Справа № 156/4/25
Провадження № 1-кп/156/48/25
ВИРОК

Іменем України

06 січня 2025 року сел.Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 у сел. Іваничі Волинської області кримінальне провадження (№ за ЄРДР 0001031 від 23.12.2024) за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Топилище Іваничівського району Волинської області, є громадянином України, українцем за національністю, здобув повну загальну середню освіту, працює трактористом у ТОВ «Старий Порицьк», є одруженим, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, судимості не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.3 ст. 358 КК України, ч.4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення за таких обставин.

Обвинувачений в один із днів у травні 2020 року (точні дата та час не встановлені), перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел, спрямований на пособництві у підробленні посвідчення тракториста - машиніста, яке видається установою, усвідомлюючи характер власних протиправних дій, звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи, з якою заздалегідь домовився про виготовлення підробного посвідчення водія за обумовленою ціною. При цьому ОСОБА_4 надав невстановленій особі свої особисті анкетні дані, копію паспорта громадянина України, фото, зразок власного підпису для внесення відомостей у посвідчення тракториста - машиніста, яке надає право керування транспортними засобами.

На виконання досягнутої домовленості у травні 2020 року (точні дата та час не встановлені) невстановлена досудовим розслідуванням особа шляхом відправлення через службу доставки ТОВ «Нова пошта» передала обвинуваченому підроблене посвідчення тракториста - машиніста серії НОМЕР_1 , категорія транспортних засобів - «А1», «А2», «В1», «D1», «E1», на ім`я ОСОБА_4 , цей підроблений документ обвинувачений отримав особисто з метою його подальшого використання.

Вказане діяння ОСОБА_4 містить ознаки кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 358 КК України (пособництво у формі надання засобів іншим співучасникам злочину у підробленні посвідчення, яке видається установою і яке надає права, з метою використання його підроблювачем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб).

У подальшому обвинувачений 23.12.2024 близько 13 год 30 хв керував трактором марки «Т-25», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух по вул. Набережній у с. Старий Порицьк Володимирського району Волинської області, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» був зупинений співробітниками СРПП Відділу поліцейської діяльності № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області для перевірки документів. На вимогу поліцейського обвинувачений надав для огляду посвідчення тракториста - машиніста серії НОМЕР_1 , категорія транспортних засобів - «А1», «А2», «В1», «D1», «E1», на ім`я ОСОБА_4 . При цьому обвинувачений заздалегідь знав, що вказане посвідчення є підробленим, діяв умисно, усвідомлював характер своїх протиправних дій, та все ж використав підроблений офіційний документ. Під час перевірки вказаного документа поліцейський встановив, що надане йому посвідчення тракториста - машиніста на ім`я ОСОБА_4 за даними з інформаційної бази «НАІС» не відповідає змісту, вказаному в документі. Згадане посвідчення тракториста - машиніста було вилучено співробітниками поліції.

Згідно з висновком судової технічної експертизи документів від 27.12.2024 № СЕ-19/103-24/16972-ДД (Волинський НДЕКЦ МВС України) бланк посвідчення тракториста - машиніста серії НОМЕР_1 , вилучений у обвинуваченого, за способами друку та спеціальними елементами захисту не відповідає встановленому зразку аналогічного посвідчення тракториста - машиніста, що перебуває в обігу на території України, виготовлений не відповідно до вимог, котрі пред`являються до цього виду документів.

Таке діяння ОСОБА_4 містить в собі ознаки кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч. 4 ст. 358 КК України (використання завідомо підробленого документа).

Під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю свою вину у скоєнні зазначених кримінальних правопорушень, щиро розкаявся у своїх протиправних діяннях, не заперечував фактичних обставин кримінальних правопорушень, вказаних вище.

