Справа № 487/988/25
Провадження № 1-кс/487/1560/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000156 від 04.02.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України про арешт майна

встановив:

21.02.2025 прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 майно, а саме: предмет ззовні схожий на корпус гранати типу Ф-1, поміщений до сейф пакету № CRI1028537; предмет ззовні схожий на запал типу УЗРГМ-2, поміщений до сейф пакету № CRI1028536; паперовий згорток з рослинною речовиною невідомого походження з поверхні пральної машини, паперовий згорток з рослинною речовиною невідомого походження з відсіку для прального засобу та верхня частина (наконечник) саморобного пристрою для куріння, поміщений до сейф пакету № PSP2002863; куртку "Fila" чорного кольору з сірими вставками, поміщену до сейф пакету № WAR1765992; полімерний пакет чорного кольору з рослинною речовиною невідомого походження, поміщений до сейф пакету № PSP3243309. Місцем зберігання вилученого майна, визначити камеру зберігання речових доказів МРУП ГУНП в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла, 44.

Вимоги клопотання обґрунтовує тим, що вилучене майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які використовуються як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим, на нього необхідно накласти арешт.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримав, просив про його задоволення.

На підставі ст. 172 КПК України клопотання розглянуто без участі власника майна.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000156 від 04.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 04.02.2025 до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшов рапорт співробітника УКР ГУНП в Миколаївській області, про те, що ним отримана інформація, стосовно того, що невстановлені особи на території Миколаївської області зберігають вогнепальну зброю, боєприпаси, вибухові речовини.

В порядку ст. 40 КПК України надано доручення на проведення слідчо-розшукових дій та співробітниками УКР ГУНП в Миколаївській області в ході оперативно розшукових заходів, встановлено що до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення імовірно причетний ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де можливо зберігає вогнепальну зброю, вибухові пристрої, бойові припаси, без передбаченого законом дозволу.

19.02.2025 було проведено санкціонований обшук за вказаною адресою в ході якого виявлено та вилучено:предмет ззовні схожий на корпус гранати типу Ф-1, поміщений до сейф пакету № CRI1028537; предмет ззовні схожий на запал типу УЗРГМ-2, поміщений до сейф пакету № CRI1028536; паперовий згорток з рослинною речовиною невідомого походження з поверхні пральної машини, паперовий згорток з рослинною речовиною невідомого походження з відсіку для прального засобу та верхня частина (наконечник) саморобного пристрою для куріння, поміщений до сейф пакету № PSP2002863; куртку "Fila" чорного кольору з сірими вставками, поміщену до сейф пакету № WAR1765992 ; полімерний пакет чорного кольору з рослинною речовиною невідомого походження, поміщений до сейф пакету № PSP3243309.

Постановою слідчого від 19.02.2025, зазначені речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

У зв`язку з зазначеним у прокурора виникла необхідність в арешті вилученого майна, яке є речовим доказом та має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимогами ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так прокурором доведено, що вилучені у ОСОБА_4 в ході обшуку речі зберігли на собі сліди кримінального правопорушення та можуть бути використані у якості доказів у кримінальному провадженні, а також доведено необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Із урахування викладеного слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 19.02.2025 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: предмет ззовні схожий на корпус гранати типу Ф-1, поміщений до сейф пакету № CRI1028537; предмет ззовні схожий на запал типу УЗРГМ-2, поміщений до сейф пакету № CRI1028536; паперовий згорток з рослинною речовиною невідомого походження вилучений з поверхні пральної машини, паперовий згорток з рослинною речовиною невідомого походження вилучений з відсіку для прального засобу та верхня частина (наконечник) саморобного пристрою для куріння, поміщений до сейф пакету № PSP2002863; куртку "Fila" чорного кольору з сірими вставками, поміщену до сейф пакету № WAR1765992; полімерний пакет чорного кольору з рослинною речовиною невідомого походження, поміщений до сейф пакету № PSP3243309

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити прокурору Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1