КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 11-кп/824/2553/2024 Єдиний унікальний номер 759/7616/22 Головуючий у суді 1 інстанції - ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора (в режимі ВКЗ) ОСОБА_6

захисника (в режимі ВКЗ) ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 11 грудня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11 грудня 2023 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою на шістдесят днів, тобто до 8 лютого 2024 року включно з утримуваням його в ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮ України.

Ухвала суду обґрунтована тим, що ОСОБА_8 раніше не судимий, не одружений, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, а отже, являє собою значну суспільну небезпеку. Обізнаність обвинуваченого ОСОБА_8 про суворість передбаченого законом покарання, у випадку визнання його винуватим, додатково підтверджує наявність високого ризику ухилення від суду та невиконання його процесуальних рішень (ризик переховування). Такий ризик є доведеним з урахуванням і стадії судового розгляду, яка фактично є кінцевою.

Також суд першої інстанції взяв до уваги інші дані про особу обвинуваченого, зокрема, міцність його соціальних зв`язків, вік та стан здоров`я, щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування обвинуваченого під вартою. Само по собі погіршення стану здоров`я внаслідок утримання в умовах СІЗО не може бути підставою для незастосування такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою.

Оцінюючи наявність підстав для тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, враховуючи стадію судового розгляду, суд дійшов висновку, що даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що існують підстави для продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оскільки дане кримінальне провадження стосується злочину, вчиненого із застосуванням насильства, то суд, керуючись правилами ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення розміру застави.

Не погоджуючись з ухвалою суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить звільнити його з-під варти під особисте зобов`язання за станом здоров`я з причини нанесення йому травм потерпілим ОСОБА_9 та свідком ОСОБА_10 ; зобов`язати орган досудового розслідування - Святошинське УП ГУНП в м. Києві, повторно внести відомості до ЄРДР по його заяві про вчинення кримінального правопорушення, яка подана 14 грудня 2023 року; виконати ухвалу у справі № 759/7655/22 від 12 липня 2022 року; визнати його, ОСОБА_8 , потерпілим та надати пам`ятку потерпілого та допитати в якості потерпілого.

Обвинувачений зазначає, що ухвала постановлена без присутності його захисника, без пояснень клопотання прокурора, яке обґрунтовується лише припущеннями.

Також, як вказує обвинувачений, не було звернуто увагу на його фізичний стан, зафіксований КСІ м. Києва при незавершеній справі його вбивства потерпілим ОСОБА_9 , який перебував у стані наркотичного та отруєння під впливом алкоголю.

Обвинувачений акцентує увагу, що його тримають з 29 квітня 2022 року під вартою та намагаються засудити по брехливих показаннях, сфабрикованих доказах та підкинутих речових доказах, опираючись лише на висновок судово-медичної експертизи, який, на його переконання, є безпідставним та складений лише в інтересах ОСОБА_9 .

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 422-1 КПК України суддя-доповідач у разі необхідності перевірки обставин, які підтверджують наявність ризиків, що стали підставою для продовження строку тримання під вартою, невідкладно витребовує з суду першої інстанції: ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою; клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, подане під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

На виконання вимог ч. 2 ст. 422-1 КПК України апеляційним судом з суду першої інстанції витребувані копії вказаних документів.

Заслухавши доповідь судді,

- позицію обвинуваченого, який підтримав доводи апеляційної скарги, вказавши, що протягом тривалого часу його незаконно звинувачують у вчиненні злочину, хоча він є потерпілим; у нього немає бажання та підстав впливу на потерпілого та свідка; під час продовження запобіжного заходу не було його захисника, а був присутній захисник, призначений судом та проти участі якого він заперечував. По його заяві на підставі ухвали суду внесені відомості про кримінальне правопорушення, але ніхто нічого не робить;

- пояснення захисника на підтримку доводів апеляційної скарги, який вказав про відсутність доведення стороною обвинувачення ризиків, знецінення обставин, на які посилається обвинувачений;

- прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вказавши, що судом на окрему процесуальну дію був призначений захисник, оскільки захисник, який здійснював захист обвинуваченого, постійно не з`являвся у судові засідання, тим самим стороною захисту здійснюється перешкоджання судовому розгляду; ризики у провадженні наявні та доведені; на даний час строк дії ухвали закінчився;

- дослідивши наявні та витребувані матеріали, перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, колегія суддів доходить такого висновку.

Зі змісту наявних матеріалів встановлено, що у провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження №0000751 від 28 березня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час судового розгляду прокурором заявлені клопотання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки судовий розгляд закінчити до спливу дії попередньої ухвали неможливо, а ризики передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати.

За змістом клопотання прокурора, ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що 28 березня 2022 року близько 17.20 год., перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , використовуючи кухонний ніж, вчинив закінчений замах на умисне вбивство ОСОБА_9 , однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки останньому своєчасно було надано кваліфіковану допомогу. Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років. Прокурор у клопотанні вказує про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину доказами, з наведенням їх змісту, зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в ході судового розгляду.