Обвинувачений пояснив, що він у травні 2020 року в мережі Інтернет на сайті «OLX» випадково натрапив на оголошення особи, котра пропонувала за плату здійснити виготовлення посвідчень водія або тракториста - машиніста, ця особа в оголошенні запевняла, що для отримання посвідчення достатньо сплатити кошти та надати певний перелік документів, після чого всі дані про володільця посвідчення будуть внесені до державних реєстрів. ОСОБА_4 на той час мав потребу терміново влаштуватись на роботу трактористом, щоб заробити кошти для утримання власної родини. Обвинувачений має практичні навички керування трактором, однак на теперішній час посвідчення тракториста - машиніста не має, кошти на оплату навчання у спеціалізованому закладі у нього відсутні. Саме тому він вирішив погодитись на пропозицію отримати офіційний документ за гроші, зв`язався з автором оголошення, перерахував йому кошти на номер мобільного телефону. Через деякий час ОСОБА_4 через відділення ТОВ «Нова пошта» отримав від автора оголошення підроблене посвідчення тракториста - машиніста, після цього влаштувався на роботу, їздив на тракторі, 23.12.2024 у с. Старий Порицьк під час поїздки на тракторі був зупинений поліцейськими для перевірки, поліцейський виявив ознаки підробки посвідчення тракториста - машиніста, викликав на місце події слідчого з м. Нововолинська, котрий вилучив підроблений документ.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їхньої позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Стороною обвинувачення запропоновано здійснювати розгляд справи за скороченого порядку дослідження доказів, обмежитись лише допитом обвинуваченого, дослідженням в судовому засіданні матеріалів, які характеризують особу ОСОБА_4 , дозволяють визначити подальшу долю речових доказів у справі, підтверджують наявність процесуальних витрат.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти розгляду справи за скороченого порядку дослідження доказів, йому було з достатньою повнотою роз`яснено суть та наслідки такого порядку розгляду кримінального провадження.

З огляду на це, суд визнав за доцільне допитати обвинуваченого, здійснити дослідження матеріалів, які характеризують особу ОСОБА_4 , дозволяють визначити подальшу долю речових доказів у справі, підтверджують наявність процесуальних витрат; інші докази щодо тих обставин, які не оспорюються сторонами, суд не досліджує.

За підсумками судового розгляду кримінальної справи суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення - надав засоби іншим співучасникам злочину задля підроблення посвідчення, яке видається установою і яке надає права, з метою використання такого документа підроблювачем, мав намір використовувати цей документ задля створення перед третіми особами видимості начебто наявного у нього права керування транспортними засобами відповідної категорії. Це діяння обвинуваченого має правову кваліфікацію за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України.

Також ОСОБА_4 особисто використав завідомо підроблений документ - посвідчення тракториста - машиніста, керуючи трактором на підставі згаданого документа, а також 23.12.2024, під час перевірки надав підроблене посвідчення співробітникам поліції. Це діяння обвинуваченого має правову кваліфікацію за ч.4 ст. 358 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, які відповідно до класифікації, наведеної у ст. 12 КК України, належать до категорії нетяжких злочинів (діяння, кваліфіковане за ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 358 КК України) та до категорії кримінальних проступків (діяння, кваліфіковане за ч.4 ст. 358 КК України), конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, котрі б обтяжували покарання.

ОСОБА_4 раніше не притягався до кримінальної відповідальності, судимостей не має, не перебуває на обліку у лікарів -нарколога та психіатра за місцем проживання, позитивно характеризується територіальною громадою за місцем проживання, є одруженим, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є працевлаштованим.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України (щодо обох протиправних діянь) суд вважає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння ним розкриттю кримінальних правопорушень. Обставини, які б обтяжували покарання, згідно зі ст. 67 КК України (щодо обох протиправних діянь) стороною обвинувачення в обвинувальному акті не відображені, під час судового розгляду кримінальної справи не встановлені.

Згідно із ч.2 ст.65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Покарання повинно бути призначено необхідне та достатнє для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Санкція ч.3 ст. 358 КК України в редакції, що була чинною на момент скоєння ОСОБА_4 правопорушення, передбачала застосування до винних осіб покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

Санкція ч.4 ст. 358 КК України в редакції, що була чинною на момент скоєння ОСОБА_4 правопорушення, передбачала застосування до винних осіб покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

Згідно зі ст. 61 КК України покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці. Загалом, обмеження волі встановлюється на строк від одного до п`яти років. Обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

ОСОБА_4 не належить до згаданих категорій осіб, отже, до нього може бути застосоване покарання у виді обмеження волі, з урахуванням загальних засад призначення покарань, встановлених ст. 65-67 КК України, щирого каяття обвинуваченого, активного сприяння ним розкриттю кримінальних правопорушень.

