У Х В А Л А

Іменем України

№ 610/925/25 № 1-кс/610/211/2025
м. Балаклія02 квітня 2025 року

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000140 про арешт майна,

в с т а н о в и в:

31.03.2025 до суду поштою надійшло клопотання прокурора про арешт майна від 28.03.2025, яке було здано на пошту того ж дня.

Предметом клопотання є майно: балон аерозольний з дратівливим препаратом «КОБРА-1», власником якого є ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 27.03.2025 в ході огляду місця події було виявлено та вилучено вищевказане майно, яке зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому на нього доцільно накласти арешт з метою збереження як речового доказу, який визнаний такими за постановою слідчого, та недопущення його знищення, пошкодження, приховування, перетворення або відчуження.

Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вище зазначеного кримінального правопорушення, у зв`язку з необхідністю проведення ряду судових експертиз, які вимагають відповідного доступу до об`єктів дослідження, необхідно здійснити накладення арешту на виявлені речі і предмети.

Прокурор просив розглянути клопотання за його відсутності, клопотання підтримав.

Власник майна ОСОБА_4 просив розглянути клопотання за його відсутності. Не заперечував його задоволення.

Під час розгляду клопотання з наявних у суду матеріалів справи встановлено наступне.

25.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 345 КК України, кримінальному провадженню присвоєний № 0000140.

Частиною 1 статті 345 КК України передбачено кримінальну відповідальність за погрозу вбивством, насильством або знищенням чи пошкодженням майна щодо працівника правоохоронного органу, а також щодо його близьких родичів у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

На час розгляду клопотання убачається, що до відділу поліції надійшло повідомлення про те, що 24.03.2025 приблизно о 19.30 год за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с-ще Андріївка, вул. Залізнична, поблизу буд. 4 ОСОБА_5 погрожував сокирою працівникам поліції, які перебували у форменому одязі, а саме поліцейському СРПП ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , який перебував при виконанні службових обов'язків, з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень, тому ОСОБА_6 було застосовано щодо ОСОБА_5 спеціальний засіб для відстрілу гумових куль «ПМР», внаслідок чого спричинено поранення верхньої лівої кінцівки.

З протоколу допиту потерпілого ОСОБА_6 встановлено, що він працюю поліцейським СРПП ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області. 24.03.2025 під час добового чергування у складі авто патруля СРПП разом з інспектором СРПП ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 на автомобілі Renault Duster з д.н.з. НОМЕР_1 , приблизно об 11.30 год екіпажу надійшла вказівка від начальника перевірити громадян в с-щі Андріївка Ізюмського району, які перебувають у розшуку як ухилянти від мобілізації. Приблизно о 18.20 год цього ж дня вони помітили автомобіль, який рухався по вулиці у зустрічному напрямку з порушенням ПДР. Однак водій даного транспортного засобу не зупинився на їх вимогу та почав від них тікати, після чого заїхав на територію домоволодіння по АДРЕСА_1 . Під`їхавши до даного домоволодіння, вони вийшли з автомобіля, у свою чергу водій автомобілю ВАЗ 2108 швидко виліз з салону авто з водійських дверей та, знаходячись у дворі домоволодіння, схопив предмет, візуально схожий на дерев`яну палицю, це була сокира, із масивною металевою частиною, довжиною не менше одного метра, яка мала закріплений металевий з одного боку наконечник у вигляді колуна, заточеного з одного краю, призначеного для розколу дерев`яних стовбурів. Надалі водій ВАЗ 2108 виражаючись нецензурною лайкою почав погрожувати їм фізичною розправою. Оцінивши ситуацію, потерпілим було здійснено два постріли угору з травматичного пістолету, з метою захисту свого життя та здоров`я. Потім цей громадянин з сокирою-колуном забіг у житловий будинок, а з авто ВАЗ 2108 з пасажирського переднього сидіння вийшов пасажир, під час перевірки якого було встановлено, що він являється військовослужбовцем, який перебуває у розшуку як СЗЧ, тому вони збиралися відвезти його до відділу поліції. Коли вони вже сіли в автомобіль та почали від`їжджати від домоволодіння, водій автомобіля ВАЗ 2108 знову наблизився до службового автомобіля з сокирою-колуном у руках, тримаючи її обома руками, які були підняті угору, замахуючись сокирою у бік потерпілого. Злякавшись, потерпілий повторно з травматичного пістолету здійснив три постріли у бік нападника. Два постріли прийшлись у повітря, а третій постріл потратив у область зап`ястя лівої руки. Надалі його напарник ОСОБА_7 відразу вийшов з службового автомобіля та застосував проти нападника сльозогінний газ «ТЕРЕН-М», після чого вони сіли до автомобіля та поїхали у м. Балаклія з метою доставки до відділу поліції військовослужбовця.

