Справа № 201/6106/23
Провадження № 1-в/201/292/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року Жовтневий районний суд

міста Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська в місті Дніпрі подання заступника начальника Соборного районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 , про приведення вироку відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог закону,-

ВСТАНОВИВ:

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2024 року, ОСОБА_4 було визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначено покарання: за ч. 4 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді одного року обмеження волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки.

Представником уповноваженого органу з питань пробації в суд направлено подання про приведення вищевказаного вироку у відповідність до вимог Кримінального кодексу України та змін, внесених Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Учасники судового провадження, а також представник органу з питань пробації у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду подання повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили, що не перешкоджає розгляду подання за їх відсутності.

Дослідивши матеріали подання, а також вирок суду від 26 березня 2024 року, суд приходить до наступних правових висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Так, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18 липня 2024 року, статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено у новій редакції, зокрема вказано «Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 07 жовтня 2024 року по справі № 278/1566/21, зазначила, що Закон № 3886?IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886?IX, мають зворотну дію в часі. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886?IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Як вбачається з вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2024 року, ОСОБА_4 внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, спричинив потерпілій стороні майнову шкоду на загальну суму 965,81гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 підлягає звільненню від покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2024 року, оскільки останній завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинені нею діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час.

Окрім того, оскільки вказаним вироком суду ОСОБА_4 , було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, відповідальність, за яке не усунена, ОСОБА_4 слід вважати засудженим за вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2024 року за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у вигляді одного року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування призначеного йому покарання з іспитовим строком два роки.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 74 КК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Подання заступника начальника Соборного районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 , про приведення вироку відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог закону задовольнити частково.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2024 року, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що засуджений вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2024 року за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у вигляді одного року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування призначеного йому покарання з іспитовим строком два роки.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня проголошення ухвали суду.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1