Справа № 322/552/20
Провадження № 1-кп/333/47/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, матеріали кримінального провадження №0000068 від 14.03.2020 року у кримінальній справі №322/552/20 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Заливне, Новомиколаївського р-ну, Запорізької обл., яка має неповну середню освіту, не заміжня, має на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у тому , що маючи прямий злочинний умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу у особливо великому розмірі, діючи умисно, в порушення вимог ст. ст. 2, 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», в жовтні 2019 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування встановлено не було, перебуваючи в денний час на східній околиці села Заливне Новомиколаївського району Запорізької області, незаконно придбала особливо небезпечний наркотичний засіб у особливо великих розмірах та в подальшому, маючи умисел на зберігання з метою збуту, зберігала з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб у особливо великому розмірі в двох складених між собою покришках від коліс комбайну у дерев`яній господарській будівлі та у металевій банці з-під кави на полиці в суміжній з нею дерев`яній господарській будівлі, розташованих на території свого домоволодіння по АДРЕСА_1 , до моменту їх виявлення та вилучення працівниками поліції в ході санкціонованого обшуку, проведеного 22.04.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 21.04.2020 року.

Згідно висновку експерта №7-1283 від 13.05.2020 року, сухі частини рослини (вміст 4-х лантухів) містять у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину складає 3102 г., рослинний матеріал сіро-зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину складає 6,239 г., загальна маса вилученого канабісу, у перерахунку на суху речовину, склала 3108,239 г., що відповідно до таблиці 1, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188, зареєстрованим у в Міністерстві юстиції України 16.01.2000 року за № 512/4733, є особливо великим розміром наркотичного засобу, котрий відповідно до Списку 1 Таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Такі умисні дії ОСОБА_7 органами досудового розслідування інкриміновані за ч. 3 ст. 307 КК Україні, як незаконне придбання та зберігання метою з збуту особливо небезпечних наркотичних засобів в особливо великих розмірах.

Крім цього, 25.03.2020 року близько 17 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи прямий злочинний умисел на незаконне придбання, зберігання з мете збуту та збут особливо небезпечного наркотичного засобу, в порушення вимог ст. ст. 2, 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , домовилась продати ОСОБА_9 особливо небезпечний наркотичний засіб каннабіс за 200 грн., який попередньо придбала при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах та зберігала в господарській будівлі на території свого домоволодіння. Після цього, ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел, винесла з вказаної господарської будівлі полімерний пакет з сухою речовиною рослинної походження сіро-зеленого кольору, після чого, діючи повторно, збула, шляхом продажу ОСОБА_9 наркотичний засіб, який відповідно до висновку експерта №7-1011 від 03.04.2020 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - КАНАБІС, маса якого в перерахунку на висушену речовин склала 18,358 г.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинений повторно.

Крім того, 22.04.2020 року, близько 13 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи прямий злочинний умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечного наркотичного засобу, в порушення вимог ст. ст. 2, 7. 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи повторно, домовилась продати ОСОБА_9 особливо небезпечний наркотичний засіб каннабіс за 300 грн., який попередньо придбала у невстановлений досудовим розслідуванням час при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах і зберігала з метою збуту в господарській будівлі на території свого домоволодіння по АДРЕСА_1 . Після цього, ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, винесла з вказаної господарської будівлі полімерний пакет з сухою речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, після чого збула шляхом продажу ОСОБА_9 наркотичний засіб, який відповідно до висновку експерта №7-1252 від 22.04.2020 року, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - КАНАБІС, маса якого в перерахунку на висушену речовину склала 226,004 г.

Таким чином, органом досудового слідства ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинений повторно.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у висунутому звинуваченні визнала частково та пояснила , що наприкінці осені 2019 року , її співмешканець ОСОБА_10 ходив у посадку за село за дровами, де знайшов кущі коноплі, які приніс додому, для особистого вживання. Кущі коноплі зберігали у скатах комбайну за дровником. Листя не обривали зберігали як було, хотіла покласти на горіще, бо допомагає від щурів. Навесні ОСОБА_11 , сказала , що бачила , що вона зберігає коноплю і попросила дати їй, бо вони разом з співмешканцем вживали коноплю. ОСОБА_7 набрала в пригоршню та дала ОСОБА_11 , яка дала їй 200 грн. на харчі для дитини, яка має ваду серця про , що ОСОБА_11 знала, бо вона є кумою. Приблизно через місяць ОСОБА_11 знову попросила дати їй коноплі та дала 300 грн. Майже відразу приїхала поліція, провели обшук помешкання та особистий обшук. Виявили кущі коноплі та грошові кошти, власних коштів не було, а тому поліція виявила лише ті кошти, що давала ОСОБА_11 . Зі скатів в сараї було вилучено кущі коноплі, також з сараю вилучили металеву банку з якоюсь травою, походження якої їй не відомо, бо вважає, що це річ її колишнього співмешканця ОСОБА_10 . Мішки з травою були опечатані в присутності понятих, грошові кошти описувались, зауважень, щодо проведення обшуку не має. Її забрали та відвезли до м. Запоріжжя, потім суд обрав запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який вона не порушувала. Пояснила, що зберігала коноплю без мети збуту, сама не вживала, вживав коноплю її співмешканець ОСОБА_10 , який у той час виїхав на заробітки до Польщі. З ОСОБА_12 мали добрі стосунки, бо були кумами, вона жила з рідним братом ОСОБА_13 , співмешканця ОСОБА_14 . Коноплю ОСОБА_11 просила для свого чоловіка з яким вони разом її вживали. Гроші давала не за коноплю, а для дитини, бо раніше іноді також допомагала коштами на лікування, вона гроші не просила. Як виглядає конопля знає добре, бо в селі та посадці її росте багато , про продаж коноплі не думала взагалі, це ОСОБА_15 запропонувала, тільки вона про це знала, тільки вона просила їй дати коноплю. ОСОБА_7 офіційно не працює, державну допомогу не отримує, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває. У вчиненому дуже розкаюється, сприяла слідству, давала добровільну згоду на проведення усіх слідчих дій.

