Справа №751/2023/25
Провадження №1-кс/751/604/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 р. місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду м. Чернігова ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Чернігів-ській області ОСОБА_3 про застосування в кримінальному провадженні, внесено-му до ЄРДР за № 0000972 від 29.08.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, одруженого, працевлаштованого на посаді ди-ректора ДП «Чернігівській облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України

за участі сторін кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть клопотання:

1. 03.03.2025 р. слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопо-танням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з подальшим утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», без права визначення розміру застави.

2. З клопотання вбачається, що СУ ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000972 від 29.08.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191, ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 може бути приче-тним до перешкоджання законній діяльності Збройних сил України в особливий період (період дії воєнного стану), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а саме: в наданні вказівки начальнику філії «Чернігівська ДЕД» ОСОБА_7 фіктивно працевлаш-тувати ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 . ОСОБА_15 на відповідні посади в ДРП-2 філії «Чернігівська ДЕД», достовірно знаючи, що вони не будуть виконувати службові обов`язки, а мають на меті зарахування на спеціальний військовий облік та отримання відстрочки від при-зову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час.

28.02.2025 р. ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, пе-редбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України.

3. Подане слідчим клопотання мотивоване наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, наявністю ризиків передбаче-них п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваного виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та немо-жливістю запобігання вказаним ризикам застосування більш м`якого запобіжного захо-ду.

ІІ. Позиція сторін

4. В судовому засіданні прокурор надав усні пояснення аналогічні викладеним у клопотанні, вважав наявними ризики, що передбачені п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК Украї-ни, та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

5. Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо об-ґрунтованості підозри, наполягали на недоведеності заявлених ризиків для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в задоволенні клопотання просили відмовити.

Підозрюваний підтвердив надіслання начальнику філії «Чернігівська ДЕД» ОСОБА_7 анкетних даних фізичних осіб, які мали бажання бути працевлаштованими та відповідали кваліфікаційним вимогам вакантним посадам. Останній і приймав оста-точне рішення про відповідність та доцільність їх призначення відповідні посади, оскіль-ки мав на це повноваження. Планування та поточний контроль за виконанням вказани-ми особами роботи, їх подальше табелювання не перебувало в межах кола його служ-бових обов`язків.

Захисник акцентував увагу суду на наявність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків за місцем проживання, позитивної характеристики за місцем роботи, незадові-льного стану здоров`я, що в сукупності нівелюють доведеність зазначених в клопотанні слідчого ризиків.

ІІІ. Процедура

6. Порядок застосування запобіжних заходів визначений ст.194 КПК України. Клопотання та матеріали, якими обґрунтовується органом досудового слідства необ-хідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, погоджене з проку-рором та у відповідності до ч.2 ст.184 КПК України надані 28.02.2025 р. підозрюваному.

7. Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запо-біжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жо-ден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим стат-тею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

8. Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є на-явність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

9. Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ух-вали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

10. Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторо-нами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність об-ґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наяв-ність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

IV. Оцінка слідчого судді

11. Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя від-повідно до вимог ст.194 КПК України зобов`язаний з`ясувати наступні обставини:

11.1 Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення

Слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтована підозра - це стандарт доказуван-ня, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачен-ня, або навіть винесення вироку.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а визначає лише чи є причетність підозрюваного до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно повідомлення про підозру від 28.02.2025 р. директор ДП «Чернігівській облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» ОСОБА_4 підозрюється у перешкоджанні законній діяльності Збройних сил України в особливий період (період дії воєнного стану), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України; у перешкоджанні законній діяльності Збройних сил України в особливий період (період дії воєнного стану), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що незважаючи на те, що надана слідчому судді підозра має певні недоліки, але за виключенням одного епі-зоду є обґрунтованою. Зокрема, ОСОБА_4 повідомлено про підозру, як особі, яка являється службовою в силу виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, про причетність до вчинення 8 епізодів його протиправної дія-льності.

Проте, слідчий суддя звертає увагу, і цього не заперечували сторони в судовому засіданні, а сторона обвинувачення разом з клопотанням надала ряд доказів, серед яких контракт укладений ОСОБА_4 з ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» №273-24 від 20.05.2024, яким визначено обов`язки ОСОБА_4 , як керівника здійсню-вати поточне керівництво, виконання мети і завдань передбачених статутом дочірнього підприємства і контрактом.

Підозра інкримінована ОСОБА_4 та виклад даних у клопотанні свідчать про те, що фактично особа надавала вказівку начальнику філії «Чернігівська ДЕД» ОСОБА_7 про працевлаштування ОСОБА_8 не маючи на те службових повноважень, оскі-льки, як встановлено органами досудового розслідування, така вказівка надавалась не пізніше 16.05.2024 р., а контракт укладений з ОСОБА_4 лише 20.05.2024 р., що ста-вить під сумнів пред`явлену ОСОБА_4 підозру в цій частині, через відсутність у нього на той час службових повноважень.

