Єдиний унікальний номер: 379/1148/24
Провадження № 1-кп/379/14/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року м. Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 матеріали кримінального провадження № 0000071, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.08.2024 стосовно

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Потоки Таращанського району Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , маючого повну загальну середню освіту, військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 , розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не депутата, не є особою з інвалідністю, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також, в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» умисно та безпричинно, в період часу з 10.09.2023 по 08.08.2024, перебуваючи по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , систематично вчиняв по відношенню до своєї дружини ОСОБА_5 психологічне насильство.

Зокрема, 10.09.2023 близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання в АДРЕСА_2 , ображав свою дружину нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, за що 22.09.2023 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173- 2 КУпАП.

Так, 10.10.2023 близько 16 години 50 хвилин, ОСОБА_7 знаходячись за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї дружини гр. ОСОБА_5 домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме: виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, за що 08.11.2023 року притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 06.01.2024 близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 та пасинка ОСОБА_8 домашнє насильство, а саме виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, за що 22.01.2024 року притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Окрім цього, 19.04.2024 близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме: голосно кричав, виражався нецензурною лайкою в її сторону, за що 28.05.2024 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 08.08.2024 близько 20 години ОСОБА_7 знаходячись за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, вчинив сварку зі своєю дружиною ОСОБА_5 , в ході якої висловлювався в її бік нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, шарпав останню за одяг, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Таким чином, ОСОБА_7 умисно, систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_5 .

Внаслідок агресивної поведінки ОСОБА_9 в стані сп`яніння у потерпілої ОСОБА_5 виникають негативні психоемоційні переживання та зміни (страх за своє життя та здоров`я, напруга, тривожне очікування, почуття приниженої гідності, сорому перед оточуючими, неможливість повноцінного відпочинку), які погіршують її соціальне функціонування та якість життя.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив суду, що ввечері 08.08.2024 прийшов додому за адресою АДРЕСА_2 у стані алкогольного сп`яніння, випив грам 150. Вдома була дружина, вони полаялися, він її «потягав». Вживав ненормативну лексику, рукою за плече шарпав. Хвилин 10 сварилися. Дружина викликала працівників поліції. Коли приїхали працівники поліції, він вже припинив свої дії. Щиро розкаюється, був не правий. Перед цією подією притягався до адміністративної відповідальності за домашнє насильство по відношенню до жінки. У листопаді 2024 року розірвали шлюб з потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що 08.08.2024 чоловік п`яний прийшов додому, шарпав її за одяг і за коси. Вона втікла та викликала працівників поліції. Коли витверезився прохав пробачення. Вона його вибачила. Не потрібно його ізолювати від суспільства. Вважає, що йому потрібно пройти програму для кривдників.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду не заперечували проти не дослідження доказів щодо тих обставин, що ніким не оспорюються, та судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений та потерпіла, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати зазначені обставини у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, доведена у повному обсязі.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до психологічних страждань і погіршення якості життя потерпілої особи.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому, у відповідності із ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, є військовослужбовцем, призваним за мобілізацією, не є особою з інвалідністю, на утриманні має неповнолітнього сина 2013 року народження, розлучений, задовільно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно із ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи обставини справи, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його ставлення до вчиненого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ст. 126-1 КК України у виді обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України, враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, щире каяття та усвідомлення наслідків кримінальної поведінки, позицію прокурора, яка прохала застосувати ст. 75 КК України, потерпілої, яка підтримала позицію прокурора, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, та приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Прокурор у судовому засіданні зазначила про необхідність застосувати до ОСОБА_9 обмежувальний захід, передбачений п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України, та направити його для проходження програми для кривдників. Суд вважає недоцільним застосовувати до ОСОБА_4 такий обмежувальний захід, оскільки ОСОБА_4 на даний час перебуває на військовій службі по мобілізації з 31.10.2024 (довідка № 35/304 від 11.04.2025).

Заходи забезпечення кримінального провадження.

Обвинуваченому запобіжний захід протягом судового провадження не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 374, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1(один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий:ОСОБА_1