Свідок ОСОБА_11 , пояснила, що вона є кумою ОСОБА_7 , її співмешканець та співмешканець ОСОБА_14 є рідними братами. До ОСОБА_16 має неприязне відношення, через що хотіла їй помститися. Побачила, що ОСОБА_16 зберігає коноплю за дровником та запропонувала її продати коноплю, бо ОСОБА_7 зловживала спиртним напоями, і їй потрібні були кошти. Тому звернулась до правоохоронних органів з заявою для порушення кримінальної справи. Перший раз купила на 300 грн., багато разом зі стеблами, викинула по дорозі, купувала двічі, за грощі не домовлялися, ОСОБА_16 суму не називала. Наркотики купувала, щоб помститися. Коли придбавала вдруге не пам`ятає , та чи давали їй на придбання кошти співробітники поліції також не пам`ятає, бо в 2022 році потрапила в ДТП та має вади пам`яті, є інвалідом 3 групи. Коли придбала вдруге, зателефонувала в поліцію за номером 102, телефонувала зі свого особистого номеру оператору «КиївСтар», номер не пам`ятає. Наркотики видала співробітникам поліції. 19 березня 2020 року кошти від поліції не отримувала, 22 квітня 2020 року, також не пам`ятає, чи отримувала кошти, светер з камерою не надягала. ОСОБА_9 їй не знайома , що це за ім`я їй не відомо.

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що приблизно весною 2020 року, було міжсезоння, на вулиці було холодно, була запрошена в якості понятої. Приїхали в посадку за селом, куди саме не знає , хто ще був не пам`ятає. Там жінці, яку вона раніше не знала, дали кошти, дві купюри по 100 грн, жінка пішла у село, щоб купити наркотики, коли жінка повернулася то принесла пакет з травою. Потім свідок була присутня при проведенні обшуку у помешканні ОСОБА_7 . У ОСОБА_7 знайшли та вилучили кущі коноплі, вони знаходились у скатах під навісом на подвір`ї, які були запаковані у мішки працівниками поліції, що ще було вилучено не пам`ятає. Також у ОСОБА_7 були знайдені в одежі та вилучені кошти, а саме ті купюри, які поліція видавала жінці на придбання наркотичних речовин. До цього з ОСОБА_7 знайома не була. Чи складався протокол за результатами проведення обшуку також не пам`ятає, на закупівлі була присутня один раз, інших закупівель у інші дні за її участю не проводилось, чи підписувала протокол не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_18 пояснила, що була понятою, в її присутності жінці середнього віку видали грошові кошти на купівлю наркотиків, це було на вулиці біля кладовища відкрита місцевість, приблизно весною 2020 року, точно не пам`ятає. Потім вони разом з поліцейськими їздили на обшук до жінки, в залі засідань впізнала ОСОБА_7 . Обшук проводився в помешканні та сараї, на обшуку були присутні слідчий, два поліцейських, хто ще був не пам`ятає. В сараї знайшли в скатах коноплю і ще подрібнену коноплю в банці з під кави, які помістили в мішки та опечатали. В будинку нічого не знайшли . У жінки господині ( ОСОБА_7 ) виявили грошові кошти, які давали жінці на закупівлі. Тиску з збоку працівників поліції не було. Інших обставин не пам`ятає. Була присутня на одній слідчій дії, все вібдувалося в один день.

Від допиту інших свідків обвинувачення прокурор відмовився.

В обґрунтування обвинувачення ОСОБА_7 стороною обвинувачення надано та судом досліджено:

- протокол огляду місця події від 14.03.2020, за участю ОСОБА_9 , яка видала працівникам поліції речовину рослинного походження, яку придбала у ОСОБА_7 (т.1 а.с. 87-92);

- постанова про призначення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 16.03.2020 ( т. 1 а.с. 93);

- висновок експерта від 27.03.2020 №7-880 з фото таблицею, згідно якого речовина рослинного походження зеленого кольору містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якої заборонено - канабіс, маса якого складає 56,0572 г. в перерахунку на основу (т.1, а.с. 94-98); довідка про витрати на проведення експертизи ( т. 1 а.с 100);

- постанова про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 31.03.2020, квитанція №022408 від 31.03.2020 до неї ( т. 1 а.с. 101,102);

- акт видачі грошових коштів для проведення оперативної закупки від 25.03.2020, з копіями відповідних грошових купюр 200 грн- 2 купюри номіналом 100 грн., які були видані ОСОБА_9 (т.1 а.с. 103-105);

- протокол огляду ОСОБА_9 від 25.03.2020 до закупівлі наркотичних речовин ( т. 1 а.с. 106);

- протокол огляду ОСОБА_9 від 25.03.2020 після закупівлі наркотичної речовини рослинного походження( т.1 а.с.107);

- постанова про призначення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 25.03.2020 (т.1 а.с. 108);

- висновок експерта від 03.04.2020 №7-1011 з фото таблицею, згідно якого речовина рослинного походження зеленого кольору містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якої заборонено - канабіс, маса якого складає 18,358г. в перерахунку на основу (т.1, а.с. 110-113) довідка про витрати на проведення експертизи ( т. 1 а.с. 114);

