Справа № 298/560/18
Номер провадження 1-в/298/45/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року с-ще Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника філії РС №1 «Центр пробації» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Великий Березний подання в.о. начальника Ужгородського РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області

ОСОБА_4 про звільнення від призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

В.о. начальника Ужгородського РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_4 звернулась в суд з поданням про звільнення від призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_5 . В поданні з посиланням на положення Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, що набрав чинності 09.08.2024, порушується питання про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання відповідно до частини другої статті 74 КК України, оскільки караність такого усунена.

У судовому засіданні представник Центру пробації ОСОБА_4 подання підтримала, просила таке задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечила проти задоволення подання. Вказала, що засуджений вчинив крадіжку з проникненням, відтак, зважаючи на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21, звільненню від покарання не підлягає.

Засуджений ОСОБА_5 подання центру пробації підтримав, просив таке задовольнити.

Дослідивши матеріали подання, суд встановив таке.

Вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 21.12.2022 у справі №298/560/18 у кримінальному провадженні №0000085, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого

ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки. На підставі ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_5 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

Як убачається з вказаного вироку суду, ОСОБА_5 визнано винуватим у закінченому замаху на крадіжку, тобто таємному викраденні чужого майна поєднаному з проникненням у житло.

Вказаний вирок набрав законної сили 23.01.2023 та прийнятий до виконання 28.03.2023.

За станом на сьогодні іспитовий строк засудженим ОСОБА_5 не відбуто. Як убачається, такий закінчується 21.12.2024.

Вирішуючи питання щодо звільнення ОСОБА_5 від призначеного судом покарання, суд виходить з такого.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХвід 18.07.2024 (далі Закон № 3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, внесено зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) шляхом викладення такої в новій редакції.

За змістом наведеної норми відповідальність за ч. 1 ст. 51 КУпАП настає за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідальність за ч. 2 ст. 51 КУпАП настає за дію, передбачену частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з положеннями Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року (пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ). В підпункті 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги за станом на 01 січня 2018 року складав 881 грн., відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за цей період складали 1762 грн.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

З наведеними положеннями Основного Закону України узгоджується ч. 1 ст. 5 КК, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові

від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 вказала, що Закон № 3886 IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У вказаній постанові Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду, зокрема, зазначила, що «Законом № 3886-IX у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 НМ»; «статті 185, 190, 191 фактично містять відсилку до ст. 51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна. Таким чином, кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 до 2 НМ безпосередньо вплинула на суть таких кримінально караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він указаний законодавцем уст. 51 КУпАП. Отже, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності

Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 НМ. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП. Як наслідок, Об`єднана палата вважає, що для діянь, які на час їх вчинення становили кримінальне правопорушення за статтями 185, 190 або 191 КК, але в яких вартість предмета кримінального правопорушення не перевищувала 2 НМ, обговорювана зміна «скасовує кримінальну протиправність діяння» у значенні ст. 5 КК».

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З вироку Великоберезнянського районного суду від 21.12.2022 у справі №298/560/18 вбачається, що ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна поєднаним з проникненням у житло, вартість якого на момент його викрадення становила

1001 грн. 00 коп. Водночас, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, у 2018 році становить 1762 грн.

Разом з тим, враховуючи, що вироком суду встановлено, що вчинене ОСОБА_6 суспільно-небезпечне діяння поєднане з проникненням у приміщення, що не охоплюється складом ст. 51 КУпАП через наявність кваліфікуючої ознаки, яка значно підвищує суспільну небезпеку такого діяння, при цьому незаконне проникнення у приміщення підпадає під ознаки кримінально караного діяння, охопленого диспозицією ст. 162 КК України, суд не вбачає підстав для задоволення подання в.о. начальника Ужгородського РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_4 , у зв`язку з чим у задоволенні такого слід відмовити.

Керуючись ст. 58 Конституції України, ч. 6 ст. 3, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. 51 КУпАП в редакції Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання в.о. начальника Ужгородського РС № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_4 про звільнення від покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя

АДРЕСА_1 від призначеного вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 21.12.2022 у

справі № 298/560/18 відмовити.

Матеріали особової справи №06/75/2023 на ОСОБА_5 повернути до філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області Ужгородського районного сектору №1.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з часу її проголошення через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області.

Повний текст ухвали складено 11.12.2024.

Головуюча ОСОБА_1