В судовому засіданні прокурор не надав інших доказів на підтвердження того, що на той час на підозрюваного вже покладалися організаційні-розпорядчі та адміністрати-вно-господарські функцій, але на підставі інших контрактів (наказів), що враховується слідчим суддею при прийнятті відповідного рішення.

Водночас, сукупність наданих слідчим та прокурором доказів, зокрема: накази на призначення на посади в філію «Чернігівська ДЕД» ДП «Чернігівський облавтодор» фіктивних працівників філії; табелі обліку робочого часу фіктивних працівників філії; списки військовозобов`язаних працюючих філії «Чернігівська ДЕД», які подавались на бронювання до ТЦК та СП; повідомлення про бронювання фіктивних працівників філії; протоколи допити як свідків виконроба ДРП -2 ОСОБА_16 та бухгалтера філії ОСОБА_17 , які показали, що жодного разу зазначених вище працівників не бачили, не знають їх, жодних робіт останні не виконували, та про факти надання вказівок ОСОБА_7 щодо працевлаштування та облік робочого часу фіктивних працівників філії; мате-ріали трафіків, які підтверджують факти відсутності на території Чернігівської області в робочий час фіктивно працевлаштованих працівників філії; протоколи огляду інформації отриманої у операторів мобільного зв`язку (трафіків), табелів обліку робочого часу філії «Чернігівська ДЕД» ДП «Чернігівський облавтодор», матеріалів НРСД та відомостей з камер відеоспостереження «Безпечне місто»; протокол огляду мобільного телефону ОСОБА_4 ; матеріали НСРД в сукупності, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 причетний до скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України, що на даному етапі досудового слідства є достатніми для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що остаточна оцінка доказів та кваліфіка-ція дій здійснюється судом під час судового розгляду справи. Повідомлення про підозру у сукупності з наданими слідчим матеріалами досудового розслідування вказують на наявність вагомих доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з відповідним кри-мінальними правопорушеннями, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України, і такі докази є достатніми щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Узагальнені доводи сторони захисту про необґрунтованість підозри є не перекон-ливими, оскільки слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Аргументи сторони захисту про недоведеність стороною обвинувачення саме фік-тивності працевлаштування працівників та безпідставне табелювання їм робочого часу спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Термін "обґрунтованість" означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задо-вольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень. Зі змісту ж оголо-шеної підозри, змісту показань в судовому засіданні в співставленні з матеріалами кло-потання в достатній мірі можна дійти висновку, що ОСОБА_4 може бути причетний до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення.

11.2 Наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу, окрім обґрунтованої підозри, є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та су-довому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти об-ґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначе-ної особи.

В поданому клопотанні слідчий вказав на наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - ризик переховуватися від органів досудо-вого розслідування та/або суду; ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із ре-чей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінально-го правопорушення; ризик незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціа-ліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному проваджен-ню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК Укра-їни, який відноситься до особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до 15 років, яке може бути призначено без можливості застосування пільгових інститутів кримінального права, стадію досудового розслідування, обставини вчинення злочину, а також обставини, передбачені ст.178 КПК України, що характеризують підозрюваного.

Зокрема, ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної

відповідальності, має постійне та зареєстроване місце проживання, вік, сталі соціальні зв`язки є одруженим та має на утриманні малолітню дитину, матеріальний стан, відсут-ність негативних характеризуючих відомостей, позитивну репутацію, наявність числен-них подяк від ЗСУ та СБУ в Чернігівській області, можливість прямого або опосередко-ваного впливу на свідків в т.ч. і в силу займаної посади, та інші обставини, що передба-чені ст.178 КПК України, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку про дове-дення стороною обвинувачення ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

При оцінці ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, переховування від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя виходить із обставин цього кримінального провадження та встановлених в судовому засіданні характеристик особи підозрюваного, що обумовлено, в першу чергу, загрозою можливого призначення покарання, а тому може з високою вірогідністю вплинути на підозрювану особу та спонукати її на вчинення певних дій. Наслідки ризику втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і його процедура виконання покарання.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слідчий суддя враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінально-му провадженні, а саме: отримання показань на стадії досудового розслідування та безпосередній допит свідків вже на стадії судового розгляду.