- постанова про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 08.04.2020, квитанція №022409 від 08.04.2020 до неї (т .1 а.с. 114);

- протокол за результатами проведення НС(Р)Д - аудіо- відео контроль особи ОСОБА_7 від 08.04.2020, ( т. 1 а.с. 119);

- оптичний носій інформації - DVD-R диск №8т від 20.03.2020, з інформацією про проведення аудіо- відео контролю особи до протоколу від 08.04.2020,( т. 1а.с. 120);

- клопотання про проведення обшуку від 21.04.2020 у помешканні ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 . (т. 1 а.с. 120);

- ухвала слідчого судді від 21.04.2020 про дозвіл на проведення обшуку(т.1 а.с.121);

- акт видачі грошових коштів для проведення оперативної закупки ОСОБА_9 від 22.04.2020, з копіями відповідних грошових купюр у сумі 30 грн. ( т. 1 а.с.122);

- протокол огляду від 22.04.2020 ОСОБА_9 до закупівлі наркотичних речовин ( т. 1 а.с. 135);

- протокол огляду від 22.04.2020 полімерного пакету з речовиною рослинного походження виданий ОСОБА_9 після закупівлі наркотичної речовини рослинного походження( т.1 а.с.137);

- протокол обшуку від 22.04.2020 проведений за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 . В ході якого виявлено та вилучено сухі стебла з листям, суха порошкоподібна речовина рослинного походження, та грошові кошти у сумі 100 грн., з додатками - 2 оптичних диски із відеозаписом слідчої дії ( т.1. а.с.139-150);

- клопотання про дозвіл на проведення НС(Р)Д - контроль за вчиненням злочину, а саме незаконного збуту наркотичних засобів від 16.03.2020, розсекречено ( т.2 а.с.12);

- постанова про дозвіл на проведення НС(Р)Д від 16.03.2020, у вигляді оперативної закупки відносно ОСОБА_7 , розсекречено( т. 2 а.с. 14-15);

- доручення на проведення НС(Р)Д в порядку ст. 40 КПК України від 16.03.2020, розсекречено ( т. 2 а.с. 16;17);

- протокол за результатами проведення НС(Р)Д від 24.04.2020 - аудіо- відео контроль особи ОСОБА_7 , розсекречено ( т. 2 а.с. 18) ;

- витяг з ЄРДР кримінального провадження 0000068 від 14.03.2020 року за ч.1 ст.307 КК України, де зазначено що на території Новомиколаївського району Запорізької області відома особа займається збутом наркотичної речовини маріхуани. (т.2,а.с.45);

- реєстрація Новомиколаївське відділення поліції Пологівського відділу ГУНП в Запорізькій області, ЄО№ 490, повідомлення про збут наркотичних засобів марихуани ( т. 2, а.с. 46);

- рапорт начальника СПП Новомиколаївського ВП від 14.03.2020, про повідомлення, що на території Терсянської сільської ради Новомиколаївського району незаконно збувають наркотичні засоби « марихуану» (т.2, а.с.47);

- протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14.03.2020 року за заявою ОСОБА_11 , про незаконний збут наркотичної речовини- марихуани, встановленою особою. ( т.2 , а.с. 49);

- ухвала слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 17.03.2020 про дозвіл на проведення НС(Р)Д, дії із втручанням у приватне спілкування аудіо,відео контроль особи ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 розсекречено ( т 2, а.с.129) ;

- постанова на проведення негласної слідчої розшукової дії від 09.04.2020 року, для необхідності задокументувати злочинну діяльність , яку здійснює ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме провести негласну слідчудію у вигляді оперативної закупки відносно ОСОБА_7 ( т.2 а.с. 130)

- доручення на проведення НС(Р)Д від 09.04.2020, доручити оперативне забезпечення слідчому СВ Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій обл. ОСОБА_19 проведення негласної слідчої розшукової дії у формі оперативної закупки у ОСОБА_7 розсекречено; ( т.2, а.с. 132,133)

- протокол за результатами проведення негласної слідчої ( розшукової) дії- контроль за вчиненням злочину від 24.04.2020 року, встановлено ,що в ході проведення оперативної закупки у ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , проведено оперативну закупку в ході якої ОСОБА_9 за 300 грн. придбала у ОСОБА_7 суху речовину рослинного походження , яка згідно висновку експерта № 7-1252 від 22.04.2020 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено Канабіс маса якого в перерахунку на висушену речовину складає 226, 004 гр. ( т. 2 а.с.134);

- постанова про призначення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 22.04.2020( т.2 а.с.135,136)

- висновок експерта від 22.04.2020 №7-1252, згідно якого надана на експертизу речовина рослинного походження сіро- зеленого кольору, є особливо небезпечним наркотичним засобом , обіг якого заборонено- Канабіс , маса якого, в перерахунку на висушену речовину складає 226,004 гр. супровідний лист, довідка про витрати на проведення експертизи ( т.2 а.с.138-142);

- постанова про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 23.04.2020, квитанція №022410 від 23.04.2020 до неї ( т. 2, а.с.143,144);

- протокол огляду від 22.04.2020, грошової купюри номіналом 10 грн. (т.2,а.с.145,146);

- постанова про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 22.04.2020, квитанція №022582 від 22.04.2020 до неї ( т.2 а.с.147-148);

- клопотання про арешт майна від 22.04.2020 ( т.2, а.с.149);

- ухвала про арешт майна від 24.04.2020 на грошові купюри, які були вилучені під час обшуку ОСОБА_7 ( т.2, а.с.150);