Таким чином, за скоєння кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 358 КК України, суд призначає ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. За скоєння кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч. 4 ст. 358 КК Україні, суд призначає ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю правопорушень суд визначає ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом повного складання призначених покарань у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Водночас з огляду на наявність обставин, котрі пом`якшують покарання, оскільки діяння обвинуваченого не завдало значної шкоди суспільним інтересам, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в виді обмеження волі, але застосувати положення ст. 75 КК України щодо звільнення від покарання з іспитовим строком, що, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння нових правопорушень.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно визначити основне покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки та застосувати до обвинуваченого звільнення від основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування кримінальних правопорушень запобіжний захід застосований не був.

Згідно зі ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідні клопотання від прокурора щодо обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 на час завершення судового розгляду кримінальної справи № 156/4/25 до суду не надходили, ОСОБА_4 упродовж судового розгляду справи сумлінно виконував покладені на нього процесуальні обов`язки у кримінальному провадженні, підстав для застосування такого заходу суд не вбачає.

Потерпілих осіб у кримінальному провадженні немає; цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Під час досудового розслідування на проведення судової технічної експертизи документів від 27.12.2024 № СЕ-19/103-22/16972-ДД Волинським НДЕКЦ МВС України були здійснені процесуальні витрати в розмірі 2785,65 грн.. Відповідно до ст. 118 КПК України витрати, пов`язані із залученням експертів, віднесені до складу процесуальних витрат. Згідно зі ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченої особи на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

За вказаним кримінальним провадженням було зібрано речові докази, а саме: DVD - диск із відеозаписами за 23.12.2024 з бодікамери поліцейського та відеореєстратора службового автомобіля поліції (зберігається у Відділенні поліції № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області); посвідчення тракториста - машиніста серії НОМЕР_1 , категорія транспортних засобів - «А1», «А2», «В1», «D1», «E1», на ім`я ОСОБА_4 (зберігається у Відділенні поліції № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області).

Вирішуючи подальшу долю речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України, суд вважає за необхідне після набрання цим вироком законної сили: посвідчення тракториста - машиніста серії НОМЕР_1 , категорія транспортних засобів - «А1», «А2», «В1», «D1», «E1», на ім`я ОСОБА_4 - знищити; DVD - диск із відеозаписами за 23.12.2024 з бодікамери поліцейського та відеореєстратора службового автомобіля поліції - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом всього строку їх зберігання.

Також у зв`язку з відсутністю в подальшому необхідних цілей, визначених ч.2 ст. 170 КПК України, суд скасовує арешт, накладений на речовий доказ (посвідчення тракториста - машиніста серії НОМЕР_1 , категорія транспортних засобів - «А1», «А2», «В1», «D1», «E1», на ім`я ОСОБА_4 ) ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 26.12.2024 у справі № 165/5535/24.

Керуючись ст. 349, 368, 369, 370, 371,373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК Україні, та призначити йому покарання за це правопорушення у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК Україні, та призначити йому покарання за це правопорушення у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного складання призначених покарань у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо обвинувачений (засуджений) під час випробування не скоїть нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки, а саме: періодично прибувати для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання цим вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із здійсненням експертизи в кримінальному провадженні, в розмірі 2785 (дві тисячі сімсот вісімдесят п`ять) гривень 65 копійок.

Подальшу долю речових доказів у кримінальному провадженні після набрання цим вироком законної сили вирішити таким чином:

-посвідчення тракториста - машиніста серії НОМЕР_1 , категорія транспортних засобів - «А1», «А2», «В1», «D1», «E1», на ім`я ОСОБА_4 (зберігається у Відділенні поліції № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області) - знищити;

-DVD - диск із відеозаписами за 23.12.2024 з бодікамери поліцейського та відеореєстратора службового автомобіля поліції (зберігаються у Відділенні поліції № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУ НП у Волинській області) - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом всього строку їх зберігання.

Скасувати арешт, накладений на речовий доказ (посвідчення тракториста - машиніста серії НОМЕР_1 , категорія транспортних засобів - «А1», «А2», «В1», «D1», «E1», на ім`я ОСОБА_4 ) ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 26.12.2024 у справі № 165/5535/24.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після спливу встановленого законом строку для подання апеляційних скарг учасниками кримінального провадження, якщо такі скарги не було подано. У разі подання апеляційних скарг учасниками кримінального провадження, вирок, якщо його не було скасовано за наслідками апеляційного провадження, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий у справі суддя ОСОБА_1