Відтак, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

А тому, враховуючи займану підозрюваним ОСОБА_4 посаду - директора ДП «Чернігівській облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» та попередню кваліфікацію інкримінованого злочину, слідчий суддя вважає цілком обґрунтованим ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме прямого або опосередкованого впливу на свідків, з метою дачі ними неправдивих показань.

Переконливими є доводи слідчого про існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.171 КПК України, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримі-нальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 , оскільки фактично проти-правну діяльність фігурантів кримінального провадження, яка мала систематичний ха-рактер, було припинено лише у зв`язку з їх викриттям правоохоронців.

Натомість, слідчому судді не подано доказів та не доведено прокурором, на підт-вердження того, що існує ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України щодо переш-коджання провадженню іншим чином у спосіб, який слідчий у клопотанні не конкрети-зує, фактично ототожнюючи його з ризиком за п.2 ч.1 ст.177 КПК України (за своїм зміс-том та суттю), що є помилковим, оскільки вказаний ризик є самостійний, а тому його наявність має доводитись незалежно від інших ризиків.

В той же час, слідчому судді не було надано конкретних та обґрунтованих відомо-стей щодо того, яким чином набуті підозрюваним зв`язки, можуть бути використані для перешкоджання кримінальному провадженню «іншим чином», враховуючи вилучення на відповідних підприємствах службової документації. Тобто, фактично має місце кіль-кісне збільшення заявлених ризиків з дублюванням аналогічних мотивів їх наявності.

Слідчий суддя наголошує, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюва-ний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Посилання сторони захисту на міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього постійного місця проживання, відсутність судимостей не забез-печують впевненості у подальшій належній процесуальній поведінці підозрюваного у випадку застосування щодо нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, та не є достатньою підставою для застосування щодо підозрюваного запобіж-ного заходу у виді домашнього арешту. До того ж, зазначені обставини існували на час інкримінованих підозрюваному дій, однак, вони не стали для нього стримуючим факто-ром.

Слідчий суддя враховує аргументи захисника про самостійне з`явлення підозрю-ваного до слідчого судді для розгляду цього клопотання, однак вважає, що ризик пере-ховування при наближенні досудового розслідування до його завершення за наявності вагомої доказової бази може актуалізуватися з огляду на покарання, яке може загрожу-вати підозрюваному у разі визнання його винуватим.

Що стосується доводів сторони захисту про незадовільний стан здоров`я підозрю-ваного, то слідчий суддя не може їх враховувати при розгляді даного клопотання як на безумовну підставу для відмови в задоволенні клопотання слідчого, оскільки будь-яких доказів, які б підтверджували неможливість надання ОСОБА_4 медичної допомоги в умовах тримання під вартою матеріали справи не містять.

Крім того, відповідно до ст.49 Конституції України, підозрювані не обмежені у реа-лізації права на охорону здоров`я, шляхом звернення за медичною допомогою до адмі-ністрації установи, в якій утримується.

Інші аргументи сторони захисту не потребують детального аналізу слідчим суд-дею, оскільки не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні.

Отже, на переконання слідчого судді під час розгляду клопотання про обрання за-побіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий довів обставини, передбачені п.1 ч.1 ст.194 КПК (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним криміна-льного правопорушення), а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ри-зики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, але не довів існування ризиків, пе-редбачених п.п.2,4 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи вище викладене, суд констатує, що в конкретній ситуації існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, з урахуванням тяжкості пока-рання в співставленні з характеризуючими даними та процесуальною поведінкою підо-зрюваного, є достатньо високими, та відповідно до ч.1 ст.194 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу.

11.3 Можливість застосування альтернативних запобіжних заходів

Приймаючи до уваги суть та характер злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_18 , доведеність існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією підозрюваного, може негативно відобразитися на здійсненні швидкого та ефективного досудового розслідування, якого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження.

За встановлених слідчим суддею обставин, застосування до підозрюваного запо-біжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним, оскільки з урахуванням індивідуальних обставин підозрюваного, застосування застави як основного запобіжного заходу буде недостатнім стримуючим фактором від реалізації встановлених ризиків і створить можливості для вчинення ним дій з метою перешкоджання кримінальному провадженню.

Домашній арешт, в тому числі цілодобовий, пов`язаний з доступом підозрюваного до технічних пристроїв та можливістю спілкування з іншими особами (в т.ч. свідком у кримінальному провадженні та на цей час невстановленими ймовірно причетними осо-бами, які сприяли підозрюваному у вчиненні даного кримінального правопорушення), що також може завадити виконанню завдань кримінального провадження на даному його етапі.

Застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання чи особистої по-руки для запобігання встановленим ризикам, буде недостатнім, оскільки виконання по-кладених на підозрюваного обов`язків буде залежати виключно від волі самого ОСОБА_4 та їх порушення не матиме для нього очевидних і достатньо суттєвих не-гативних наслідків.