- постанова про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 22.04.2020, квитанція №022583 від 22.04.2020 до неї (т.2,а.с.151,152);

- постанова про призначення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 22.04.2020, речовини рослинного походження вилученої вході обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 ( т.2, а.с.160);

- висновок експерта від 13.05.2020 №7-1283, згідно якого, сухі частини рослини містять у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб , обіг якого заборонено- Канабіс , маса якого складає 3102 г. Надана на експертизу речовина рослинного походження сіро- зеленого кольору, є особливо небезпечним наркотичним засобом , обіг якого заборонено- Канабіс, маса якого, в перерахунку на висушену речовину складає 6,239 гр. супровідний лист, довідка про витрати на проведення експертизи ( т.2, а.с. 161-166);

- постанова про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 18.05.2020, квитанція №022414 від 18.05.2020 до неї (т.2, а.с. 167-168);

- висновок експерта від 01.06.2020 №7-1481, згідно якого, всі надані на експертизу дрібні частини рослин мають спільну родову ознаку, а саме приналежність до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс; супровідний лист, довідка про витрати на проведення експертизи ( т.2, а.с.172-178);

- постанова про визнання речовими доказами від 03.06.2020 року; квитанція №022416 від 03.06.2020 до неї ( т.2 , а.с.179-181);

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 22.04.2020, а саме ОСОБА_7 (т.2, а.с. 182-186);

- протокол проведення слідчого експерименту з ОСОБА_7 від 14.05.2020, оптичний диск із записом слідчої дії( т.2, а.с. 187-194);

Судом досліджено документи, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_7 , а саме довідка про відсутність судимостей від 24.03.2020; відповідь Новомиколаївської ЦРЛ від 22.04.2020, згідно якої ОСОБА_7 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; характеристика з місця проживання; довідка про отримання ОСОБА_7 соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям. Земельні ділянки, об`єкти нерухомості та транспортні засоби, які належать ОСОБА_7 на праві власності за ОСОБА_7 не зареєстровані.( т. 2, а.с. 196-118);

Судом взято до уваги постанову Кабінету Міністрів України від 24 травня 2024 р. № 653, щодо внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів зі Списку 1 Таблиці 1 виключено :Канабіс, смола канабісу, екстракти і настойки канабісу. Таким чином на данний момент, канабіс виключено з переліку особливо небезпечних наркотичних засобів.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 за епізодом, згідно якого в жовтні 2019 року, точної дати встановлено не було, перебуваючи в денний час на східній околиці села Заливне Новомиколаївського району Запорізької області, незаконно придбала особливо небезпечний наркотичний засіб у особливо великих розмірах та в подальшому, маючи умисел на зберігання з метою збуту, зберігала з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб у особливо великому розмірі в двох складених між собою покришках від коліс комбайну у дерев`яній господарській будівлі та у металевій банці з-під кави на полиці в суміжній з нею дерев`яній господарській будівлі, розташованих на території свого домоволодіння по АДРЕСА_1 , до моменту їх виявлення та вилучення працівниками поліції в ході санкціонованого обшуку, проведеного 22.04.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 21.04.2020 року. Дії кваліфіковані за ч.3 ст. 307 КК України як незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних речовин, особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах.

З вказаною кваліфікацією дій обвинуваченої ОСОБА_7 суд не погоджується, виходячи з наступного.

За вимогами ст. 94 КПК України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінювати кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку.

Згідно з положеннями ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Водночас кримінальний процесуальний закон не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин на підставі сукупності непрямих (стосовно конкретного факту) доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.

Так, для вирішення питання про кваліфікацію кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним придбанням та зберіганням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, зокрема щодо відсутності чи наявності умислу на збут, суд у кожному конкретному випадку має оцінити обставини кримінального провадження, які характеризують мотиви, наміри особи під час здійснення нею такого придбання та зберігання.

Про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів може свідчити як великий або особливо великий їх розмір, спосіб упакування та розфасування, так і інші обставини, зокрема: відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини; поведінка суб`єкта кримінального правопорушення; те, що сама особа не вживає наркотичні засоби або психотропні речовини, але виготовляє та зберігає їх.

Водночас, якщо висновок суду про наявність умислу на збут наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів ґрунтується на великому або особливо великому розмірі відповідної речовини, її упакуванні та розфасуванні, то в такому випадку повинні бути досліджені обставини, за яких особа придбала відповідний засіб чи речовину, зокрема чи залежало від її волі те, який розмір речовини опиниться у володінні, та спосіб розфасування.

У разі, якщо особа здійснює свідоме придбання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів у значному розмірі (шляхом купівлі, обміну, безоплатно), виготовляє їх, зберігає у відповідному фасуванні, що об`єктивно перевищує її потреби у власному вживанні, то в неї може бути умисел на збут. Якщо ж волею особи не обумовлено того, скільки наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів опиниться у її володінні (як у випадку зі знахідкою), то у такому разі умисел на збут потребує більш ретельного дослідження.

Так, збут є одним із альтернативних діянь об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 КК України, водночас мета збуту є загальною для всіх цих діянь. Тобто особа не обов`язково має здійснити збут, щоб її було притягнуто до відповідальності за цієї статтею, але обов`язковою є наявність мети збуту як ознаки суб`єктивної сторони складу цього кримінального правопорушення.

Статтею 62 Конституції України гарантовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 307 КК України, характеризується прямим умислом і метою збуту, зокрема, при виготовленні, придбанні та зберіганні особою наркотичних засобів або психотропних речовин. Про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів може свідчити як відповідна домовленість із особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так і інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір, спосіб упакування та розфасовування, поведінка суб`єкта злочину та те, що сама особа наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх.

