Справа № 650/424/25
провадження № 1-кс/650/143/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2025 року селище Велика Олександрівка

Слідчий суддя Великоолександрівського районного суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення ВП № 1 Бериславського районного відділу поліції ГУНП в Херсонській ОСОБА_7 , погоджене прокурором Бериславської окружної прокуратури Херсонської області у кримінальному провадженні № 0000033 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Великої Олександрівки Херсонської області, не працюючого, із середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуваючого, раніше неодноразово судимого:

14 червня 2007 року Нововоронцовським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

15 вересня 2010 року Високопільським районним судом Херсонської області за ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі; 22 листопада 2013 року звільненого по відбуттю строку покарання;

16 грудня 2019 року Високопільським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 місяців арешту; 29 квітня 2020 року звільненого по відбуттю строку покарання,

який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просить застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк на 60 днів.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Обґрунтованість підозри підтверджується наданими слідчому судді, зібраними у провадженні матеріалами.

Вказуючи про необхідність обрання до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий зазначив про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 4, 5 частини першої статті 177 КПК України, запобігти яким неможливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів слідчий обґрунтував неможливістю такими заходами запобігти встановленим ризикам.

На судовому засіданні прокурор наполягав на обґрунтованості клопотання слідчого, просив його задовольнити. Пояснив, що попередньо зібрані матеріали свідчать про обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування, а наявних ризиків достатньо для застосування до підозрюваного тримання під вартою та не обрання щодо нього іншого більш м`якого запобіжного заходу.

На судовому засіданні підозрюваний заперечив проти обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як надто суворого, вказуючи про достатність застосування до нього домашнього арешту, за місцем його проживання де він постійно мешкає.

На судовому засіданні захисник заперечив проти обрання стосовно підозрюваного запропонованого прокурором запобіжного заходу вказавши про достатність для запобігання встановлених ризиків застосуванням до нього домашнього арешту.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, слідчий суддя встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу (частина перша статті 177 КПК України) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі визначені у частині першій статті 178 КПК України.

Згідно з частиною першою статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 КПК України .

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з частиною третьою статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до частин першої та другої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя встановив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000033 від 15.01.2025 року, повідомленням про підозру від 24.01.2025 року, яке було вручене йому 24.01.2025 року.

Відповідно до вказаної підозри ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він, в один із днів жовтня 2023 року (більш точний час досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим), перебуваючи на відкритій території, в місці розташування колишніх позицій військових ЗС РФ, що розташовані на відстані близько 1 км. від смт. Архангельське в бік с. Зарічне Бериславського району Херсонської області, переслідуючи прямий злочинний умисел, спрямований на порушення правового режиму поводження з бойовими припасами та вибуховими речовинами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу, діючи у порушення вимог п.п. 1, 2, 3, 6, 9, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ № 576 від 12.10.1992, в порушення вимог п. 12.12 Інструкції затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічним за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», придбав, шляхом привласнення знайденого 119 патронів, які відповідно до висновку експерта Херсонського НДЕКЦ МВС № СЕ-19/104-24/3757-БЛ від 24.01.2025 виготовлені промисловим способом і є боєприпасами - 5,45 мм. проміжними патронами центрального бою зразка 1974 року до бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 5, 45 мм (автоматична вогнепальна зброя системи Калашнікова калібру 5,45 мм), які придатні до стрільби, одну протитанкову керовану ракету 9М115 «Метис», два корпуси гранат РГН, два підривачі УЗРГМ та УДЗ, які є бойовими припасами та які перемістив до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав, доки вони не були виявлені та вилучені працівниками поліції в ході проведення санкціонованого обшуку 23.01.2025.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, дійшов висновку, що повідомлена підозрюваному підозра у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування на цьому етапі досудового розслідування є вагомими, щоб свідчити про можливу причетність останнього до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Обґрунтованість підозри підтверджується:

