Справа №212/674/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000003 від 02.01.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово утримується в ДУ «Криворізька установа виконання покарань №3» раніше судимого:

- 07.08.2024 року вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік;

- 29.11.2024 року вироком Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 186, ст. 71 КК України із врахуванням невідбутої частини покарання за вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.08.2024 року до позбавлення волі на строк на 7 років 1 місяць,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В підготовчому судовому засіданні брали участь:

прокурор - ОСОБА_6

обвинувачений - ОСОБА_3

захисник - адвокат ОСОБА_7

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , діючи повторно, 02.10.2024 приблизно о 21:45 годині, перебуваючи біля будинку №5 по вул. Ракітіна в Покровському районі міста Кривого Рогу, де побачив потерпілу ОСОБА_8 та в останнього раптово виник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману а саме мобільним телефоном, який належить ОСОБА_8 ..

В подальшому ОСОБА_3 реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном і звернення його на свою користь, переслідуючи корисливу мету, діючи повторно, шляхом обману, під вигаданим приводом необхідності здійснення термінового дзвінку, попросив у потерпілої ОСОБА_8 передати належний останній мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 9 4/128 GB, ІМЕІ НОМЕР_1 , тим самим ввів останню в оману щодо своїх істинних намірів. На що ОСОБА_8 , будучи введеною в оману про справжні наміри ОСОБА_3 та впевненою у правомірності його дій, не підозрюючи про його дійсні наміри, добровільно передала ОСОБА_3 свій мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 9 4/128 GB, ІМЕІ НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №71 становить 3325 гривень.

В подальшому ОСОБА_3 , отримавши належний ОСОБА_8 мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 9 4/128 GB, ІМЕІ НОМЕР_1 , у своє володіння, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд та обернувши на свою користь.

В результаті злочинних дій ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_8 майнова шкода на загальну суму 3325 гривень.

Вказане кримінальне правопорушення передбачає кримінальну відповідальність визначену ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

20 січня 2025 року між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_7 , укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_3 беззастережно визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Сторони погодилися на призначення ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки та на застосування до нього ч.4 ст. 70 КК України, остаточно призначивши покарання у вигляді 7 років 1 місяця позбавлення волі.

В підготовчому судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

В підготовче судове засідання потерпіла ОСОБА_8 не з`явилася, в своїй заяві просила суд проводити судовий розгляд у її відсутність; в ході досудового слідства надала прокурору письмову згоду на укладання угоди про визнання винуватості (а.с.10).

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену міру покарання, при цьому пояснив, що повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України в обсязі обвинувачення.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_7 просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене покарання.

Суд, заслухавши учасників кримінального процесу, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди; відповідно п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості; відповідно до п. 1, 3 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У відповідності до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України - є нетяжким злочином.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст. ст. 468-470, 472 КПК України, вимогам закону України про кримінальну відповідальність ч. 2 ст. 190 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженого покарання.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Окрім цього, обвинуваченому роз`яснено частини 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.

Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України - заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно ст. 66 КК України - є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає - рецидив злочину.

Перевіряючи покарання, узгоджене сторонами угоди, на відповідність вимогам КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є - нетяжким злочином, а також враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, вартість та обсяг майна, яке є предметом кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває; має на утриманнідвох малолітніх дітей, не одружений, раніше судимий, а тому за наявності вказаних обставин, суд вважає за можливе призначити узгоджене покарання за ч. 2 ст. 190 КК України із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що укладена угода про визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає затвердженню.

Долю речових доказів по справі (а.к.п.17) належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 314,373,374-376, 468 - 476 КПК України суд , -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 січня 2025 року, укладену між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_7 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити узгоджене в угоді покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, визначеного за даним вироком, більш суворим покаранням, визначеним вироком Центрально - Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.11.2024 року, остаточно призначити ОСОБА_3 , покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 1 місяць.

Початок строку відбуття покарання засудженим ОСОБА_3 , відраховувати, згідно вироку Центрально - Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.11.2024 року, з 07 жовтня 2024 року.

Речові докази:

-договір закладу майна №2.61750/0/61372 від 03.10.2024 (а.к.п.17) - залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1