З показань самої обвинуваченої ОСОБА_7 вбачається , що вона наркотичні речовини не вживає, а вживав її колишній співмешканець ОСОБА_10 , який і ховав рослини в скатах, про що знала і свідок ОСОБА_11 , яка і попросила ОСОБА_7 , дати їй коноплю, а фактично і спровокувала передачу ій наркотичної речовини. При цьому будь-яких предметів (ваги, пакетики), які б вказували, що ОСОБА_7 самостійно здійснює фасування вказаної наркотичної речовини, не виявлено. Винесла ОСОБА_11 речовину завернуту у бумагу разом зі стеблами.

Разом з тим для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

В судовому засіданні ОСОБА_7 визнала, що дійсно вказані наркотичні речовини вона зберігала у сараї без мети збуту, а лише для того щоб відлякувати щурів, а конопля росла на околицях села у вільному доступі.

Як суд вже зазначав, суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України характеризується прямим умислом і метою особи збути придбані наркотичні засоби чи психотропні речовини.

Згідно судової практики, кримінальна відповідальність за ст. 307 КК України настає лише у тому випадку, коли відповідні протиправні дії вчинялися зі спеціальною метою збуту, а вчинення протиправних дій з наркотичними засобами, психотропними речовинами, їх аналогами та прекеурсорами без такої мети утворює склад злочину, передбачений ст.309 КК України, а тому лише сам факт виявлення наркотичних засобів у великому розмірі не може вважатись доказом умислу особи саме на їх збут і суд має тлумачити усі сумніви щодо доведеності вини обвинуваченого на його користь.

ОСОБА_7 раніше не судима за незаконне придбання з метою збуту та збут наркотичних засобів; наркотичні засоби не вживає, у неї відсутнє нерухоме майно, коштовні речі, транспортні засоби, грошові вклади тощо, які б давали підстави вважати, що остання займається протиправною діяльністю з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, як зазначає автор обвинувального акту, і придбала та зберігала наркотичні засоби саме з метою збуту. В помешканні обвинуваченої були відсутні ваги та будь- які пакувальні матеріали. Відтак, зберігання наркотичної речовини у скаті на подвірі , без будь - якого обмеженого доступу іншими особами не свідчить про зберігання ОСОБА_7 рослин коноплі з метою збуту.

Належних доказів, які б прямо або непрямо підтверджували існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження і достовірно підтверджують обставини вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, суду не надано.

Відповіднодо ч.3 ст.373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Частиною 3 статті 370 КПК України та ч. 1 ст. 94 КПК України встановлено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, чке ґрунтується на всебічному та повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Враховуючи усталену практику Європейського суду з прав людини, суд застосовує критерій доведеності вини «поза розумним сумнівом», який випливає із співіснування достатньо чітких і узгоджених між собою неспростованих висновків презумпціі факту, вимог норм ст. 62 Конституції України та ст.17 КПК України, відповідно до яких обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержавних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини та досліджені докази, суд приходить до переконання про недотримання стороною обвинувачення стандарту підтвердження доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину в частині наявності такої кваліфікуючої ознаки вчинення злочину, як мети збуту наркотичних засобів.

Відповідно до положень ст.337 КПК України, судовий розгляд проводить лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеному в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відтак, при наявності іншого складу кримінального правопорушення, на підставі ст.337 КПК України, суд, в даному випадку, має право вийти за межі пред`явленого обвинувачення та перекваліфікувати дії ОСОБА_7 з ч.3 ст.307 КК України на ч.3 ст.309 КК України.

Межі повноваження суду щодо перекваліфікації злочину окреслені названою нормою, згідно з якою зміна кваліфікації допускається лише в бік покращення становища обвинуваченого, зокрема, шляхом застосування кримінального закону про менш тяжкий злочин.

Склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, є менш тяжким, а ніж той, що передбачений ч.3 ст.307 КК України.

Таким чином, дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов до переконання, що вони доводять факт вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, оскільки вона вчинила зберігання наркотичних засобів в особливо великих розмірах, без мети збуту. Інших відомостей про ініціативу ОСОБА_7 на збут коноплі (канабісу) у кримінальному провадженні не має.

Що до епізодів збуту наркотичних речовин ОСОБА_7 закупній ОСОБА_9 25.03.2020 року та 22.04.2020 року колегія суддів вважає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 271 КПК України (контроль за вчиненням злочину), під час підготовки та проведення заходів з контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на вчинення цього злочину з метою його подальшого викриття, допомагаючи особі вчинити злочин, який вона би не вчинила, якби слідчий цьому не сприяв, або з цією самою метою впливати на її поведінку насильством, погрозами, шантажем. Здобуті в такий спосіб речі і документи не можуть бути використані у кримінальному провадженні.

При цьому, оперативні працівники безпосередньо не взаємодіяли з обвинуваченою ОСОБА_7 , а залучили особу під зміненими даними ОСОБА_9 ( ОСОБА_11 ), при цьому у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження, що залегендованою особою ОСОБА_9 є саме ОСОБА_11 яку ОСОБА_7 знала, яка мала доступ до її помешкання і якій обвинувачена довіряла, бо вони були кумами. ОСОБА_11 знала, про проблеми зі здоров`ям дитини обвинуваченої. Крім того, допитана в судовому засіданні ОСОБА_11 , заявила, що мала до ОСОБА_7 неприязне відношення, та спеціально хотіла їй помститися, про що заявила в поліцію, також вона і спровокувала дати їй наркотичні речовини, бо знала , що ОСОБА_14 потребувала кошти на лікування дитини. Васильцова не оговорювала, а ні суми за яку бажає продати коноплю, ані вагу чи кількість цієї речовини.

