УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

14 березня 2025 року місто Львів

Cлідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчої слідчого в відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , погодженепрокурором Галицької окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000594 від 12.03.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Львівської області, Миколаївського району, м. Новий Розділ, українки, громадянки України, тимчасово не працююючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

підозрюваної у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.186 КК України

встановила:

слідча слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , за погодженням прокурора, звернулася з клопотанням про застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України у кримінальному провадженні №0000594 від 12.03.2025.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12 березня 2025 року близько о 19 год. 00 хв. ОСОБА_5 ,перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Земельна, 1, маючи умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану, діючи відкрито, з корисливих мотивів та власного безпідставного збагачення, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння та його суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшовши до потерпілого ОСОБА_8 , шляхом ривка відкрито заволоділа мобільним телефоном марки «Samsung S10 E» ІМЕІ: НОМЕР_1 , чорного кольору, у чохлі червоного кольору із вставленою сім-картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_2 , вартістю 5000 гривень.

В подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, скориставшись відсутністю, потерпілого ОСОБА_8 , а саме тим, що в потерпілий відійшов для того щоб покликати на допомогу та зателефонувати на лінію «102», покинула місце події.

Своїми злочинними діями ОСОБА_5 заподіяла ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 5000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) вчинений в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

У встановленому законом порядку 13.03.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у відкритому викраденні чужого майна (грабіж) вчинений в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Ураховуючи характер вчиненого підозрюваною злочину та тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, є підстави вважати, що остання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення з метою запобігання вказаним ризикам, об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної та дозволить виконати завдання і досягти мети кримінального провадження, для забезпечення виконання нею процесуальних рішень. Разом з тим, при виконанні судом вимог ч.4 ст. 183 КПК України, щодо визначення застави, враховуючи передбаченні ч. 4, 5 ст.182 КПК України обставини, є необхідним визначити останній заставу у 50 (п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 грн.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала, навівши мотиви, зазначені у ньому, просила його задовольнити та зазначила, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, наявними є ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та обставини передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, необхідні для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, є недоцільним.

Захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечив, просив застосувати більш мякий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

ОСОБА_5 у судовому засіданні з приводу запобіжного заходу підтримала позицію свого захисника.

Заслухавши думку прокурора, яка вважає за необхідне обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, думку підозрюваної, її захисника, вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 і 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Відповідно до вимог п. п. 1-5 ч. 1 та ч. 3 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до вимог п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу».

Слідчою суддею встановлено, що слідчим відділом Львівського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000594 від 12.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України /а.с. 6/.

Останнє розпочато за фактом: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану /а.с. 7/.

Також встановлено, що 13.03.2025 ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 36, 40, 42, 276, 277, 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України /а.с. 59-60/.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді даного клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідча суддя дійшла висновку, що слідчий та прокурор довели обґрунтованість підозри, висунутої ОСОБА_5 сукупність наявних на даний час доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України/, про що свідчать, зокрема: повідомленням на лінію «102» від 12.03.2025 /а.с. 7/; показаннями потерпілого ОСОБА_8 від 12.03.2025 /а.с. 21-23/; даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_5 /а.с. 12-16/; показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 13.03.2025 /а.с. 36-39, 40-43, 44-47, 48-51/; даними протоколу огляду предметів від 13.03.2025 /а.с. 24-25, 27-33/; даним протоколу впізнання особи від 13.03.2025 /а.с. 52-54/; речовими доказами у справі, а також іншими доказами в їх сукупності, зібраними під час досудового розслідування.

Ризиками, які дають підстави слідчому судді обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слід вважати те, що: 1) підозрювана може переховуватись від досудового слідства і суду, оскільки остання підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. При цьому, слідча суддя погоджується з доводами клопотання про те, що підозрювана має можливості для переховування від органу досудового розслідування, до чого її може спонукати, зокрема, встановлена кримінальним законом відповідальність за вчинення інкримінованого їй тяжкого злочину. Такий висновок слідчого судді узгоджується з вимогами ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду»; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім того, відповідно до ст. 178 КПК України слідча суддя враховує, що ОСОБА_5 працездатна, непохилого віку, захворюваннями, які б перешкоджали її утриманню під вартою, не страждає, має на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей.

Тому слідча суддя доходить висновку, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не можуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_5 та виконання нею обов`язків, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідча суддя вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим у судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» № 12369/86 від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/97 від 26 липня 2001 року. Тобто, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

А тому, слідча суддя не відхиляє доводів на користь підозрюваного, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання підозрюваним процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальним ризикам.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідча суддя виходить з вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, відповідно до якого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Прокурор, покликаючись на п 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, клопотала про визначення застави в розмірі 50 (п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 грн.

Проте, слідча суддя, вважає за необхідне зазначити, що застава - це не менш суворий запобіжний захід, а альтернатива триманню під вартою. За тяжкістю вони рівні за КПК. Застава для особи не має бути надмірним тягарем і призвести до скрутного матеріального становища її та її родини - це не покарання. Застава лише має забезпечити виконання особою (підозрюваним, обвинуваченим) процесуальних обов`язків на час досудового розслідування чи судового розгляду. При цьому, тягар застави не може покладатися на родичів

Тобто, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюванe від намірів та спроб порушити покладені на неї обов`язки, а з іншого - не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу призвело б до подальшого її ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Відтак, враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість правопорушення, в якому підозрюєтьсяОСОБА_5 , вважаю за необхідне визначити заставу 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560грн ( шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Застосовуючи до підозрюваної поряд із запобіжним заходом у виді тримання під вартою альтернативний запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне покласти на неї обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відтак, зважаючи на необхідність виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, вважаю за необхідне застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 60560грн ( шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

постановила:

Клопотання слідчої слідчого в відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 , погодженепрокурором Галицької окружної прокуратури міста Львова Львівської області ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити термін дії ухвали шістдесят днів - до 11 травня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з 13 березня 2025 року 00 год. 59 хв.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_5 , обов`язків, визначених КПК України, визначити заставу - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560грн ( шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для зарахування коштів, внесених у вигляді застави (частки майна, попередньо визначеної суми судових витрат тощо).

У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 11 травня 2025 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільненняОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрювана ОСОБА_5 вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 17.03.2025 о 09 год.00 хв.

Слідча суддя ОСОБА_1