Провадження № 1-кп/303/771/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого-судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001452 від 25.11.2024 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шенборн Мукачівського району Закарпатської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, офіційно непрацюючого, інвалід ІІ групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У невстановлений судом час, у ОСОБА_6 виник умисел, направлений на умисне пошкодження чужого нерухомого майна шляхом підпалів, зокрема двох будинків, один з яких за адресою: АДРЕСА_2 , який належить на праві власності потерпілому ОСОБА_7 та інший за адресою: АДРЕСА_3 , який належить на праві власності потерпілому ОСОБА_8 .

Так, ОСОБА_6 , 24.11.2024 реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер, наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, діючи умисно, під`їхав на автомобілі марки/моделі «Skoda Fabia», н.з. НОМЕР_1 до будинку АДРЕСА_3 , де маючи заздалегідь приготовану скляну пляшку з етикеткою «Лужанська» з легкозаймистими нафтопродуктами, близько о 22 год. 47 хв. попрямував до будинку під АДРЕСА_2 по вказаній вулиці, де підпалив дану пляшку та кинув її у фасад будинку АДРЕСА_2 , в результаті чого відбулось загорання фасаду будинку та дерев у дворовому господарстві, чим самим було пошкоджено майно потерпілого ОСОБА_7 , однак не заподіяно матеріальної шкоди.

Окрім цього, ОСОБА_6 , 24.11.2024 продовжуючи свої злочинні наміри, направлені на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер та наслідки своїх дій, бажаючи їх настання, діючи умисно, маючи заздалегідь приготовану скляну пляшку з етикеткою «Поляна Квасова» з легкозаймистими нафтопродуктами в середині, близько о 22 годині 50 хвилин наблизився до огорожі з металевими воротами будинку під АДРЕСА_3 та облив цією речовиною дану огорожу з воротами, після цього відразу здійснив підпал, в результаті чого відбулось загорання огорожі та металевих воріт, а також дерев у дворовому господарстві, чим самим, було пошкоджено майно потерпілого ОСОБА_8 , однак не заподіяно матеріальної шкоди.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру та вважає, що останній вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, а саме умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу. Прохав застосувати до останнього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

ОСОБА_6 в судовому засіданні провину визнав повністю, підтвердив обставини щодо вчиненого кримінального правопорушення. Суду пояснив, що в нього 24.11.2024 року був дуже поганий психологічний стан, він чув якійсь голоси, які ним керували і говорили, що йому робити, внаслідок чого він здійснив підпал у двох дворогосподарствах. Щиро кається у скоєному.

Захисник ОСОБА_4 прохав клопотання задовольнити стосовно застосування до останнього мір медичного характеру, але із можливістю не поміщати його до психіатричного закладу зі звичайним закладом, а відпустити на амбулаторне лікування, щоб він знаходився разом із матір`ю.

Представник обвинуваченого ОСОБА_5 суду пояснила, що дійсно син страдає психічними захворюваннями, і дійсно сину було чути якійсь голоси, оскільки вона не змогла знайти йому таблетки для лікування цією хвороби на протязі трьох неділь, тому змушена була звернутися до лікаря психіатра за допомогою. Підтримує клопотання захисника проводити лікування ОСОБА_6 амбулаторно.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 подали до суду заяви про розгляд клопотання без їх участі і претензій до ОСОБА_6 вони не мають.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Вчинення ОСОБА_9 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.194 КК України підтверджено дослідженими судом в судовому засіданні доказами, а саме:

-протоколами прийняття заяви про кримінальні правопорушення від 24.11.2024 року від потерпілого ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ;

-протоколами огляду місця події дворогоподарств з ілюстративними таблицями потерпілих за адресою:с.Шенборн вулиця Головна, 99 та вулиця Головна, 105;

-протоколом огляду транспортного засобу, яким керував обвинувачений «Skoda Fabia», н.з. НОМЕР_1 під час вчинення злочину;

-протокол затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину від 25.11.2024 року;