Отже, встановлені в ході судового розгляду обставини свідчать про те, що обвинувачена ОСОБА_7 не вчинила би збуту наркотичної речовини (канабісу) закупній Мініній ( ОСОБА_11 ) без ініціативи останньої.

Згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінального провадження 0000068 від 14.03.2020 року за ч.1 ст.307 КК України, де зазначено що на території Новомиколаївського району Запорізької області відома особа займається збутом наркотичної речовини маріхуани, підставою для внесення до реєстру стала заява особи про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, у якому описані події, які повинні відбутися у наступному часі, що свідчить про підготовку цього кримінального правопорушення за допомогою закупного та його участі за допомогою правоохороних органів, що свідчить про провокацію злочину. Жодних інших документів на підтвердження перекваліфікації кримінального провадження на ч.2,3 ст. 307 КК України, прокурором не надано.

До внесення відомостей до ЄРДР факту збуту наркотичного засобу з боку ОСОБА_7 не було, у постанові про проведення контролю за вчиненням злочину від 09.04.2020 року зазначено, що ОСОБА_7 може збувати особливо небезпечний наркотичній засіб «Маріхуану» необмеженому колу осіб, хоча із заявою, як вказує свідок ОСОБА_11 до правоохоронних органів звернулася саме вона.

У той же час, в матеріалах кримінального провадження немає документального підтвердження фінансових документів про виділення коштів з рахунків спеціального призначення та використання саме таких коштів при проведенні оперативних закупок 25.03.2020 та 22.04.2020 року року наркотичного засобу у ОСОБА_7 . Це позбавляє можливості пересвідчитись у тому, що такі кошти дійсно виділялись у зв`язку з необхідністю, що виникла саме для проведення ОРС стосовно ОСОБА_7 та подальшого досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а отже - була фізична можливість їх використати, коли виділялись, кому та у якій кількості, на які потреби.

А саме, відсутній корінець платіжного доручення, що б свідчив про видачу оперативним працівникам СВ Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції в Запорізькій області, грошових коштів.

Таким чином, в матеріалах кримінального провадження відсутні дані про те, які гроші були використані для проведення оперативної закупівлі та немає даних про законність їх походження.

Під час дослідження протоколу огляду покупця та вручення грошових коштів від 25.03.2020 та 22.04.2020 року, суд прийшов до висновку, що він не відповідає вимогам ст.252 КК України, оскільки не містить відомостей про осіб залучених до його проведення, зокрема зі змісту протоколу не зрозуміло, кому саме слідчий доручив проводити відеофіксацію. Жодного посилання на технічні засоби фіксації, що були використані, протоколи не містять. Крім того, свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснили , що були присутні лише один раз при видачі грошових коштів закупній ОСОБА_9 , всі події відбувалися в один день. Свідок ОСОБА_15 взагалі не пам`ятає, щоб співробітники поліції їй видавали кошти на проведення оперативної закупівлі.

Крім того, слід зазначити, що проведення НСРД виключно слідчим в разі його безпосередньої участі в проведенні НСРД, а не працівниками оперативного підрозділу передбачено п.4.1 «Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні», затвердженої спільним наказом Прокуратукри, МВС, СБУ, МЮ України від 16.11.2012 р.

При цьому, суду не надано доручення слідчого на проведення негласних слідчих (розшукових дій), а саме: доручення на отримання коштів для оперативної закупівлі наркотичного засобу, а оперативний підрозділ у свою чергу не надавав слідчому ніяких результатів виконання його доручення про отримання грошових коштів, які у подальшому використовувалися для закупівлі. У суду відсутні можливості перевірити повноваження оперативного підрозділу на проведення вказаних слідчих дій.

Таким чином, протокол огляду покупця та акт видачі грошових коштів від 25.03.2020, а також протокол огляду покупця та акт видачі грошових коштів від 22.04.2020 слід визнати недопустими доказами.

При проведенні оперативної закупки, яка мала місце 25.03.2020 року було відсутне доручення прокурора, що тягне за собою недопустимість та незаконність цих слідчих дій, а також їх результатів. НСРД проведено фактично оперативними працівниками за власною ініціативою, без передбаченого КПК України доручення, тому їх результати у вигляді протоколів та матеріальних носіїв є недопустимими доказами.

Аналогічна правова позиція відображена у справі № 323/669/19 (Постанова від 09 грудня 2020 року (провадження № 51-4134км20) залишено вирок суду 1-ї та апеляційної інстанцій без змін).

Подібних висновків ВС дійшов і у справах: № 690/579/16-к (ст. 307,309 ККУ), № 362/6190/14-к (ч. 2 ст. 307), № 344/16316/15-к (ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309).

У рішенні від 30.06.2008 року у справі № 22978/05 «Гефген проти Німеччини» Європейський суд для описання доказів, отриманих із порушенням встановленого порядку, сформував доктрину «плодів отруєного дерева», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такимиж.