Прокурор наголошує, що обвинувачений може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати кримінальному правопорушенню іншим чином, оскільки тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання судом його винуватим, вже обґрунтовує ризик того, що з метою уникнення покарання, обвинувачений може вчинити спробу переховування. Окрім того, як зазначає прокурор, оскільки ОСОБА_8 не має міцних соціальних зв`язків, тобто, важелів впливу, які б могли утримати його від спроби переховування чи вчинення інших злочинів, наявний ризик того, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом оскаржуваної ухвали захисник ОСОБА_11 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Обвинувачений заперечував проти клопотання прокурора, зазначивши, що є невинуватим в інкримінованому йому злочині.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд першої інстанції погодився з доводами про те, що встановлені у кримінальному провадженні ризики, а саме, що обвинувачений зможе переховуватись від суду, незаконного впливати на потерпілого, свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування або зміни запобіжного заходу.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням суду першої інстанції, враховуючи, обрання, скасування або зміна запобіжного заходу в суді під час судового розгляду регламентується положеннями статті 331 КПК України, у порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, з урахуванням особливостей судового розгляду кримінального провадження.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до вимог цих норм у сукупності з положеннями ст.199 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених ризиків, які не зменшилися, або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, та неможливість завершення судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст.176 цього Кодексу.

На думку колегії суддів, на час постановлення оскаржуваної ухвали судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримано, а викладені в ухвалі висновки доводи апеляційної скарги не спростовують.

З наявних у розпорядженні колегії суддів матеріалів встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого був застосований під час досудового розслідування, що свідчить про те, що під час здійснення досудового розслідування у ході вирішення питання застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу слідчим суддею перевірялося питання щодо наявності достатніх даних, які поза розумним сумнівом свідчили про обґрунтованість повідомленої йому підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

За змістом оскаржуваної ухвали питання продовження строку тримання обвинуваченого під вартою вирішено на стадії судового розгляду кримінального провадження.

Зважаючи на стадію кримінального провадження та особливості апеляційного перегляду судового рішення даної категорії справ, колегія суддів позбавлена можливості дати оцінку доводам обвинуваченого в частині доведеності або недоведеності його винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочину; наявності або відсутності в його діях складу кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; правильності кваліфікації його дій; достатності, допустимості доказів тощо.

Не вправі давати таку оцінку на стадії судового розгляду і суд першої інстанції, оскільки оцінка доказам може бути надана судом першої інстанції у нарадчій кімнаті під час прийняття рішення за наслідками розгляду кримінального провадження по суті, а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого в частині відсутності доказів на підтвердження його винуватості на даній стадії апеляційного розгляду є непереконливими.

З наявних у розпорядженні колегії суддів матеріалів встановлено, що ОСОБА_8 раніше не судимий, однак, на даний час обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання лише у виді позбавлення волі від 7 до 15 років.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше несудимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Встановлені на даний час як дані щодо особи обвинуваченого, так і інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, у тому числі, обставини інкримінованого обвинуваченому особливо тяжкого злочину, його наслідки, на думку колегії суддів, у своїй сукупності переконливо свідчать, що обвинувачений може переховуватись від суду, що свідчить про реальність у кримінальному провадженні ризиків, наявність яких на даному етапі судового розгляду виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти спробам обвинуваченого забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Окрім того, з огляду на відомості про особу обвинуваченого, які викладені в оскаржуваному рішенні та не спростовані стороною захисту, зважаючи на обставини інкримінованого обвинуваченому злочину з застосуванням насильства та його наслідків, вимоги ст. 183 КПК України, на переконання колегії суддів, на час постановлення оскаржуваної ухвали відсутні підстави для застосування до обвинуваченого такого запобіжного заходу, як застава; за відсутності заяв відповідних осіб - як передача обвинуваченого на поруки, відсутності стримуючих факторів для настання встановлених ризиків, - як домашній арешт або особисте зобов`язання.

Що стосується доводів обвинуваченого про те, що розгляд клопотання прокурора відбувся за відсутності його захисника, то колегія суддів вважає їх непереконливими та враховує, що під час апеляційного розгляду встановлено, що у зв`язку з неявкою захисника, який здійснював захист обвинуваченого, судом прийнято відповідно до вимог ст. 49 КПК України рішення про залучення захисника на окрему процесуальну дію, оскільки участь захисника по даній категорії справ є обов`язковою. За змістом оскаржуваної ухвали та пояснень учасників апеляційного розгляду розгляд клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою проведений за участю захисника, що підтверджено й самим обвинуваченим.

Отже, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою і вмотивованою, тому підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого не вбачає.

Що ж стосується доводів обвинуваченого про внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, вчинене відносно нього, то колегією суддів обвинуваченому роз`яснено порядок оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, та встановлено з пояснень обвинуваченого, що на підставі ухвали слідчого судді відомості про кримінальне правопорушення по його заяві внесені до ЄРДР, проте, у провадженні ніхто нічого не робить.

За встановлених на даний час обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду, у зв`язку з чим апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 11 грудня 2023 року, якою обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 8 лютого 2024 року включно - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4