Справа № 751/1931/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/1032/24
У Х В А Л А

відмова у відкритті провадження

18 грудня 2024 року м. Чернігів

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 грудня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 та задоволено клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою на домашній арешт.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Перевіривши апеляційну скарги, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

За змістом ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року №4-р/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Тобто, вказаним рішенням визнано неконституційними виключно положення щодо неможливості апеляційного оскарження ухвал про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення рішення по суті, що не стосується ухвали про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

За змістом ч. 2 ст. 392 та ст. 422-1 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені лише ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, що свідчить про те, що кримінальним процесуальним законом не передбачено можливості оскарження рішення суду про відмову в задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою із застосуванням щодо обвинувачених запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вищенаведене свідчить про те, що ухвала суду про відмову в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, відповідно до положень ч. 2 ст. 392 та ст. 422-1 КПК України, окремому оскарженню не підлягає.

Відтак, прокурором оскаржено ухвалу суду, яка не підлягає окремому оскарженню.

Відповідно до частини 4 статті 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку.

Беручи до уваги те, що прокурор подав апеляційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку, з огляду на положення частини 4 статті 399 КПК України, апеляційний суд доходить висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 грудня 2024 року, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону, в тому числі й таким загальним засадам кримінального провадження як верховенство права та законність і не призведе до порушення конституційних прав та свобод осіб у кримінальному провадженні.

На підставі наведеного, керуючись ст. 399 КПК України, суддя-доповідач,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 грудня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 та задоволено клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт.

Копію ухвали суду невідкладно надіслати прокурору разом з апеляційною скаргою.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_2