У рішенні від 21.04.2011 року по справі № 42310/04 «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

Виходячи з того, що протокол огляду покупця та акт видачі грошових коштів від 25.03.2020, а також протокол огляду покупця та акт видачі грошових коштів від 22.04.2020 є у даному кримінальному провадженні ключовим доказом, і, на думку суду, ці докази здобуті з порушенням закону, а відсутність у матеріалах кримінального провадження рішення про здійснення оперативної закупки не дає можливості перевірити повноваження особи та прийняття такого рішення.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, усі докази, отримані внаслідок провокації правоохоронних органів, слід визнавати недопустимими, оскільки вони отримані внаслідок істотного порушення права людини на справедливий судовий розгляд, що закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Баннікова проти Росії від 4 листопада 2010 року). Таке повністю відповідає вимогам частини 1статті 87КПК України.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Тайшера де Кастро проти Португалії» від 9 червня 1998 року, зазначається, що за відсутності достатніх даних щодо того, що обвинувачена особа постійно чи періодично збуває наркотичні засоби, і відсутності доводів, що без втручання агентів поліції , даний злочин було б вчинено обвинуваченим, спонукання такої особи для придбання та збуту наркотичних засобів вважаються провокацією, і має місце порушення ст.6 п.1 Європейської Конвенції.

Таку ж позицію Європейського суду з прав людини викладено в інших рішеннях, зокрема «Ванян проти Російської Федерації» від 15 грудня 2005 року та «Худобін проти Російської Федерації`від 26 жовтня 2006року, з яких слідує, що за умови відсутності у справі даних про те, що особа займалася збутом наркотичних засобів іншим особам, крім легендованої, є достатні підстави підозрювати, що мала місце провокація.

Європейський суд з прав людини у справі «Шенк проти Швейцарії» від 12 липня 1988 року зазначив, що інформація, отримана в результаті провокації проведеня оперативної закупки наркотиків не повинна бути єдиним доказом, на якому грунтується обвинувачення.

Таким чином, за позицією Європейського суду з прав людини, висловленою в ряді рішень, при фактично відсутніх у провадженні даних про те, що особа займалася збутом наркотичних засобів іншим особам, крім легендованої, є достатні підстави підозрювати, що мала місце провокація.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції Україниобвинувачення не може ґрунтуватися на доказах,одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

У Рішенні Конституційного Суду України від 20 жовтя 2011 року в справі №1- 31/2011 про офіційне тлумачення ч. 3 ст. 62 Конституції України, зазначено, що визнаватися та використовуватися як докази в кримінальній справі можуть лише фактичні дані, отримані у відповідності з вимогами кримінально-процесуального законодавства, а обвинувачення у вчиненні злочину не може ґрунтуватися на фактичних даних, одержаних в результаті оперативно-розшукової діяльності уповноваженою на те особою без дотримання конституційних положень або з порушенням порядку, встановленого законом, а також одержаних шляхом вчинення цілеспрямованих дій щодо їх збирання і фіксації із застосуванням заходів, передбачених Законом України "Про оперативно-розшукову діяльність", особою, не уповноваженою на здійснення такої діяльності.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя, на недоторканість житла тощо. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому кримінальним процесуальним кодексом (ч. 1ст. 86 КПК України).

Частиною першою статті 87 КПК України передбачено, що ключовою умовою для визнання доказів недопустимими є їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Зазначене недвозначно доводить, що відносно ОСОБА_7 мала місце провокація, без яких-будь ознак того, що злочини було би скоєно без такого провокування. Тобто з боку правоохоронних органів мало місце спонукання до вчинення злочину через прояв дієвої ініціативи у контактах з ОСОБА_7 через свідка ОСОБА_11 , яка неодноразово заявляла про бажання помсти ОСОБА_7 і за відсутності у правоохоронних органів об`єктивних даних про те, що обвинувачена готувала чи почала вчиняти конкретний злочин.

За таких обставин, суд вважає, що надані стороною обвинувачення докази здобуті з порушенням вимог КПК України, є сумнівними, та такими, що не доводять беззаперечно факт незаконного придбання, зберігання з метою збуту та збуту наркотичного засобу обвинуваченою ОСОБА_7 .

Згідно до п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…»

Всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що їх не можна покласти в основу обвинувачення, оскільки вони як самі по собі, так і в сукупності - прямо чи не прямо не підтверджують існування обставин, про які зазначено в обвинувальному акті та свідчили б про вину обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме збуту особливо небезпечних речовин , вчинених повторно.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно п. 21постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» №5 від 29.06.1990 року, виправдувальний вирок постановляється у випадках:…- за недоведеністю участі підсудного у вчиненні злочину, коли факт суспільно-небезпечного діяння встановлено, але досліджені судом докази виключають або не підтверджують вчинення його підсудним.

Згідно п. 23 зазначеної постанови, всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного. Коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Відсутність об`єктивних даних, які би свідчили про вчинення або готування до вчинення злочину, пов`язаного з обігом наркотичних засобів чи психотропних речовин до моменту проведення оперативної закупки та встановлення факту ініціювання збуту особами, залученими до проведення оперативних закупок, свідчать про наявність провокації у діях правоохоронних органів. Такою є правова позиція, відображена в постановах ККС ВС від 12 серпня 2020 року у справі № 333/7457/16 (провадження № 51-3266км19), від 18 лютого 2020 року у справі № 761/4918/15-к (провадження № 51-9639км18), ККС ВС від 13 лютого 2018 у справі № 46/6873/15-к (провадження № 51-301 км 18).

Якщо висунуті обвинувачення у вчиненні кримінального, карного діяння, то тягар доведення цих звинувачень, тобто обов`язок щодо пошуку, збирання і надання суду доказів вини обвинуваченого, лежить на стороні обвинувачення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 р. передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд, при призначенні покарання, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини Кримінального Кодексу, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 є визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

Щодо особи обвинуваченої, то встановлено, що ОСОБА_7 не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та психіатра, раніше не судима, офіційно працевлаштована, має на утриманні малолітню доньку, яка має вроджену ваду серця, за місцем проживання характеризується посередньо.

