Справа № 727/1388/25
Провадження № 1-кп/727/199/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001224 від 22.12.2024 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштованого, не одруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний кримінальний проступок при наступних обставинах:

Так, 21.12.2024, близько 23 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою м. Чернівці, вул. Лібавська, 11, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій і відповідні наслідки та бажаючи їх настання, в ході словесного конфлікту, який виник на ґрунті виниклих неприязних відносин із ОСОБА_4 , переслідуючи злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, протиправно умисно наніс два удари кулаками обох рук в область обличчя потерпілому ОСОБА_4 , в результаті чого останній втратив рівновагу та впав на землю. Після чого ОСОБА_3 , продовжуючи свої протиправні наміри завдав ще три удари кулаками обох рук в область голови, та ногами в область тулуба.

Внаслідок вищевказаних протиправних дій ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_4 , тілесні ушкодження, у вигляді: синця на спинці носа по центру з переходом в праву та ліву пара-орбітальні ділянки з садном на спинці носа по центру; синці: в ділянці підборіддя справа, по передній поверхні правого плеча в верхній третині, по внутрішній поверхні лівого передпліччя у верхній третині, по задній поверхні лівого плеча у верхній третині; забійної рани в ділянці слизової оболонки верхньої губи справа, навколо якої розташовується крововилив; вказані тілесні ушкодження відповідно до висновку експерта Чернівецького обласного бюро судово-медичної експертизи №890 екс від 25.12.2024 відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 вчиненив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд вчиненого ОСОБА_3 кримінального проступку в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно із заявою ОСОБА_3 від 30.01.2025 року щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної та підписаної за участю його захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 Кримінального кодексу України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Отже, під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження №0001224 від 22.12.2024р. з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.381 Кримінального процесуального кодексу України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 Кримінального процесуального кодексу України не здійснюється.

На підставі частини 2 статті 382 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.125 Кримінального кодексу України а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, а також відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_3 є таким, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності; зареєстрований в Чернівецькому обласному наркологічному диспансері з 2024 року з діагнозом гостра алкогольна інтоксикація; значиться зареєстрованим на обліку в психіатричному закладі, тричі перебував на стаціонарному лікуванні.

Суд також враховує, що ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся.

Наведені обставини суд, на підставі ст.66 КК України, визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог статей 50, 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У даному випадку, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 Кримінального кодексу України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, майновий стан обвинуваченого.

Судом враховано те, що ОСОБА_3 періодично проходить лікування в Чернівецькій психіатричній лікарні, зареєстрований в Чернівецькому обласному наркологічному диспансері 26.09.2024 року з діагнозом гостра алкогольна інтоксикація; згідно посвідчення № НОМЕР_1 ( а.с.59) є учасником бойових дій; виявляє ознаки психічного розладу у формі посттравматичного стресового розладу у вигляді емоційно - вольової нестійкості. За своїм психічним станом він може усвідомлювати свої дії та керувати ними та примусових заходів медичного характеру не потребує.

У зв`язку з вищевикладеним, призначаючи необхідне та достатнє покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає за можливе призначити покарання ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу в межах санкції вказаної статті.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу, у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 1700,00 грн. в дохід держави.

На вирок суду може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до частини 4 статті 382 Кримінального процесуального кодексу України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1