Провадження № 1-кп/635/129/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0007578 від 18.09.2024 стосовно обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рогань, Харківського району, Харківської області, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, а саме: 15.02.2017р. Харківським районним судом Харківської області, за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України, позбавлення волі строком на 3 роки; 06.02.2018р. Харківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 71 КК України, позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, звільнений на умовно-достроковий строк 6 місяців 28 днів; 13.05.2021р. Харківським районним судом Харківської області, за ч. 1 ст. 125 КК України, на громадські роботи 100 годин, вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 22.09.2023 року та вироком Харківського апеляційного суду від 31 січня 2024 року за ст. 15 ч. 2 185 ч. 4, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 3 місяців 10 днів позбавлення волі, ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.05.2024 року звільнений умовно-достроково в зв`язку із проходженням військової служби за контрактом на невідбуту частину покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

УСТАНОВИВ:

суд визнає доведеним, що ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, обіймаючи посаду стрільця 2 штурмового спеціалізованого відділення 1 штурмового спеціалізованого взводу 1 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на ухилення від військової служби, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, за відсутності поважних причин, 27.07.2024 без дозволів командирів, після закінчення лікування не повернувся на місце служби місце розташування штурмового спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ). При цьому, на місце несення служби ОСОБА_5 не повернувся, перебував поза місцем служби, обов`язки з військової служби за посадою не виконував, поза місцем служби у медичні установи України не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, час проводив на власний розсуд. 23.09.2024 ОСОБА_5 був виявлений та доставлений до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань.

Суд визнає ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, кримінальна відповідальність за який передбачена ч. 4 ст. 308 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав вину у вчиненому злочині, щиро покаявся, дав показання стосовно обставин злочину так, як це зазначено у вироку суду та підтвердив, що самовільно залишив військову частину з метою остаточно ухилитися від воїнської служби. Зібрані докази та події кримінального правопорушення обвинувачений не оспорював, розуміє значення та зміст зібраних доказів, обізнаний про те, що вразі не дослідження доказів у судовому засіданні не зможе їх оспорювати в апеляційному порядку, тому просив визнати недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні.

Прокурор також просив суд не досліджувати докази в судовому засіданні, тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 408 КК України як дезертирстві, тобто у самовільному залишенні місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив особливо тяжкий злочин в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом за попереднім вироком, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено, обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає з`явлення із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушенню.

Суд враховує і особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий та відбував покарання у місцях позбавлення волі, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем служби характеризується негативно. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що обвинуваченому з метою його виправлення на попередження вчинення ним та іншими особами нових злочинів, необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання, у мінімальному розмірі, передбаченому ч. 4 ст. 408 КК України та призначити остаточне покарання за правилами ч. 1 ст. 71 КК України. Призначення покарання в цьому випадку за сукупністю вироків також передбачено вимогами ч. 3 ст. 81-1 КК України, якою визначено, що у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає такій особі покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Судові витрати, речові докази відсутні, цивільний позов відсутній.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 369-371, 373-376 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до покарання, призначеного цим вироком суду, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 22.09.2023 року та вироком Харківського апеляційного суду від 31 січня 2024 року у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі, визначивши ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

В строк відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зарахувати строк тримання його під вартою з 23 вересня 2024 по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Роз?яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування. Роз?яснити обвинуваченому, прокурору право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуючий суддя: ОСОБА_1