КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

Справа №133/626/24

провадження №1-кс/133/43/25

22.01.2025 м. Козятин

Слідчий суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Козятинського міськрайонного суду Вінницької області клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з майна у кримінальному провадженні №0000272 від 04.09.2020 за ч. 4 ст. 246 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області надійшло для розгляду вказане клопотання.

Розгляд клопотання призначався на 13.01.2025, однак був відкладений на 20.01.2025 для надання можливості заявнику запросити собі представника.

20.01.2025 розгляд клопотання відкладено на 22.01.2025 через неможливість через технічні причини провести засідання у режимі відеоконференцзв`язку.

В судовому засіданні скаржник та його представники просили клопотання задовольнити та скасувати арешт з майна, на яке накладено арешт.

Клопотання мотивували тим, що у кримінальному провадженні №0000272 від 04.09.2020 ухвалами слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.04.2021 у справі №127/9729/21 та від 15.04.2021 у справі №127/9716/21 накладено арешт на майно, яке належить заявнику. При цьому представник заявника вказує, що постановою прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури Вінницької області у кримінальному провадженні визначено місце проведення досудового розслідування територію Козятинської міської територіальної громади та доручено його здійснення відділенню поліції №2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області. Представник заявника також вказує, що на даний час ОСОБА_3 не є учасником даного кримінального провадження, йому не було оголошено підозру та не було встановлено зв`язок між майном, на яке накладено арешт, та вчинення кримінального правопорушення. З цих підстав заявник та його представник вважає, що арешт на майно вважається необґрунтованим та безпідставним, а тому повинен бути скасований.

Представники прокуратури та слідчого відділу відділення поліції №2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття цих осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши у судовому засіданні заявника та його представника, дослідивши матеріали досудового розслідування, які надійшли з слідчого відділу відділенням поліції №2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, слідчий суддя встановив наступне.

Арешт майна, відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Заходи забезпечення кримінального провадження та підстави їх застосування передбаченні розділом ІІ КПК України.

Порядок та підстави скасування арешту майна передбачені ст. 174 КПК України, яка входить до згаданого вище розділу ІІ КПК України.

З аналізу вказаних норм слідує, що клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

З аналізу ухвали слідчого судді Вінницького міського суду від 28.04.2021 у справі №127/9729/21, слідує, що слідчий суддя, накладаючи арешт на перелічене в ухвалі майно, вказав, що це майно може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, оскільки постановою слідчого від 14.04.2021 воно визнано доказом злочину, а тому з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження та належного зберігання вказаних речових доказів встановив достатні підстави для арешту цього майна та наклав арешт та вказане в ухвалі майно.

Постановляючи ухвалу про арешт майна, слідчий суддя 28.04.2021 врахував правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному проваджені.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

14.04.2021 слідчим винесено постанову про визнання вказаного майна речовим доказом у кримінальному провадженні, яка не скасована. Отже, на даний час зазначене майно вважається речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи вказане, слідчий суддя не вбачає достатніх та обґрунтованих підстав для скасування арешту, що накладений на майно відповідно до ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.04.2021 у справі №127/9729/21.

Зі змісту ухвали слідчого судді Вінницького міського суду від 15.04.2021 у справі №127/9716/21 вбачається, що накладаючи арешт на майно, слідчий суддя врахував, що воно має значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містить відомості, які можуть бути використанні як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому слідчий суддя наклав арешт на це майно.

Також встановлено, що 14.04.2021 слідчий у кримінальному провадженні виніс постанову про визнання зазначеного майна речовим доказом у кримінальному провадженні, яка на даний час не скасована.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи вказане, слідчий суддя не вбачає достатніх та обґрунтованих підстав для скасування арешту, що накладений на майно відповідно до ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.04.2021 у справі №127/9716/21.

Доводи, заявника та його представника про необхідність скасування арешту з майна через те, що заявник не є учасником кримінального провадження та йому не оголошено підозру у кримінальному провадженні, слідчий суддя спростовує тим, що, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Як було встановлено вище 14.04.2021 слідчим винесено постанову про визнання цього майна речовим доказом, яка не скасована.

Крім того, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 38 КПК України органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове розслідування і дізнання. Досудове слідство здійснюють, зокрема, слідчі підрозділи органів Національної поліції, тощо.

Положеннями ч. 2 ст. 214 КПК України передбачено, що досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі по тексту ЄРДР).

Здійснення досудового розслідування, відповідно до ч. 3 ст. 214 КПК України, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність встановлену законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України до ЄРДР вносяться відомості про слідчого, прокурора, який розпочав досудове розслідування, тощо.

Слідчий, дізнавач, відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України, невідкладно у письмовій формі повідомляє керівника органу прокуратури про початок досудового розслідування та про інші відомості.

Разом з тим, порядок формування та ведення ЄРДР визначається положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, що затверджено наказом Генерального прокурора №298 від 30.05.2020 (далі по тексту Положення).

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 розділу ІІ «Порядок формування та ведення Реєстру» Положення до ЄРДР вносяться відомості, зокрема, про:

- передачу матеріалів та відомостей іншому органу досудового розслідування, дізнання або за місцем проведення досудового розслідування (частина п`ята статті 36, частина сьома статті 214, статті 216, 218, пункт 4 частини другої статті 301 КПК України);

- прізвище, ім`я, по батькові керівника органу прокуратури, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, керівника органу дізнання, дізнавача, який вніс відомості до Реєстру та/або розпочав досудове розслідування та/або здійснює досудове розслідування чи процесуальне керівництво.

