Справа № 297/2638/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді МИХАЙЛИШИН В.М., за участю секретаря Балега Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Мукачівського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області про роз`яснення вироку Берегівського районного суду Закарпатської області від 19 вересня 2024 року у справі №297/2638/24,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 19 вересня 2024 року у справі №297/2638/24 ОСОБА_1 визнано винною у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 332 КК України та призначено їй покарання за ч. 2 ст. 332 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину, поклавши на неї обов`язки відповідно до п.п. 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробаціїта повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.

06 січня 2024 року Берегівським районним судом Закарпатської області отримано заяву Мукачівського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області про роз`яснення вироку Берегівського районного суду Закарпатської області від 19 вересня 2024 року у справі №297/2638/24. Зокрема, роз`яснити, які посади та якою саме діяльністю заборонено займатися засудженій ОСОБА_1 згідно вказаного вироку.

Учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, будучи повідомленими про дату, час і місце розгляду заяви.

Представником Мукачівського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області було подано заяву про розгляд заяви без його участі, подання органу пробації підтримав та просив роз`яснити вирок суду в частині виконання додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Дослідивши матеріали заяви, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Частиною 2 статті 380 КПК України визначено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

Так, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України визначено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до ст. 55 КК України, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю може бути призначене як основне покарання на строк від двох до п`яти років або як додаткове покарання на строк від одного до трьох років.

Судом встановлено, що вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 19 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України та призначено покарання в межах санкції частини 2 статті 332 КК України, а саме: у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю строком на 1 (один) рік.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові ККС ВС у справі № 702/301/20 від 04.09.2023 року, такий вид покарання як позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю може застосовуватися як до осіб, які вже обіймають певні посади або здійснюють відповідну діяльність, так і до осіб, які такі посади можуть обійняти в майбутньому, або ж у майбутньому можуть здійснювати відповідну діяльність.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року визначено, роз`яснити судам, що відповідно до ст. 55 КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю.

Це покарання призначається в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) КК України, за якою підсудний визнаний винним, а якщо воно нею не передбачене, - в межах, установлених ст. 55 КК України. Та обставина, що до постановлення вироку підсудний вже не обіймав посаду або не займався діяльністю, з якими було пов`язане вчинення злочину, не є перешкодою для застосування цього покарання.

Покарання, передбачене у ст. 55 КК України, полягає в позбавленні засудженого його суб`єктивного права на посаду, яку він обіймав, або на службову, професійну чи іншу спеціальну діяльність, якою він займався під час вчинення злочину, а також у тимчасовому обмеженні його правоздатності - можливості обіймати певні посади або займатися певною діяльністю протягом строку, встановленого вироком суду.

Стаття 55 КК України не обмежує коло і характер посад, а також видів (роду) діяльності, права обіймати які або займатися якими засуджений може бути позбавлений вироком суду. Це можуть бути посади: здійснювані на платній або безоплатній основі; виборні або ті, що обіймаються за призначенням; тимчасові чи постійні; керівні чи рядові, а діяльність - службовою, професійною, підприємницькою (господарською) або іншою (наприклад, заняття аматорським полюванням, керування особистим автотранспортом). Призначення цього покарання не залежить і від форми власності, а також організаційно-правової форми підприємства (організації, установи), у яких особа обіймає посаду або займається певною діяльністю.

Отже, враховуючи вищенаведене, а також відсутність у вироку суду від 19 вересня 2024 року конкретизації певних посад чи певної діяльності, яких позбавлена права обіймати чи займатися засуджена ОСОБА_1 , з метою належного виконання вироку та уникнення його незрозумілості, суд приходить до висновку, що заяву Мукачівського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області про роз`яснення вироку Берегівського районного суду Закарпатської області від 19 вересня 2024 року у справі №297/2638/24, слід задовольнити.

Тобто, слід роз`яснити, що вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 19 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 332 КК України та призначено їй покарання за ч. 2 ст. 332 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, у сфері охорони державної таємниці, недоторканності державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, строком на 1 (один) рік.

Керуючись ст. 55 КК України, ст.ст. 380, 392, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Мукачівського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області про роз`яснення вироку Берегівського районного суду Закарпатської області від 19 вересня 2024 року у справі №297/2638/24 задовольнити.

Роз`яснити, що вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 19 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 332 КК України та призначено їй покарання за ч. 2 ст. 332 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, у сфері охорони державної таємниці, недоторканності державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, строком на 1 (один) рік.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Віталій МИХАЙЛИШИН