Враховуючи особу обвинуваченої та її ставлення до скоєного, суд вважає, що досягнення мети покарання, встановленої ч. 2 ст. 50 КК України, а саме виправлення засудженої, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у вигляді тримання під вартою в межах ч.3 ст.309 КК України та згідно ч. 2 ст. 75 КК України звільнити засуджену від відбування призначеного покарання із визначенням іспитового строку.

Дане покарання на переконання суду відповідатиме меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваним ми інтересаи суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповівдальності через призму того, що втручання держави у приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальнии інтересаи суспільства та потребою захисту основоположних прав особи воно має бути законним (несвавільним), пропорційним, не становити надмірного тягаря для особи.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Згідно з ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

За змістом ст.373 КПК України суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок у разі, якщо стороною обвинувачення не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

На підставі наведеного, суд, провівши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно з якими, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим не наділений повноваженнями за власною ініціативою ініціювати проведення певних слідчих (розшукових) дій, оскільки функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган, приходить до висновку про необхідність виправдання обвинуваченої ОСОБА_7 , оскільки стороною обвинувачення належними та допустимими доказами не доведено, що нею вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, а саме за фактом, що 25.03.2020 року близько 17 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , з метою збуту, знаходячись за місцем свого мешкання, домовилась про збут ОСОБА_9 особливо небезпечного наркотичного засобу каннабісу за 200 грн, маса якого в перерахунку на висушену речовину склала 18,358 г.

Крім того, суд приходить до висновку про необхідність виправдання обвинуваченої ОСОБА_7 , оскільки стороною обвинувачення належними та допустимими доказами не доведено, що нею вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, а саме за фактом, що 22.04.2020 року, близько 13 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого мешкання діючи повторно, домовилась продати ОСОБА_9 особливо небезпечний наркотичний засіб каннабіс за 300 грн., маса якого в перерахунку на висушену речовину склала 226,004 г.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, частково підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_7 процесуальні витрати за залучення експертів для проведення судових хімічних експертиз у розмірі 2 615,20 гривень, а саме в частині проведення експертиз за епізодом зберігання наркотичних речовин без мети збуту.

Враховуючи, що зазначені процесуальні витрати документально підтверджені у матеріалах кримінального провадження, тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_7 витрат на користь держави у розмірі 2 615, 20 гривень за залучення експертів.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_7 підлягає виправданню, то процесуальні витрати на проведення експертиз по справі у сумі 1281,84 грн. підлягають віднесенню за рахунок держави

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 373, 374,615 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбуття призначеного покарання із випробуванням та визначити 2 (два) роки іспитового строку.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_7 визнати невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 307 КК України та виправдати на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю, що у її діях є склад кримінального правопорушення.

Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів при проведенні судових хімічних експертиз у розмірі 2 615,20 гривень (дві тисячі шістсот п`ятнадцять гривень 20 копійок).

Процесуальні витрати на проведення судових експертиз у сумі 1281,84 грн слід віднести на рахунок держави.

Речові докази:

- речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якої заборонено, - канабісом, масою в перерахунку на висушену речовину 55. 5572 гр (окрім витраченого на дослідження 0.500 г. об`єкта дослідження в перерахунку на висушену речовину) та речовину, яка до наркотичних засобів не відноситься масою 47.5 гр. разом з первинною упаковкою, що упакована у полімерний спец пакет №3068135; речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якої заборонено, - канабісом, масою в перерахунку на висушену речовину 17.858 гр. (окрім витраченого на дослідження 0.500 гр. об`єкта дослідження в перерахунку на висушену речовину), що упакована у полімерний спецпакет № 3835544; речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якої заборонено, - канабісом, масою в перерахунку на висушену речовину 225, 504 гр. (окрім витраченого на дослідження 0,500 гр. об`єкта дослідження в перерахунку на висушену речовину), що упакована у полімерний спецпакет № 3068142; речовину рослинного походження, масою в перерахунку на висушену речовину 3101 гр. та 5,639 гр. (окрім витраченої на дослідження), що упаковані до 2-х полімерних пакетів із стяжками за №7554441 та №7554942; речовину рослинного походження (окрім витраченого на дослідження по 0.500 гр.), що поміщені разом з первинними та проміжними упакуванням до 2-х полімерних пакетів із стяжками за №7553903 та №7553904. що передані на відповідальне до камери зберігання речових доказів Новомиколаївського ВП знищити.

- грошову купюру номіналом 10 грн. серії ХЄ 2569050, яку в ході проведення огляду 22.04.2020 добровільно видала ОСОБА_20 та яка знаходиться в спеціальному паперовому конверті; грошові купюри номіналом 100 грн. серїї УЛ 2202762, номіналом 20 грн. серії ТБ 4138293, номіналом 5 грн. серїї УЄ 3283830, номіналом 5 грн. серії УВ 8579762, номіналом 10 грн. серії ЮЕ 1881679, номіналом 10 грн. серії ЮЗ 7284493, номіналом 10 грн. серії ХЄ 4950100, номіналом 10 грн. серії ЮИ 119608, які було вилучено в ході затримання та обшуку ОСОБА_7 22.04.2020 та які знаходяться в спеціальному паперовому конверті; грошову купюру номіналом 100 грн. серії УЙ 6607440П, яка була вилучена 22.04.2020 в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 та яка знаходиться в спеціальному паперовому конверті, що передані на відповідальне до камери зберігання речових доказів Новомиколаївського ВП - обернути в дохід держави після набуття вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3