Рівненський апеляційний суд
________________________________________________________
У Х В А Л А

25 лютого 2025 року м. Рівне

Справа № 161/6929/18

Провадження № 11-кп/4815/15/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з власними технічними засобами захисника клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Рівненського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження № 0000131 від 30 березня 2018 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 серпня 2019 року, у якій ставиться питання про скасування вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 серпня 2019 року щодо ОСОБА_7 та ухвалення нового вироку, яким ОСОБА_7 призначити покарання у виді позбавлення волі нас строк 6 років з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 3 роки.

У зв`язку з неявкою ОСОБА_7 в судові засідання і виїздом за межі України, ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду від 25 лютого 2025 року ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено у міжнародний розшук.

Прокурором подано клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 . Клопотання мотивовано наявністю ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України. Зазначено, що на даний час ОСОБА_7 перебуває за кордоном, місцезнаходження його не встановлено, забезпечити явку останнього не представляється можливим, а тому існує ризик, що обвинувачений може надалі ухилятись від правосуддя.

Наголошує, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти заявленому ризику та не зможе забезпечити проведення судового розгляду.

Посилаючись на тяжкість вчиненого злочину та положення ч. 4 ст. 183 КПК України, зазначає, що в даному випадку розмір застави не визначається.

Просить обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , який оголошений у міжнародний розшук, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_6 , який заперечує проти поданого прокурором клопотання, перевіривши матеріали кримінального провадження й наведене в поданому клопотанні, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.

Виїзд ОСОБА_7 за межі країни, у зв`язку з чим 25 лютого 2025 року його оголошено у міжнародний розшук, унеможливлює розгляд справи по суті без його участі у судовому засіданні та виконання судом завдань кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням.

Суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. Запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження судом за клопотанням прокурора (частини 3, 4 ст. 176 КПК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду.

Частина 2 зазначеної статті передбачає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи стадію кримінального провадження, суд апеляційної інстанції не перевіряє обґрунтованості підозри, оскільки ОСОБА_7 вже висунуте обвинувачення та ухвалено відносно останнього судом першої інстанції обвинувальний вирок, який оскаржено в апеляційному порядку.

Тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення дає матеріально-правові підстави для вирішення питання застосування стосовно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням перебування ОСОБА_7 за межами України (як зазначає в клопотанні прокурор, згідно інформації СУ ГУНП у Волинській області, розшукуваний 22 вересня 2023 року виїхав за межі України в напрямку Республіки Польща та в подальшому в Україну не повертався), що свідчить про неналежну процесуальну поведінку обвинуваченого та про небажання постати перед судом з метою уникнення перегляду оскаржуваного вироку, доводи клопотання прокурора про наявність ризику переховуватися від суду є обґрунтованими.

Наведене свідчить про неможливість в інший спосіб забезпечити явку ОСОБА_7 до суду. На виконання завдань кримінального провадження наявна потреба в обранні останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави в силу положень ч. 4 ст. 183 КПК України, з врахуванням того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявному ризику та гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Беручи до уваги інкримінований обвинуваченому злочин, вид і міру призначеного покарання, що підлягає перегляду апеляційним судом, це є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню ОСОБА_7 від суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

У такому разі після затримання особи і не пізніш, як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження, суд за участю обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відсутність ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою унеможливлює використання каналів міжнародної співпраці МОКП-Інтерпол для розшуку вказаного громадянина.

Очевидним є те, що встановлення місця перебування обвинуваченого та доставлення його до суду є необхідною умовою для успішного закінчення судового провадження.

З огляду на зазначене, та той факт, що ОСОБА_7 залишив межі України і назад в Україну не повертався, клопотання прокурора про обрання стосовно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 193, 335 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 задовольнити.

Після затримання і не пізніш, як через сорок вісім годин, з часу доставки ОСОБА_7 до місця кримінального провадження суд за участю обвинуваченого вправі розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Організацію виконання ухвали доручити Головному управлінню Національної поліції у Волинській області.

Зупинити судове провадження у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000131 від 30 березня 2018 року щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України, до розшуку обвинуваченого.

Копію ухвали направити Головному управлінню Національної поліції у Волинській області та прокурору у даному кримінальному провадженні ? для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2