Зважаючи на високу інтенсивність встановлених при розгляді клопотання ризиків, з урахуванням його особистих характеристик, слідчий суддя приходить висновку, що до підозрюваного слід застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, вирішуючи питання про строк дії такого запобіжного заходу, слідчий суддя враховує інтенсивність встановлених ризиків, обсяг обставин, що підлягають до-казуванню, з огляду на правову кваліфікацію, наявність ймовірних співучасників, а та-кож введений на всій території України воєнний стан, який поза залежністю від волі сторони обвинувачення може ускладнити проведення слідчих та процесуальних дій, а тому вважає за доцільне визначити строк тримання під вартою в межах строку досудо-вого розслідування.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що обрання запобіжного заходу у ви-гляді тримання під вартою не позбавляє права підозрюваного порушувати питання про зміну обраного йому запобіжного заходу за умови надання відповідних аргументів чи доказів, які не були враховані судом при прийнятті рішення.

Сторона обвинувачення просить не визначати розмір застави, враховуючи поло-ження ч.6 ст.176 КПК України.

Відповідно до ч 6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підоз-рюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.114-2 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тобто запобіжний захід у вигляді тримання під вартою).

Суд в даному випадку позбавлений права дискреційного застосування такої норми закону та не може перебирати на себе функції законодавчого органу або своїми рішеннями відступати від правових норм чи змінювати їх.

При цьому слідчий суддя враховує, що Рішенням Конституційного Суду України від 19 червня 2024 року № 7-р(II)/2024 ч.6 ст.176 КПК України визнано такою, що відпові-дає Конституції України (є конституційною). Конституційний Суд України виснував, що ч.6 ст.176 Кодексу не суперечить ст.ст.3,8, ч.ч.1,2 ст.29, ч.1 ст.55, ч.1 ст.62, ч.1 ст. 64 Конституції України.

Також у наведеному Рішенні Конституційний Суд України зауважує, що застосу-вання за частиною шостою ст.176 Кодексу під час дії воєнного стану запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до особи, яку підозрюють або обвинувачують у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України, за наявності ризиків, визначених ст.177 Кодексу, є потрібним засобом для забезпечення ефективності розслідування цих злочинів і виконання завдань кримінального провадження в умовах воєнного стану, що обумовлено потребою посиленого захисту суверенітету, територіальної цілісності, не-доторканності, обороноздатності, державної, економічної й інформаційної безпеки України.

В даному випадку суд наголошує на тому, що злочин, у вчиненні якого підозрюєть-ся ОСОБА_4 та передбачений ч.1 ст.114-1 КК України прямо посягає на основи націо-нальної безпеки України, при цьому, відповідно до ст.17 Конституції України, захист су-веренітету і територіальної цілісності України, забезпечення економічної та інформа-ційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Відтак, перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших війсь-кових формувань в особливий період, зокрема, в період збройного конфлікту завдає безпрецедентної шкоди державі Україні та її обороноздатності в умовах введення на її території воєнного стану у зв`язку з відкритою повномасштабною збройною агресією російської федерації, підриває авторитет ЗСУ та інших військових формувань, утворе-них відповідно до закону, сприяє створенню хибного та негативного ставлення суспіль-ства до праці працівників органів державної влади та створює сумніви у патріотичності та служінню народові України.

Отже, оцінюючи можливості визначення застави як альтернативного запобіжного заходу, в першу чергу, слідчий суддя виходить із фактичних обставин кримінального провадження, що за пред`явленою підозрою, яка є обґрунтованою, та вже на даному етапі охоплює кілька епізодів злочинної діяльності, вчинених за попередньою змовою групою осіб протягом тривалого часу, що носить характер систематичних дій, а також враховуючи запровадження правового режиму воєнного стану, що свідчить про негати-вний вплив, оскільки перешкоджає законній діяльності ЗСУ в особливий період, а тому достатніх для цього слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, враховуючи викладене, а також дані про особу підозрюваного, конк-ретні обставини справи, суд вважає необхідним та виправданим застосування на поча-тковій стадії досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжно-го заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки за-стосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існую-чим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

V. Межі строку дії запобіжного заходу

12. Враховуючи те, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України, яким в даному випадку є 28.02.205 року (п.4 ч.3 ст.219 КПК України), слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_19 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 28.04.2025 року.

Керуючись ст.ст.131,176-179,193,194,309 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 про застосу-вання до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000972 від 29.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушен-ня, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави строком на 60 шістдесят днів, тобто до 28.04.2025 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, слідчому та прокурору - для вико-нання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1