СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1900/22
Провадження № 1-в/306/6/25
У Х В А Л А

18 березня 2025 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі :

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сваляві подання провідного інспектора Мукачівського РВ №2 філії ДУ Центр пробації " в Закарпатській області за погодженням з начальником Мукачівського РВ №2 філії ДУ Центр пробації " в Закарпатській області про звільнення від покарання у зв`язку із декриміналізацією інкримінованого діяння

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання провідного інспектора Мукачівського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у Закарпатській області ОСОБА_3 про звільнення від покарання у зв`язку із декриміналізацією інкримінованого діяння відносно засудженого ОСОБА_4 . В обґрунтування подання покликалася на те, що вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 17.02.2023 ОСОБА_4 засуджено за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення воліна строк пять років.На підставі ст.75 КК України звільнений відбування даного покарання з випробуванням,якщо протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.Вважає,що оскільки вартість викраденого майна на момент вчинення ним кримінального правопорушення не перевищувала двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідно до Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 року, призводить до декриміналізації діяння, а тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочину меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону. На підставі наведеного просить подання задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав заяву, якою просить розгляд подання проводити у його відсутності.

Провідний інспектор подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без участі, подання підтримує повністю, просить його задовольнити.

Засуджений у судове засідання не з`явився, подав заяву, якою просить розгляд подання проводити у його відсутності.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України, згідно якої неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття, суд вважає за можливе розглянути подання без участі сторін.

Відповідно до ст.107 КПК України фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів фіксування не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши подані заяви суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що вироком Свалявського районного суду Закарпатської області від 17.02.2023 ОСОБА_4 був засуджений за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення воліна строк пять років.На підставі ст.75 КК України звільнений відбування даного покарання з випробуванням, якщо протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Вказаний вирок набрав законної сили 21.03.2023 та був звернений до виконання.

Верховна Рада України 18 липня 2024 року прийняла Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна», який набув чинності 09 серпня 2024 року.

У відповідності до вказаного закону ст. 51КУпАП викладено в такій редакції: «Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб".

Порівняно з попередньою редакцією цієї статті зазначені зміни передбачають, зокрема, збільшення мінімального порогу відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, шахрайства, привласнення або розтрати з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.

Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою.

Згідно ст. 58 Конституції України нормативно-правові акти, що посилюють відповідальність за адміністративно-правові делікти, не мають зворотної дії у часі.

Відповідно до ч. 1 ст. 5КК закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

На переконання суду, положення ст. 58 Конституції України та ст. 5 КК про зворотну дію закону України про кримінальну відповідальність в часі, у разі, коли текст КК не змінюється, а зміни вносяться до іншого законодавства, які вже були предметом дослідження Конституційного Суду України, не містять підґрунть вважати зміни ст. 51 КупАП змінами закону про кримінальну відповідальність, а отже і належних підстав до застосування ст. 5 КК.

Якщо виходити з того, щоЗакон № 3886-IXмає зворотну дію в часі в розумінніст. 5 КК, то стає очевидним, що особи, які до набрання чинності цим Законом вчинили викрадення чужого майна у розмірі від 0,2 до 2 НМДГ взагалі не підлягають ні кримінальній, ні адміністративній відповідальності (посиленійЗаконом № 3886-IX) за такі діяння, що прямо суперечить як ідеї, так і меті самого цьогоЗакону і, безсумнівно, є явно несправедливим.

Конституційний Суд України (далі - КСУ) в Рішенні № 6-рп/2000 від 19 квітня 2000 року в справі № 1-3/2000 надав офіційне тлумачення положеньстатті 58 Конституції України та нормКримінального кодексу України(справа про зворотну дію кримінального закону в часі), які усувають караність діяння або пом`якшують покарання. Ці висновки мають бути застосованими щодоЗакону № 3886-IX.

Розв`язуючи їх, КСУ виходив із того, що відповідно до ч.1ст. 58 Конституції Українизакони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Закріплений вКонституції України принцип неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів узгоджується з міжнародно-правовими актами, зокрема Міжнародним пактом про громадянські та політичні права (стаття 15), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод(стаття 7). В Україні визнається і діє принцип верховенства права,Конституція Українимає найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основіКонституції Україниі повинні відповідати їй (ст. 8 Конституції України).

КСУ зазначив, що зіставлення положень ст.8, 52, 92, 152 пункту 1 розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України та відповідних положень КК про зворотну дію закону в часі дає підстави до висновку, що виключно кримінальними законами України визначаються діяння, які є кримінальними правопорушеннями, та встановлюється відповідальність за їх вчинення.

Положення ч. 1ст. 58 Конституції України та ст. 5 КК, які визначають зворотну дію в часі закону України про кримінальну відповідальність, не застосовуються до осіб, які відбувають покарання або мають не погашену чи не зняту судимість.

Такі висновки, узгоджуються з правовою позицією, яка викладена Верховним Судом у окремій думці від 07 жовтня 2024 року за справою № 278/1566/21.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні подання необхідно відмовити.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н ГО В И В :

У задоволенні подання провідного інспектора Мукачівського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у Закарпатській області ОСОБА_3 про звільнення від покарання у зв`язку із декриміналізацією інкримінованого діяння відносно засудженого ОСОБА_4 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Свалявського районного суду

Закарпатської області ОСОБА_1