Рапортом про реєстрацію повідомлення на спец. лінію 102 від 15.01.2025 року;

Рапортом оперуповноваженого про отримання інформації відносно ОСОБА_5 ;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 16.01.2025 року;

Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 16.01.2025 року;

Протокол обшуку від 23.01.2025 року в ході якого виявлено зброю та боєприпаси;

Постановою про речові докази від 23.01.2025 року;

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.01.2025 року;

Повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 24.01.2025;

Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 24.01.2025;

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 196 КПК України слідчим суддею встановлені такі обставини, щодо заявлених прокурором ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Так, першим ризиком є ризик, зазначений у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності за вчинений тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. та беручи до уваги те, що він постійного місця роботи не має, за місцем постійного проживання характеризується негативно, не одружений, дітей не має, тобто у ОСОБА_5 відсутні міцні соціальні зв`язки, він, під час дії на території України воєнного стану в Україні, з метою створення перешкод досудовому слідству, може виїхати на місцевість, що перебуває на території громади, яка перебуває в тимчасовій окупації, відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блоковані) станом на 27 квітня 2022 року, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 року № 75, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності.

Другим ризиком є ризик зазначений у п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ОСОБА_5 перебуваючи на волі може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме ухилятись від явки до органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення відповідальності, а також враховуючи те, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, він може затягувати строки проведення досудового розслідування.

Третім ризиком є ризик зазначений у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ОСОБА_5 під час розслідування вказаного кримінального правопорушення може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як він раніше судимий за вчинення корисливого злочину, за що судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена.

Слідчий суддя вважає, що запобігти встановленим ризикам, можливо шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, передбаченого статтею 181 КПК України, оскільки ним передбачено ті обмеження та обов`язки, що покладаються на підозрювану особу, які обумовлюють її постійне місцезнаходження за місцем проживання в певний період доби та негайне реагування правоохоронних органів в разі їх не виконання.

При обранні вказаного запобіжного заходу, слідчий суддя, також відповідно до частини першої статті 178 КПК України оцінює в сукупності такі обставини: вагомість наданих доказів, під час дослідження яких підозрюваний не заперечував їх достовірність, можливість призначення покарання підозрюваному в разі доведеності вини у виді позбавлення волі від трьох до семи років; відсутність відомостей про особливі хвороби у підозрюваного; відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем проживання; наявність у нього постійного місця проживання; репутацію підозрюваного.

Відповідно до частини четвертої статті 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до частин першої, другої та шостої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Таким чином, враховуючи викладене та зважаючи на не доведення прокурором обставин щодо неможливості на даній стадії досудового розслідування запобігти встановленим ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слід відмовити та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Вирішуючи дане питання, слідчий суддя також врахував, що висновок прокурора про неможливість застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу фактично не аргументований переконливими обставинами та носить формальний характер, здебільшого посилаючись на тяжкість злочину.

При цьому, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для застосування до підозрюваного не цілодобового домашнього арешту, оскільки і за таких умов, за з`ясованих судом обставин, можливо буде запобігти встановленим судом ризикам, адже підозрюваний буде обмежений у пересуванні протягом певного періоду доби, коли можливо буде контролювати його поведінку і вчасно відреагувати на вчинення неправомірних дій.

З наведених підстав також слід виснувати про неможливість застосування до підозрюваного інших більш м`яких запобіжних заходів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши йому залишати це житло в період часу з 21:00 год. до 06:00 год. наступного дня.

Для виконання запобіжного заходу покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

за викликом прибувати до слідчого, прокурора та суду;

не відлучатися з Бериславського району Херсонської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу направити до відділу поліції за місцем проживання підозрюваного.

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього даною ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в його житло в будь-який час, в т.ч. у період комендантської години, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань виконання покладених на нього обов`язків.

Строк дії ухвали - до 24 березня 2025 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 29 січня 2025 року.

Слідчий суддя __________________ ОСОБА_1