-ухвала слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.11.2024 року про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги, в умовах, що виключають її небезпечну поведінку до 23.01.2025 року включно;

-виписка із медичної карти ОСОБА_6 про те, що він перебував на стаціонарнму лікуванні в КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м.Берегово з 31.01.2022 по 22.02.2022 року з діагнозом гострий психотичний розлад з симптомами шизофренії;

-довідка з КНП «Лікарня Святого Мартина» від 26.11.2024 року про те, що ОСОБА_9 знаходиться на «Д» обліку у психіатра з 2022 року, інвалід ІІ групи;

-висновок судово психіатричного експерта № 548 від 12.12.2024 року ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», відповідно до висновків якого ОСОБА_6 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у виді параноїдної шизофренії з епізодичним перебігом, наростаючим дефектом особистості. Психічне захворювання позбавляло ОСОБА_6 в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння, здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_6 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціалізованого закладу із надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду даного клопотання докази, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою та приходить до висновку, що факт скоєння ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, доведено повністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, тобто умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, має ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді параноїдної шизофренії з епізодичним перебігом, наростаючим дефектом особистості, про що свідчать дані про звернення до психіатра, повторними госпіталізаціями у психіатричну лікарню, встановлення ІІ групи інвалідності та клінічними ознаками паралогічне мислення, психотична симптоматика, емоційне зниження.

Так, психічне захворювання позбавляло ОСОБА_6 в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння, здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_6 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціалізованого закладу із надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Згідно ч. 2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки.

До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

В силу ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно із ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до ст.512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а в силу ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним Кодексом України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Пленум Верховного Суду України у п. 3 Постанови № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» роз`яснив, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Згідно висновку експерта № 548 від 12.12.2024 року ОСОБА_6 , на період часу до якого відноситься інкриміноване йому діяння має ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді параноїдної шизофренії з епізодичним перебігом, наростаючим дефектом особистості, про що свідчать дані про звернення до психіатра, повторними госпіталізаціями у психіатричну лікарню, встановлення ІІ групи інвалідності та клінічними ознаками паралогічне мислення, психотична симптоматика, емоційне зниження.

Так, психічне захворювання позбавляло ОСОБА_6 в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння, здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_6 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціалізованого закладу із надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Зазначений висновок не викликає у суду сумнівів про те, що особа страждає на таке хронічне захворювання, що зумовлює неосудність ОСОБА_6 і викликає потребу в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру вказаних у висновку.

Таким чином, враховуючи висновок експерта, тяжкість вчиненого у стані неосудності діяння, характер і тяжкість захворювання ОСОБА_6 , до нього необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Клопотання адвоката обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу про передання ОСОБА_6 на піклування його матері ОСОБА_5 з обов`язковим лікарським наглядом після закінчення досудового слідства і переходу суду до судових дебатів було залишено без розгляду.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст..100 КПК України.

Керуючись ст. 92, 93, 94 КК України, ст. 292, 503, 512, 513 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з надання психіатричного допомоги із звичайним наглядом до його одужання.

Речові докази по справі: сірники «Cricket» - знищити, дві запальнички оранжевого та синього кольору, куртку темно синього кольору, курточку жіночу зеленого кольору, гаманець чорного кольору, всередині якого знаходиться посвідчення водія серії НОМЕР_2 , банківську картку «Ощадбанку» № НОМЕР_3 , банківську картку «Приватбанку» НОМЕР_4 , банківську картку «Приватбанку» для виплат № НОМЕР_5 , мобільний телефон марки «Самсунг» А-23 ІМЕІ І НОМЕР_6 , ІМЕІ 2 НОМЕР_7 , автомобіль марки «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_8 оранжевого кольору, який належить ОСОБА_5 повернути володільцям, знявши арешт з указаних речей, накладених ухвалами Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.11.2024 року.

До набрання ухвалою законної сили, запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу, а саме до Комунального підприємства « Обласна психіатрична лікарня с.Орлівка» Рівненської обласної ради - залишити без зміни.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя : ОСОБА_1