Провадження № 1-кп/643/509/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2025 м. Харків

Московський районний суду м. Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002202 від 16.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 звернулась до Московського районного суду м. Харкова з клопотанням, в якому прохає закрити кримінальне провадження за № 0002202 від 16.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання мотивує тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що 05.11.2021 близько 15:20 на ринку «Привоз» за адресою: м. Харків, перехрестя пр-т. Ювілейний та пр. Тракторобудівників, невстановлена особа, таємно, шляхом вільного доступу скоїла крадіжку гаманця з грошовими коштами в розмірі 670,00 грн., пенсійним посвідченням на ім`я ОСОБА_4 , посвідченням «Ветерана праці» на ім`я ОСОБА_4 , карткою E-ticket, банківськими картками «A-банк», «ПриватБанк», «Ідея Банк», «Альянс банк», чим спричинила матеріальну шкоду заявнику в розмірі 9000,00 грн. 16.11.2021 відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002202 за ч. 1 ст. 185 КК України. Потерпілою у вказаному кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , к.т. НОМЕР_1 .

Вивченням матеріалів кримінального провадження № 0002202 від 16.11.2021 встановлено, що кримінальне правопорушення було вчинене 05.11.2021, з попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 185 КК України, яке на час складання клопотання є кримінальним проступком. У кримінальному провадженні проведено необхідні оперативно - розшукові заходи та слідчі дії, однак встановити особу, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення не вдалось, підозра жодній особі вручена не була. Підстав для зупинення перебігу строку давності немає. Речові докази під час здійснення досудового розслідування та витрати на проведення судових експертиз відсутні.

Таким чином, під час досудового розслідування особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України у кримінальному провадженні № 0002202 від 16.11.2021 не встановлено, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився, вказане кримінальне правопорушення не є особливо тяжким злочином проти життя чи здоров`я особи та не є злочином, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, що є підставою для закриття кримінального провадження згідно п. 3і ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор надала суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності, в якому зазначила, що підтримує клопотання.

Потерпіла ОСОБА_4 23.12.2024 звернулась до суду із заявою, в якій зазначила, що вона не знає суті провадження, у зв`язку із чим прохала розглядати справу без її участі.

Вивчивши клопотання прокурора, який просив закрити кримінальне провадження, з підстав, визначених п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, дослідивши матеріали клопотання, в тому числі заяву потерпілої ОСОБА_4 та матеріали кримінального провадження № 0002202 від 16.11.2021, суд приймає рішення про відмову у його закритті.

Судом встановлено, що 16.11.2021 Харківським районним управлінням поліції № 2 ГУНП в Харківській області внесені відомості до ЄРДР № 0002202 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 5 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ст. 91 КПК у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Обов`язок доведення зазначених обставин, як випливає з ч. 1 статті 92 Кримінального процесуального кодексу України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

Суд зазначає, що Конвенцією про захист прав людини, і основоположних свобод гарантовано ряд прав людини. Зокрема, зі змісту Конвенції випливає, що у кожної держави-учасниці виникають як позитивні, так і негативні зобов`язання у сфері прав людини. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці послідовно розвиває позицію щодо поширення позитивних зобов`язань держави на всі основоположні права, закріплені конвенцією.

Загальною юридичною підставою позитивних зобов`язань держави в межах європейської системи право захисту виступає стаття 1 Конвенції «Зобов`язання поважати права людини», в якій прямо вказується, що держави гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, передбачені Конвенцією. Отже, позитивні зобов`язання держави у сфері прав людини це обов`язки держави, які вимагають від національних органів влади застосувати необхідні засоби для гарантування прав людини.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки доказів.

Дослідивши надані матеріали кримінального провадження № 0002202 від 16.11.2021, суд приходить до висновку, що слідчим не проведено усіх необхідних слідчих дій з метою встановлення особи причетної до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, передбачених ст. 91 КПК України обставин, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні, що призвело до передчасного висновку про не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, в тому числі доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України від 20.03.2023 та від 23.07.2024 виконанні не у повному обсязі, письмових підтверджень належного виконання доручення матеріали кримінального провадження не містять.

Таким чином, суд вважає, що досудове розслідування проведено не у повному обсязі, а тому стверджувати, що вжито усіх заходів, а також, що проведено усі слідчі та розшукові дії, якими не встановлено особи, яка вчинила дане кримінальне правопорушення, у суду немає підстав.

Згідно п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав.

Відповідно п.1-1 ч. 2 ст. 284 та абз. 4 ч. 4 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 частини першої цієї статті.

Закриття кримінального провадження з підстави передбаченої пунктом п.3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

З наведених вище норм слідує, що кримінальне провадження закривається на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України лише судом за клопотанням прокурора, яке він подає самостійно чи за ініціативи інших учасників кримінального провадження.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Аналізуючи наведене, а також те, що органом досудового розслідування не вжито усіх заходів для встановлення особи, яка вчинила дане кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню, а тому у закритті кримінального провадження № 0002202 від 16.11.2021 на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України - слід відмовити.

Крім цього, у справі № 331/1020/24 Верховний Суд дійшов висновку, що оскарження ухвали про відмову в закритті кримінального провадження КПК України не передбачено.

Керуючись ст. ст.2, 40, 91, 92, 110, 284, 372,394 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002202 від 16.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1