УХВАЛА

про відмову у задоволенні скарги

5 грудня 2024 року місто Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

(1) Зміст поданої скарги

03.12.2024 до Вищого антикорупційного суду надійшла зазначена скарга.

З її змісту вбачається, що заявник 24.11.2024 звернувся до Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) в порядку ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) з заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Вказує, що він надав достатні відомості про вчинення злочинів у вичерпних обсягах і способах.

Заявник зазначає, що уповноважена особа зобов`язана була внести відповідні відомості до ЄРДР та провести необхідні першочергові слідчі дії.

На даний час, у нього відсутні відомості про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР).

А тому, він просить зобов`язати уповноважених осіб НАБУ внести відомості до ЄРДР та почати розслідування за поданою ним заявою.

(2) Позиції учасників провадження

Заявник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився. У скарзі просив розглянути її без участі скаржника.

Представник особи, бездіяльність якої оскаржується, у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, причини неприбуття не повідомив.

З урахуванням положень ч. 3 ст. 306 КПК, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу за відсутності представника особи, бездіяльність якої оскаржується, оскільки це не є перешкодою для її розгляду.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося у зв`язку з неприбуттям всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні (ч. 4 ст. 107 КПК).

(3) Мотиви, з яких виходив слідчий суддя при вирішенні скарги

На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК).

Чинний КПК закріплює наступну процедуру початку досудового розслідування. Так, слідчий, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР (ч. 1 ст. 214 КПК).

Крім цього, відповідно до п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

З аналізу вказаних норм вбачається обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення. При цьому, варто наголосити, що передбачена чинним КПК процедура внесення відомостей не свідчить, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, а передбачає те, що для перевірки відповідних підстав не потрібно проводити оцінку викладених у заяві відомостей, а необхідно перевірити зміст самої заяви.

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у заяві має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України).

У випадку, якщо зі змісту заяви про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ній, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі заяви не мають вноситися до ЄРДР.

Разом з тим, стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати його з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому, зокрема, є: встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (стаття 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК.

Реалізуючи функцію судового контролю, слідчим суддею було досліджено подані скаржником матеріали.

Встановлено, що ОСОБА_4 звернувся до НАБУ з заявою про вчинення кримінального правопорушення від 24.11.2024.

У ній він вказує що, народний депутат VI та IX скликань ОСОБА_5 , зловживаючи службовим становищем, створив організовану злочинну групу. Вона вчиняє ряд протиправних дій, котрі спрямовані на ухилення від накладених санкцій, незаконного зняття арештів з активів російських бізнесменів, проросійських політиків в Україні та продовження господарської діяльності підприємствами, власниками яких фактично виступають політики ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Також, злочин стосується виведення, через ряд офшорних компаній, ухиляючись від сплати податків, грошових коштів, отриманих від діяльності вказаних активів, на територію російської федерації, що призводить до колабораційної діяльності, пособництва державі-агресору, фінансування тероризму, ухилення від сплати податків, легалізації грошових коштів, отриманих злочинним шляхом. При цьому, ОСОБА_5 перебуває у злочинній змові з представниками державних, контролюючих, правоохоронних органів, суддями (зокрема суддею Печерського районного суду), адвокатами. Для цього, він також використовує ряд підконтрольних фізичних, юридичних осіб та офшорних компаній. Він систематично надає неправомірну вигоду представникам правоохоронних, державних, контролюючих органів, суддям з метою приховування власної злочинної діяльності та діяльності інших учасників організованої злочинної групи. За одержану неправомірну вигоду вони умисно покривають злочинну діяльність учасників організованої злочинної групи, а саме не вносять відомості до ЄРДР, не розслідують кримінальні правопорушення, не притягають винних осіб до кримінальної відповідальності. Також, ОСОБА_5 , маючи вплив на представників ІНФОРМАЦІЯ_1 сприяє організації схем по ухиленню від мобілізації особам, які працюють на підконтрольних йому підприємствах.

У заяві йдеться про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 258-5, ч. 1 ст. 336, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 376 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя доходить висновку, що у заяві не міститься конкретних фактичних відомостей та обставин відомих заявнику, що вказували або могли б свідчити про вчинення тих злочинів, про які йдеться у ній.

Так, у заяві скаржник вказує - зловживає службовим становищем, створив організовану злочинну групу, вчиняє ряд протиправних дій, виведення грошових коштів, перебуваючи у злочинній змові з представниками державних, контролюючих, правоохоронних органів, суддями (зокрема суддею Печерського районного суду), адвокатами, систематично надає їм неправомірну вигоду, інші особи умисно покривають його злочинну діяльність.

Отож, заявник робить лише голослівні припущення, які ґрунтуються на його суб`єктивній оцінці, оскільки злочинність дій не підтверджується ніякими об`єктивними даними, а тому, підстав для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування не вбачається.

Також, слідчий суддя звертає увагу, що головним фігурантом у заяві ОСОБА_3 є діючий народний депутат України.

Особливості початку досудового розслідування щодо народного депутата України, повідомлення про підозру, затримання, обрання щодо нього запобіжного заходу, проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій визначаються КПК (ч. 2 ст. 27 Закону України «Про статус народного депутата України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 482-2 КПК відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення народним депутатом України, вносяться до ЄРДР Генеральним прокурором (особою, що виконує обов`язки Генерального прокурора) у порядку, встановленому цим Кодексом.

Прийняття законодавцем цієї норми зумовлено гарантуванням безперешкодного здійснення цими суб`єктами депутатської діяльності та унеможливлення необґрунтованого та безпідставного кримінального переслідування народного депутата України.

При цьому, такі гарантії щодо народного депутата стосуються не лише стадії притягнення його до кримінальної відповідальності, а й внесення відповідних відомостей до ЄРДР, тобто самої початкової стадії досудового слідства.

Оскільки в заяві ОСОБА_3 йдеться про вчинення злочинів, серед іншого, народним депутатом України ОСОБА_5 , то й повноваження на внесення відомостей за викладеними у заяві фактами відносяться до виключної компетенції Генерального прокурора (особи, що виконує обов`язки Генерального прокурора).

При цьому, заявник звернувся до НАБУ, яке у цьому випадку не є належним суб`єктом, уповноваженим на внесення відомостей до ЄРДР за фактами, викладеними у поданій до НАБУ заяві.

Внесення НАБУ відомостей до ЄРДР стосовно можливих співучасників ймовірного злочину, що вчинявся ними з народним обранцем, порушить мету законодавчої норми, яка надає можливість на первинному етапі кримінального провадження саме найвищій посадовій особі органів прокуратури перевіряти відповідні факти, що зазначаються у повідомленні.

З урахуванням зазначеного, не можна стверджувати про виникнення бездіяльності у НАБУ щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 .

Також, як вбачається з заяви про злочин, за відповідними фактами вже проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні слідчими Територіального управління Державного бюро розслідування у місті Києві. Однак, на думку заявника відсутня належна реакція правоохоронних органів, належного розслідування не здійснюється.

З огляду на це, слідчий суддя зазначає, що якесь неналежне, на думку заявника, розслідування органом досудового розслідування не може бути підставою для звернення з такою ж заявою до іншого органу досудового розслідування на власний розсуд заявника.

У даному випадку, слідчий суддя зважає, у тому числі, на не допущення перевантаження правоохоронної системи безпідставними заявами про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь.

На підставі викладеного, слідчий суддя постановив:

- відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду впродовж п`яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі її подання ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1