З протоколу допиту свідка ОСОБА_4 встановлено, що він працює інспектором СРПП ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області. 24.03.2025 під час добового чергування у складі авто патруля СРПП разом з поліцейським СРПП ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , на автомобілі Renault Duster з д.н.з. НОМЕР_1 , приблизно об 11.30 год екіпажу надійшла вказівка від начальника перевірити громадян в с-щі Андріївка Ізюмського району, які перебувають у розшуку як ухилянти від мобілізації. Приблизно о 18.20 год цього ж дня вони помітили автомобіль, який рухався по вулиці у зустрічному напрямку з порушенням ПДР. Однак водій даного транспортного засобу не зупинився на їх вимогу та почав від них тікати, після чого заїхав на територію домоволодіння по АДРЕСА_1 . Під`їхавши до даного домоволодіння, вони вийшли з автомобіля, у свою чергу водій автомобілю ВАЗ 2108 швидко виліз з салону авто з водійських дверей та, знаходячись у дворі домоволодіння, схопив предмет, візуально схожий на дерев`яну палицю, це була сокира, із масивною металевою частиною, довжиною не менше одного метра, яка мала закріплений металевий з одного боку наконечник у вигляді колуна, заточеного з одного краю, призначеного для розколу дерев`яних стовбурів. Надалі водій ВАЗ 2108 виражаючись нецензурною лайкою почав погрожувати їм фізичною розправою. Оцінивши ситуацію, ОСОБА_8 дістав з власної сумки травматичний пістолет, здійснив два постріли угору в повітря, з метою захисту їхнього життя та здоров`я, та попередження спричинення їм тілесних ушкоджень. Потім цей громадянин з сокирою-колуном забіг у житловий будинок, а з авто ВАЗ 2108 з пасажирського переднього сидіння вийшов пасажир, під час перевірки якого було встановлено, що він являється військовослужбовцем, який перебуває у розшуку як СЗЧ, тому вони збиралися відвезти його до відділу поліції. Коли вони вже сіли в автомобіль та почали від`їжджати від домоволодіння, водій автомобіля ВАЗ 2108 знову наблизився до службового автомобіля з сокирою-колуном у руках, тримаючи її обома руками, які були підняті угору, замахуючись сокирою у бік потерпілого. В цей момент свідок почув три постріли у бік нападника, які здійснив ОСОБА_8 з тієї ж травматичної зброї, з метою попередження завдання удару. Два постріли прийшлись у повітря, а третій постріл потратив у область зап`ястя лівої руки. Надалі він відразу вийшов з автомобіля та застосував проти нападника сльозогінний газ «ТЕРЕН-М», після чого вони сіли до автомобіля та поїхали у м. Балаклія, з метою доставки до відділу поліції військовослужбовця.

27.03.2025 ст. слідчим, за добровільною письмовою згодою ОСОБА_4 на огляд його особистих речей та ручної кладі, було проведено огляд місця події за адресою: Харківська область, Ізюмський район, м. Балаклія, вул. Захисників України, 33, каб. 30, в ході якого ОСОБА_4 добровільно видав балон аерозольний з дратівливим препаратом «КОБРА-1».

За постановою слідчого від 27.03.2025 вищевказаний предмет було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України вказане у клопотанні майно вважається тимчасово вилученим.

Пункт 7 частини 2 статті 131 КПК України регламентує арешт майна, як один з заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

До того ж ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та на нього необхідно накласти арешт з метою його збереження.

У відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування цим майном є доцільним, оскільки в даному випадку забезпечує запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Матеріали клопотання та встановлені судом обставини свідчать, що на цьому первинному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження зазначеного об'єкту, як речового доказу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-174 КПК України,

п о с т а н о в и в:

1)Клопотання задовольнити повністю.

2)Накласти арешт на тимчасово вилучене 27.03.2025 в ході огляду місця події майно:балон аерозольний з дратівливим препаратом «КОБРА-1», позбавивши права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

3)Місце зберігання арештованого майна визначити дізнавачу, слідчому, прокурору у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

4)Копію ухвали направити ініціатору клопотання для виконання та заінтересованим особам для інформування.

Ухвала виконується неґайно, може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Можливо слідчому судді заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1