ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/696/25 Справа № 201/2562/25 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника третьої особи,

щодо майна якої вирішується

питання про арешт адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Правобережної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 березня 2025 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114 від 09 жовтня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судці Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 березня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000114 від 09 жовтня 2024 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 199 КК України.

Мотивуючи ухвалене рішення слідчий суддя зазначив, що з клопотання прокурора та доданих до нього матеріалів не вбачається підстав, що обґрунтовували б достатньою мірою необхідність накладення арешту. Наголошує на тому, що в судовому засіданні не встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки може містити докази, які входять до предмету досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000114 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 199 КК України КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на майно, яке було вилучено в ході обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги прокурор вказує на те, що ухвала слідчого судці є незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи. Наголошує на тому, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що вилучене майно під час обшуку має значення вагомих речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки є об`єктом кримінально протиправних дій, зберегло на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень та містять Інші відомості, які можуть бути використані як доказ фактів і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для його арешту як речового доказу з метою збереження. Вказує на те, що на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, учасників провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст.404 КПК України (далі КПК), рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Перевіряючи рішення слідчого судді та доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з того, що у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження та є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Наведені норми процесуального закону узгоджуються з положеннями ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Вказані положення також знайшли своє відображення в рішеннях Європейського Суду з прав людини (далі, ЄСПЛ), в тому числі в рішеннях «Бакланов проти Росії» (від 09 червня 2005 року) та «Фрізен проти Росії» (від 24 березня 2005 року), де ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що: «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Згідно з положеннями ч.ч. 1-3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається з матеріалів судової справи у провадженні СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000114 від 09.10.2024р. за ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 199 КК України.

Під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено предмети злочинної діяльності, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, необхідні для проведення експертиз, були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме:

- бухгалтерські документи;

- видаткові накладні;

- товарно-транспортні накладні;

- маршрутні листи (копії);

- акти бою під час доставки (копії);

- акти надання послуг;

- книга з написом: «NATYRAL OFFICE BOOK» з чорновими записами;

- системний блок VINGA PMK ZE2M2B12960;

- системний блок Compac CZl008 441 V;

- системний блок IMPRESSION COMPUTERS SN 662574;

- системний блок EVEREST 0;

- системний блок IMPRESSION Р+ SN 1330985;

- системний блок PRIME PS №276561;

- системний блок MVLTIMEDIA COMPVTEP SYSTEM C650;

- системний блок BRAVO RC 350 KKP 187;

- системний блок HP з написом «Маша»;

- горілчаний виріб з написом ICE PALAGA об`ємом 1л в кількості 264 пляшки;

- горілка «Улюблена з перцем» об`ємом 0,5 літрів в кількості 361 пляшка;

- горілчаний виріб «Горілка Пшенична класична» ТМ «Улюблена» об`ємом 0,5 літрів у кількості 3 штуки;

- горілчані вироби «Горілка Миронівська «Пшенична Нива» у кількості 432 пляшки;

- коробки тетрапаки для пакування рідини в кількості в кількості 25 ящиків по 400 тетрапаків в кожному;

- горілка «Улюблена класична «Пшенична» об`ємом 0,5 літрів у кількості 60300 пляшок;

- горілка особлива «Хуторок» за домашніми рецептами об`ємом 0,7 літрів в кількості 4800 пляшок;

- горілка «GRAINOFF» №1 об`ємом 0,7 літрів в кількості в кількості 2700 пляшок;

- горілка «Хуторок» особлива за домашніми рецептами» об`ємом 0,5 літрів в кількості 5184 пляшки;

- вермут лікерний «Домашня Малина» об`ємом 0,5 літрів в кількості 620 пляшок;

- горілка «Улюблена Пшенична класична» об`ємом 0,5 літрів в кількості 182 пляшки;

- горілка «Хлібна криниця» об`ємом 0,5 літрів в кількості 473 пляшки;

- вермут лікерний «Домашня Малина» об`ємом 0,5 літрів в кількості 6300 пляшок;

- настоянка «Улюблена» об`ємом 0,5 літрів в кількості 5400 пляшок;

- горілка «PRIME» об`ємом 0,5 літрів в кількості 1200 пляшок;

- горілка «Purim Kosher» об`ємом 1 літра в кількості 72 пляшки;

- горілка «Улюблена Пшенична класична» об`ємом 0,5 літрів в кількості 811 пляшок;

- коробки для пакування горілчаних виробів в кількості 21 пакета по 1650 коробок в кожній;

- пакети для рідини в кількості 5 ящиків по 400 штук в кожному;

- пакети для пакування рідини в кількості 40 ящиків в кожному по 400 штук в кожному.

Прокурором 28.02.2025 р. винесено постанову про визнання вилучених речей речовими доказами.

28 лютого 2025 року прокурор звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про арешт вищезазначеного майна.

Посилаючись на положення ч.7 ст.236, ч.2 ст. 167, п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 2, ч. ч. 3, 5, 6 ст.170 КПК України просив накласти арешт на виявлене та вилучене майно під час проведеного 27.02.2025 обшуку за адресою: АДРЕСА_1 згідно наведеного переліку, заборонивши будь-яким особам користуватись та розпоряджатись ним.

Слідчий суддя відмовив в задоволенні клопотання прокурора про арешт вилученого майна у звязку з тим, що з клопотання прокурора та доданих до нього матеріалів не вбачається підстав, що обґрунтовували б достатньою мірою необхідність накладення арешту. Наголошує на тому, що в судовому засіданні не встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки може містити докази, які входять до предмету досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000114 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 199 КК України.

Апеляційний суд вважає такі висновки слідчого судді правильними з огляду на наступне.

Так, слідчим суддею встановлено, що прокурор просить про накладення арешту, зокрема, на бухгалтерські документи, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, маршрутні листи (копії), акти бою під час доставки (копії), акти надання послуг.

Також встановлено, що дані документи створені в процесі господарської діяльності і потрібні для подальшого проведення цієї діяльності.

Положення КПК України вказують на те, що накладення арешту на майно не повинно перешкоджати здійсненню нормальної господарської діяльності юридичної особи, а тому, на думку апеляційного суду, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання прокурора в цій частині.

Також, слідчий суддя правомірно відмовив в задоволенні клопотання прокурора про арешт на системний блок VINGA PMK ZE2M2B12960, системний блок Compac CZl008 441 V, системний блок IMPRESSION COMPUTERS SN 662574, системний блок EVEREST 0, системний блок IMPRESSION Р+ SN 1330985, системний блок PRIME PS №276561, системний блок MVLTIMEDIA COMPVTEP SYSTEM C650, системний блок BRAVO RC 350 KKP 187, системний блок HP з написом «Маша».

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Слідчим суддею встановлено, що інформація, яка міститься на носіях системних блоків, створена під час господарської діяльності підприємства, оглянута впродовж проведення обшуку, рівно як і книга з написом: «NATYRAL OFFICE BOOK» з чорновими записами, після чого системні блоки та книга залишені на підприємстві на зберіганні під розписку.

Крім того, в клопотанні прокурора про арешт вищезазначеного майна не зазначено та матеріалами клопотання прокурора не доведено, що доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту, а тому, апеляційний суд вважає, що прокурором не доведено необхідність накладення арешту на вищезазначене майно.

Що стосується накладення арешту на горілчаний виріб з написом ICE PALAGA об`ємом 1л в кількості 264 пляшки; горілку «Улюблена з перцем» об`ємом 0,5 літрів в кількості 361 пляшка; горілчаний виріб «Горілка Пшенична класична» ТМ «Улюблена» об`ємом 0,5 літрів у кількості 3 штуки; горілчані вироби «Горілка Миронівська «Пшенична Нива» у кількості 432 пляшки; коробки тетрапаки для пакування рідини в кількості в кількості 25 ящиків по 400 тетрапаків в кожному; горілку «Улюблена класична «Пшенична» об`ємом 0,5 літрів у кількості 60300 пляшок; горілку особлива «Хуторок» за домашніми рецептами об`ємом 0,7 літрів в кількості 4800 пляшок; горілку «GRAINOFF» №1 об`ємом 0,7 літрів в кількості в кількості 2700 пляшок; горілку «Хуторок» особлива за домашніми рецептами» об`ємом 0,5 літрів в кількості 5184 пляшки; вермут лікерний «Домашня Малина» об`ємом 0,5 літрів в кількості 620 пляшок; горілку «Улюблена Пшенична класична» об`ємом 0,5 літрів в кількості 182 пляшки; горілку «Хлібна криниця» об`ємом 0,5 літрів в кількості 473 пляшки; вермут лікерний «Домашня Малина» об`ємом 0,5 літрів в кількості 6300 пляшок; настоянку «Улюблена» об`ємом 0,5 літрів в кількості 5400 пляшок; горілку «PRIME» об`ємом 0,5 літрів в кількості 1200 пляшок; горілку «Purim Kosher» об`ємом 1 літра в кількості 72 пляшки; горілку «Улюблена Пшенична класична» об`ємом 0,5 літрів в кількості 811 пляшок; коробки для пакування горілчаних виробів в кількості 21 пакета по 1650 коробок в кожній; пакети для рідини в кількості 5 ящиків по 400 штук в кожному; пакети для пакування рідини в кількості 40 ящиків в кожному по 400 штук в кожному, то апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що накладення арешту на дане майно не виправдовує такий ступінь втручання у його права і свободи потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника (володільця) майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на таке майно з метою конфіскації майна як виду покарання, відповідно до п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України.

Як встановлено слідчим суддею, підставою для надання дозволу на проведення обшуку є інформація, отримана впродовж досудового розслідування про незаконне здійснення накопичення та зберігання контрафактної підакцизної продукції у вигляді алкогольних напоїв. Ухвалою слідчого судді надано дозвіл на проведення обшуку з метою відшукання, виявлення та вилучення, зокрема, алкогольних напоїв без марок акцизного податку чи з підробленими марками акцизного податку; незаконно виготовлених спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, пива, інших підакцизних товарів; незаконно виготовлених (контрафактних) підроблених марок акцизного податку; етикеток з брендами виробників алкогольних напоїв.

Склад, на якому проведено обшук, внесений до Єдиного державного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв з грудня 2019р.

Слідчим суддею встановлено, що всі пляшки алкогольних напоїв, на які прокурор просить накласти арешт, загальною кількістю 89 102шт., мають марку акцизного податку.

Прокурором в судовому засіданні зазначалось, що на цьому етапі досудового розслідування проведені три експертні дослідження декількох вилучених пляшок алкогольних напоїв, впродовж яких встановлено, що марки акцизного збору невідповідні. Вилучалися ці пляшки в м. Дніпрі, куди привезені зі складу на Харківщині за місцем проведення обшуку вантажним автомобілем ДАФ державний номер НОМЕР_1 .

Захисник в судовому засіданні зауважив, що пляшки вилучені не за місцем проведення обшуку.

Експертні дослідження відповідності акцизних марок проводилися стосовно марок на скляних пляшках алкогольних напоїв, вилучених в м. Дніпрі по вул. Дніпросталівській, 20: з етикеткою «Горілка Білий налив», об?ємом 0,5 л., з етикеткою «Горілка білий налив», 0,25л., з етикеткою «Миронівська пшенична нива», об`ємом 1л і 0,25л, з етикеткою «Горілка «Хлібна Криниця», об?ємом 0,5л., з етикеткою «Горілка Улюблена VODKA», 0,25 л. та 0,5л, з етикеткою «Коньяк Гайдамацький» об?ємом 0,5 л., з етикеткою «Золотий Фазан коньяк України» об?ємом 0,5 л., з етикеткою «Amber коньяк України ординарний» об?ємом 0,5л., з етикеткою «Amber коньяк України ординарний» об?ємом 0,25л., з етикеткою «Amber коньяк України ординарний» об?ємом 0,1 літра.