Підпунктом 5 пункту 1 розділу ІІ визначено, що облік кримінальних правопорушень, осіб, які їх учинили, проводиться за територіальним принципом їх вчинення (юрисдикцією місця вчинення кримінального правопорушення) або за визначенням прокурора відповідного рівня згідно з вимогами статті 218 КПК України.

Пунктом 2 даного розділу передбачено, що внесення відомостей до ЄРДР здійснюється Реєстратором з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме про:

- призначення слідчого, дізнавача (уповноваженої особи іншого підрозділу), процесуального керівника, прийняття до провадження (при фактичному отриманні матеріалів досудового розслідування) - невідкладно;

- інші відомості, передбачені в електронних формах, - упродовж 24 годин з моменту прийняття процесуального рішення або набрання чинності рішенням слідчого судді (суду).

Пунктом 7 даного розділу передбачено, що облік відомостей про рух кримінальних проваджень під час досудового розслідування здійснюється шляхом внесення до ЄРДР відомостей про:

- кримінальне правопорушення та номер кримінального провадження;

- передачу кримінального провадження чи матеріалів за підслідністю (частина сьома статті 214, стаття 216 КПК України), за місцем проведення досудового розслідування (стаття 218 КПК України, пункт 4 частини другої статті 301 КПК України) або у разі доручення здійснення досудового розслідування іншому органу (підрозділу) у випадку неефективного досудового розслідування, тощо;

- прийняття кримінального провадження для проведення досудового розслідування;

При прийнятті рішення про передачу кримінального провадження за підслідністю відомості до Реєстру вносяться одночасно з направленням до органу досудового розслідування матеріалів кримінального провадження. Номер кримінального провадження при цьому залишається незмінним.

З аналізу вказаних норм слідує, що єдиним джерелом офіційних відомостей про рух кримінального провадження, про орган досудового розслідування, який здійснює досудове слідство чи дізнання, про слідчого, який здійснює досудове розслідування є інформація в ЄРДР, яка надається у формі витягу з Реєстру.

Відповідно до Положення витяг з ЄРДР це - згенерований програмними засобами ведення Реєстру документ, який засвідчує факт реєстрації в Реєстрі відомостей про кримінальне правопорушення, отриманих за визначеними у пункті 3 цієї глави параметрами, які є актуальними на момент його формування.

До витягу з ЄРДР включається інформація, зокрема, про:

- орган досудового розслідування;

- прізвище та ініціали слідчого (слідчих), дізнавача (дізнавачів), які здійснюють досудове розслідування, та прокурора (прокурорів), який (які) здійснює(ють) процесуальне керівництво;

- прізвище, ініціали та посаду Реєстратора, який сформував витяг з Реєстру, та дату формування документа.

З матеріалів кримінального провадження за №0000272 від 04.09.2020 встановлено, що 09.03.2023 прокурором у кримінальному провадженні винесено постанову про визначенні підслідності, якою кримінальне провадження передано за підслідністю до СУ ГУНП у Вінницькій області.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження наявний витяг з ЄРДР, сформований 21.04.2023 та підписаний від імені слідчого, згідно якого органом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні є Головне управління Національної поліції у Вінницькій області.

Разом з тим, у матеріалах досудового розслідування №0000272 від 04.09.2020 наявна постанова від імені прокурора у кримінальному провадженні від 05.06.2023, в якій зазначено про доручення здійснення досудового розслідування відділенню поліції №2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області.

Однак, всупереч вказаним вище вимогам Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань та ч. 5 ст. 214 КПК України в матеріалах кримінального провадження відсутні витяги з ЄРДР, в яких зазначені відомості про те, що органом досудового розслідування є відділення поліції №2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження відсутні доручення від імені керівника органу досудового розслідування про доручення здійснення досудового розслідування слідчому, а також відсутні витяги з ЄРДР про прийняття слідчим даного кримінального провадження до свого провадження та про початок досудового розслідування.

Єдиним належним офіційним документом, в якому вказано останній орган досудового розслідування у даному кримінальному провадженні є витяг з ЄРДР від 21.04.2023, згідно з яким органом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні є Головне управління Національної поліції у Вінницькій області.

Як вказано в Положенні, ЄРДР це система, призначена для надання інформації про відомості, внесені до Реєстру, з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, тощо.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження №0000272 від 04.09.2020 після витягу з ЄРДР від 21.04.2023, згідно якого органом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні є Головне управління Національної поліції у Вінницькій області, відсутні будь-які процесуальні документи, здійсненні від імені уповноважених осіб (слідчого, дізнавача, керівника органу досудового розслідування) відділення поліції №2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, які б дали змогу слідчому судді дійти обгрунтованого висновку про те, що досудове розслідування здійснюється саме цим органом, а не іншим.

Враховуючи вище викладене, з матеріалів кримінального провадження не можливо встановити орган досудового розслідування, який на даний час здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000272 від 04.09.2020.

Разом з тим, відсутність у матеріалах досудового розслідування будь-яких процесуальних документів від імені уповноважених осіб відділення поліції №2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП У Вінницькій області може свідчити про неефективність досудового розслідування. Однак, встановлення та вирішення таких обставин не належать до компетенції слідчого судді відповідно до КПК України. Такі повноваження належать відповідно до ст. 36 КПК України прокурору.

Беручи до уваги вищевикладене, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, ст.ст. 38, 131, 132, 174 та 214 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з майна у кримінальному провадженні №0000272 від 04.09.2020 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня проголошення, а особами, які не були при проголошені ухвали в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_5

22.01.2025