Справа № 626/273/25
Провадження № 1-кп/626/113/2025
Красноградський районний суд Харківської області
В И Р О К

Іменем України

28 січня 2025 року м.Берестин (Красноград)

Красноградський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 , розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження №0000015 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Батумі, Грузія, грузин, з середньою освітою, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 15.01.2025 року, в післяобідній час доби, перебував поблизу буд. АДРЕСА_1 , де у нього раптово виник умисел на порушення недоторканності житла, шляхом незаконного проникнення до будинку, яке перебуває у фактичному користуванні, розпорядженні і володінні ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел на порушення недоторканності житла, а саме на незаконне проникнення до житла, ОСОБА_3 , всупереч волі володільця ОСОБА_4 та без його дозволу, за відсутності визначених законом підстав та в порушення встановленого законом порядку, за відсутності будь-яких причин для порушення недоторканості житла, діючи умисно, незаконно, протиправно, підійшов до території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , після чого встановив, що за його діями ніхто не спостерігає, пошкодив шиферний паркан, яким огороджена територія домоволодіння, таким чином незаконно проник на територію домоволодіння за вищевказаною адресою. Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла особи, усвідомлюючи, що порушує його недоторканність, усвідомлюючи, що двері до домоволодіння зачинені та володілець житла відсутній, послідовно продовжуючи свій злочинний умисел, розбив вікно та таким способом незаконно проникнув всередину домоволодіння ОСОБА_4 , чим грубо порушив ст.30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.162 КК України, а саме як незаконне проникнення до житла.

Частинами 2, 3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором ОСОБА_5 долучено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також до обвинувального акту прокурором долучено заяви потерпілого та обвинуваченого про роз`яснення їм положень ч.2 ст.302 КПК України, а саме про те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, на що вони погодились та надали згоду на розгляд обвинувального акту без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, в заяві ОСОБА_3 вказав, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною та висловленою без будь-якого примусу.

Добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваного, його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутністю підтверджено підписом в заяві обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 з яким він уклав договір.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Від потерпілого також мається заява, відповідно до якої йому роз`яснено положення ч.2 ст.302 КПК України і він також надає згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, а також приймаючи до уваги його заяву, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, який надав свою згоду в присутності захисника, з урахуванням клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до житла.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.162 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд керується ст.50, 65-68 КК України, яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами і не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжує покарання, судом не встановлено.

Враховуючи обставину, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують його, особу винного, які викладені вище, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особливості й обставини вчинення кримінального проступку, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 міру покарання в межах, встановлених в санкції ч.1 ст.162 КК України у вигляді обмеження волі, оскільки останній не працює, а отже інші види покарань, які передбачені санкцією даної статті у виді штрафу чи виправних робіт, суд вважає недоцільними.

При цьому, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, а також враховуючи його щире каяття, суд вважає можливим на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він за час встановленого строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 вказаного Кодексу, визначена вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Речові докази та судові витрати відсутні, цивільний позов, не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.381-382, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі, строком на 1(один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк, тривалістю 1(один) рік.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України на ОСОБА_3 покласти обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області впродовж 30 днів з дня його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя