Справа № 629/5096/23
провадження № 1-кп/632/29/25

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2025 року м. Златопіль

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000684 від 17 липня 2023 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Підгірне Россошанського району Воронежської області РФ, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

якому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Первомайського міськрайонного суду Харківської області перебуває вказане кримінальне провадження.

Під час судового розгляду прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , з огляду на те, що на даний час судовий розгляд кримінального провадження не завершено, ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані слідчим суддею (судом) при обранні та продовженні запобіжного заходу, не зменшились і не зникли. Зокрема, на думку прокурора, вивченням особи обвинуваченого встановлено, що у останнього відсутні міцні соціальні зв`язки, не одружений, офіційно непрацевлаштований, тобто існують всі умови для залишення як території міста, так і області чи перетину державного кордону України та відсутні особи, які можуть вплинути на поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 , а також ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово судимий за злочини проти власності, 18 травня 2023 року звільнився з місць позбавлення волі та на шлях виправлення не став, і знову через незначний проміжок часу, вчинив тяжкі злочини. Щодо ризику впливу на потерпілих та свідків, прокурор, звернув увагу, що такий ризик на даний час відпав, оскільки потерпілі та свідки обвинувачення на теперішній час допитані судом

На думку прокурора, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Під час судового розгляду захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечувала, вважала, що ступінь ризиків на сьогодні знизився настільки, що може буди обрано обвинуваченому у вигляді особистого зобов`язання, у зв`язку з чим, заявила клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 . Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав свого захисника.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, суд доходить такого висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, зобов`язаний встановити, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Обвинуваченому ОСОБА_4 висунуто обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, за вчинення яких санкцією статті передбачено покарання від п`яти до восьми років позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 липня 2023 року щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком застосування до 16 вересня 2023 року, який продовжено ухвалами Первомайського міськрайонного суду Харківської області, останній раз до 09 лютого 2025 року, включно.

Підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали зокрема достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від слідства та суду, впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обґрунтованість висунутого обвинувачення перевіряється судом на стадії судового розгляду шляхом дослідження доказів, на яких може ґрунтуватися, або якими може спростовуватися обвинувачення, яким за результатами судового розгляду суд надає оцінку, як кожному окремо, так і в сукупності, в нарадчій кімнаті, ухвалюючи остаточне рішення у кримінальному провадженні.

Отже, на даній стадії судового провадження суд не може робити висновок щодо обґрунтованості підозри (обвинувачення) шляхом надання оцінки доказам у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Отже, щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, суд вважає необхідним зазначити таке.

Так, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується: тяжкістю можливого призначення покарання (оскільки реальна загроза покарання у вигляді позбавлення волі може спонукати людину, вживати всі можливі заходи, спрямовані на уникнення від кримінальної відповідальності); відсутністю постійного місця проживання (тимчасове проживання у селі Вільне Лозівського району Харківської області, негативна характеристика за місцем проживання); відсутністю стабільних міцних соціальних зав`язків і осіб, у тому числі за місцем проживання, де обвинувачений тимчасово проживав до обрання йому запобіжного заходу самостійно та не здійснював піклування за будь-якою особою, що у сукупності свідчить про неможливість забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого і виконання останнім процесуальних обов`язків. При цьому, суд також приймає до уваги, що обвинувачений до взяття під варту у зареєстрованому шлюбі не перебував, офіційно ніде не працював, доказів, що обвинувачений має неповнолітніх дітей та батьків на утриманні суду не надано.

Отже, суд вважає, що сукупність наведених чинників свідчить про певну ступінь ймовірності того, що обвинувачений може вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду, а відтак наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є явно обґрунтованим.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово засуджувався, зокрема за вчинення злочинів проти власності, не має джерел для існування, та, через незначний проміжок часу після відбуття покарання у виді позбавлення волі, йому висунуто обвинувачення у вчиненні тяжких злочинів проти власності, в умовах воєнного стану, що у сукупності свідчить про схильність обвинуваченого до вчинення кримінально-протиправних діянь.

Аналізуючи викладене, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, суд вважає встановленим наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватися від суду, з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Будь-яких даних про відсутність наведених ризиків, для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, з врахуванням обставин вчинення кримінальних правопорушень, які ставляться йому у вину, не встановлено, а тому існування зазначених ризиків виправдовує подальше застосування до ОСОБА_4 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, суд звертає увагу на те, що суду не було надано відповідної медичної документації про те, що стан здоров`я обвинуваченого погіршився, та є таким, що перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, зокрема висновку щодо неможливості лікування у місці попереднього ув`язнення.

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться захисником ОСОБА_5 , проте в даному конкретному випадку, суд доходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень по справі.

Таким чином, суд, аналізуючи доводи сторін кримінального провадження, враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, відомості, що стосуються особи обвинуваченого, відсутність жодних медичних документів, які б могли підтвердити неможливість тримання обвинуваченого під вартою, вважає за необхідне продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів.

Суд вважає, що обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання вищезазначеним ризикам шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не встановлено, а тому клопотання прокурора щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а в клопотанні захисника та обвинуваченого про застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (цілодобово) слід відмовити.

Вирішуючи питання продовження застосування застави у розмірі, який був визначений ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19 липня 2023 року та зменшений ухвалою Первомайського районного суду Харківської області від 29 серпня 2024 року, як альтернатива триманню під вартою, суд виходить із такого.

На час розгляду зазначеного клопотання від сторони захисту не надходило клопотань про зменшення розміру застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пункт 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначає, що розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд зазначає, що обґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді застави може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказаний запобіжний захід було застосовано, та у зв`язку з виникненням інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення або скасування, а тривалість в часі запобіжного заходу без врахування обставин справи в конкретному випадку може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

Розмір застави повинен, головним чином, визначатися із аналізу особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховуючи той факт, чи буде втрата забезпечення у випадку неявки підозрюваного до суду достатнім стримуючим фактором для нього, щоб не здійснити втечу.

Суд враховує, що на час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу, обвинувачений ОСОБА_4 тримається під вартою з 19 липня 2023 року, а тому, враховуючи неможливість закінчити розгляд справи з причин, що не залежать від суду, оскільки захисником ОСОБА_5 заявлено клопотання про ознайомлення з матеріалами справи у суді, суд вважає можливим продовжити альтернативний запобіжний захід обвинуваченому у вигляді застави у розмірі 25 (двадцять п`ять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 75700 (сімдесят п`ять тисяч сімсот) грн.

Внесення застави саме в такому розмірі, на думку суду, може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, не може бути завідомо непомірним для нього та буде достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки до 22 березня 2025 року, включно:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатись із населеного пункту, у якому він тимчасово мешкав, за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду, за винятком випадків необхідності забезпечення особистої безпеки у зв`язку з запровадженням правового режиму воєнного стану;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади, у разі наявності, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 176 - 178, 193, 194, 197, 369 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, до 22 березня 2025 року, включно.

Залишити без змін альтернативний запобіжний захід у виді застави, визначений ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 12 грудня 2024 року у розмірі 25 (двадцять п`ять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 75700 (сімдесят п`ять тисяч сімсот) грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за такими реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26281249; банк отримувача ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0006674; призначення платежу: застава у справі № 629/5096/23, провадження № 1-кп/632/137/23), до сплину терміну тримання під вартою.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатись із населеного пункту, у якому він тимчасово мешкав, за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу суду, за винятком випадків необхідності забезпечення особистої безпеки у зв`язку з запровадженням правового режиму воєнного стану;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади, у разі наявності, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , 25 вересня 1976, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Первомайського міськрайонного суду Харківської області, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово Первомайський міськрайонний суд Харківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави до 22 березня 2025 року.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 - відмовити.

Копію ухвали вручити захиснику, прокурору, обвинуваченому негайно після її проголошення та направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для негайного вручення обвинуваченому та виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, що перебуває під вартою протягом того-ж строку, з моменту отримання копії ухвали.

Суддя:ОСОБА_1