З 15 найменувань горілчаних виробів на складі в смт Васищевому Харківської області співпадає лише 1 найменування це горілка ТМ «Хлібна криниця», 473 пляшки, які перебували на відповідальному зберіганні, і в судовому засіданні не встановлено, що акцизні марки на цих пляшках не відповідають за способами друку та елементами захисту зразкам аналогічних марок акцизного податку України.

Інших доказів або обґрунтованих припущень, що на інших пляшках з алкогольними напоями на складі у смт Васищевому, яких понад 87 тисяч штук, марки акцизного податку не відповідають за способами друку та елементами захисту зразкам аналогічних марок акцизного податку України, не встановлено. Працівник БЕП до проведення обшуку, не залучався. Незаконного виготовлених спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, пива, інших підакцизних товарів; незаконно виготовлених (контрафактних) підроблених марок акцизного податку; етикеток з брендами виробників алкогольних напоїв за місцем проведення обшуку не виявлено.

Дозвіл на відшукання та вилучення коробок-тетрапаків і пакетів для пакування рідини не надавався, а тому, з огляду на фактичні обставини кримінального провадження не встановлено підстав для арешту порожніх тетрапаків та пакетів.

З урахуванням встановлених вище обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя підставно відмовив в задоволенні клопотання прокурора про арешт вищезазначеного майна та прийшов до правильного висновку про те, що ТОВ «Юнайтед Алко», яке має ліцензію на оптову торгівлю алкогольними напоями, дійсну до 2029р., за зареєстрованим у Єдиному державному реєстрі місцем зберігання - складі по вул. Промисловій, 9а/1 в смт. Васищево Харківського району Харківської області, здійснюючи господарську діяльність, зберігало 89 102 скляні пляшки із марками акцизного податку, невідповідність яких способам друку та елементам захисту зразкам аналогічних марок акцизного податку України не встановлена. Алкогольних напоїв без марок акцизного податку, незаконно виготовлених спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, пива, інших підакцизних товарів, незаконно виготовлених (контрафактних) підроблених марок акцизного податку, етикеток з брендами виробників алкогольних напоїв не виявлено.

Також апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 цього Кодексу.

Слідчий, прокурор, подаючи клопотання про арешт майна, повинні довести завдання арешту майна, а саме те, що незастосування арешту на майно може призвести до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним.

Як видно з розписки від 27.02.2025 року (а.с. 20) після проведення обшуку майно, згідно протоколу обшуку від 27.02.2025 року, передано на відповідне зберігання, а не вилучене, а тому підстави вважати, що незастосування арешту на майно може призвести до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, - відсутні та прокурором в клопотанні не доведені.

Підозра про вчинення даних кримінальних правопорушень жодній особі не повідомлена.

Слід також зазначити, що накладення арешту на майно у даному випадку може призвести до незаконного позбавлення власника права володіти, користуватися та розпоряджатися майном, що є неприпустимим.

Окрім того, згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ встановлює, що таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування повинно бути ретельним, що означає обов`язок органів влади завжди добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки та зобов`язання вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події («Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Указане в свою чергу слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення, процесуального примусу, або втручання у її права і свободи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя при вирішенні даного клопотання об`єктивно перевірив всі обставини справи, наявність та обґрунтованість підстав для накладення арешту на майно і прийшов до правильного висновку про відмову у його задоволенні.

Доводи апеляційної скарги прокурора не свідчать про існування підстав для накладення арешту на майно, оскільки це явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, які гарантовані законом і завданням цього кримінального провадження.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовуються вищевикладеним.

Апеляційний суд не вбачає будь-яких порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Правобережної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 березня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000114 від 09 жовтня 2024 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 1 ст. 209, ч. 2 ст. 199 КК України - залишити без зміни.

Ухала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ______________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3