НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

31 березня 2025 року ЄУ № 322/285/25 (Провадження № 1-кс/322/110/25)

Слідчий суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВн відділення поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 (далі слідчий), погоджене начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.03.2025 за №0000032, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України про арешт майна,

встановив:

слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням зі змісту якого випливає, що 10.03.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщені будинку виявлено труп ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ознаками насильницької смерті.

За даним фактом 11 березня 2025 року, розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

В період часу з 09 години 46 хвилин по 11 годину 48 хвилин 26.03.2025, проведено огляд місця події, на відкритій ділянці місцевості, що розташована на південній околиці в с. Самійлівка Запорізького району Запорізької області, в ході якого виявлено та вилучено: предмет схожий на обріз мисливської рушниці та два предмети схожі на гільзи, з верхнього стволу з маркуванням « НОМЕР_1 », з нижнього стволу « НОМЕР_2 », упаковано до картонної коробки, яку оклеєно липкою стрічкою та опечатано паперовою біркою з пояснювальним написом та підписами учасників слідчої дії, зразок сухої рослинності з місця виявлення предмета схожого на обріз, упаковано до паперового конверту з пояснювальним написом та підписами учасників слідчої дії, зразок ґрунту з місця виявлення предмета схожого на обріз, упаковано до паперового конверту з пояснювальним написом та підписами учасників слідчої дії.

Вказані предмети і речі визнані речовими доказами про, що винесена відповідна постанова.

З метою збереження речових доказів, для запобігання можливості їх зникнення, пошкодження, а також для проведення необхідних експертиз, слідчий просив накласти арешт на згадані предмети і речі.

Слідчий в судовому засіданні підтримав доводи клопотання з підстав наведених у ньому.

Заслухавши слідчого, дослідивши клопотання і додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов таких висновків.

Положеннями ч.1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речові докази).

Згідно з витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені 11.03.2025 за №0000032, з правовою кваліфікацією ч.1 ст.115 КК України.

Зазначені у клопотанні об`єкти і предмети дійсно відповідають критеріям ст.98 КПК України. Так предмет схожий на обріз мисливської рушниці та два предмети схожі на гільзи, з верхнього стволу з маркуванням « НОМЕР_1 », з нижнього стволу « НОМЕР_2 », можуть бути знаряддями вчиненого кримінального правопорушення, а зразки сухої трави і ґрунту можуть зберігати на собі сліди кримінального правопорушення.

Водночас предмет схожий на обріз мисливської рушниці та два предмети схожі на гільзи з великою імовірність є предметами, що вилучені законом з обігу. Вони не є тимчасово вилученим майном, в розумінні ст.167 КПК України, оскільки вилучені не у певної особи, а на відкриті ділянці місцевості і фактично є знахідкою. У вказаного майна наразі не має володільця, отже жоден з ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України не може існувати апріорі, адже приховування, знищення чи спотворення доказів не може бути абстрактним, такі дії можуть вчинятися якоюсь конкретною особою, яка володіла цими предметами.

Що стосується зразків сухої трави і ґрунту, то вони також не відносяться до тимчасово вилученого майна в розумінні ст.167 КПК України. Ці об`єкти не вилучалися тимчасово у власника або законного володільця, а створені слідчим в процесі проведення огляду місця події та, відповідно до ч.2 ст.105 КПК України, є додатком до протоколу.

Питання щодо зберігання вилучених під час огляду місця події предметів і об`єктів має бути вирішено відповідно до положень ст.100 КПК України та Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду затвердженої спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерством внутрішніх справ України, Служби Безпеки України, Верховного суду України і Державної судової адміністрації України від 27.08.2010 №51/401/649/471/23/125.

На переконання слідчого судді, ризики приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, речових доказів, які є знахідкою і не мають володільця, можуть виникнути виключно за умов неналежного виконання положень згаданої Інструкції відповідальною особою, і у такому випадку, накладення чи не накладення арешту на ці речові докази не матиме жодного значення.

Враховуючи вказані обставини слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є необґрунтованими, тому у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

у задоволенні клопотання слідчого, про арешт майна (вилученого під час огляду місця події 26.03.2025), відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1