Дата документу 04.03.2025Справа № 554/2711/25
Провадження № 1-кс/554/3531/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчої ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави клопотання слідчої СВ Відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000182 від 02.03.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Слідча звернулася до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із змісту поданого клопотання слідує, що під час досудового розслідування встановлено, що 02.03.2025 року, о 08.00 год., ОСОБА_7 поліцейський 2 взводу 2 роти БУПП в Полтавській області ДПП, сержант поліції, спільно з старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 поліцейським 2 взводу 2 роти БУПП в Полтавській області ДПП в Полтавській області, на службовому автомобілі марки «Mitsubishi Outlander» номерний знак НОМЕР_1 на синьому фоні, заступили на добове чергування в складі екіпажу «ТЦК-2» у м. Полтава.

У відповідності до змісту пунктів 1-5, 8-10 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 поліція відповідно до покладених на неї завдань:

- здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень;

- виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення;

- вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення;

- вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення;

- здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події;

- у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання;

- доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення;

- вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 N 3781-XII, будучи офіційно призначеним на посаду поліцейського 2 взводу 2 роти БУПП в Полтавській області ДПП, ОСОБА_7 являвся працівником правоохоронного органу та 02.03.2025 перебував при виконанні службових обов`язків.

Перебуваючи на патрулюванні у визначений патрульній зоні, за адресою: м. Полтава, вул. Миколи Вавілова, поблизу буд. 34/13, 02 березня 2025 року, близько 10 год. 20 хв., керуючись вимогами ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейськими екіпажу «ТЦК-2» на вулиці було здійснено зупинку транспортного засобу марки ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час початку процедури перевірки документів водій ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що перед транспортним засобом, за кермом якого він перебував, у полі його зору знаходиться працівник поліції в сезонному форменому одязі встановленого зразка, на якому були закріплені знаки розрізняння, погони, жетон Національної поліції України, діючи з прямим умислом, з метою реалізації перешкоджання (протидії) працівникам поліції виконанню повноважень та законних вимог щодо перевірки його документів, не реагуючи на вимоги про припинення протиправної поведінки, та переслідуючи мету спричинення поліцейському ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, діючи таким чином умисно, протиправно, розпочав рух на транспортному засобі марки ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_2 , при цьому з метою спричинення тілесних ушкоджень працівнику поліції, який перебував у полі його зору, використовуючи для досягнення вказаної мети транспортний засіб, умисно здійснив удар рухомим об`єктом, а саме передньою правою частиною автомобіля, збивши його з ніг та послідуючий наїзд на поліцейського ОСОБА_7 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді: гематоми та синців м`яких тканин лівої та правої гомілки, саден шкіри лівої та правої верхніх кінцівок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, після чого, усунувши таким чином перешкоду для свого руху, з метою втечі та уникнення відповідальності, покинув місце правопорушення на автомобілі.

У зв`язку зі скоєнням правопорушення відносно працівника правоохоронного органу, поліцейський ОСОБА_8 , на службовому автомобілі разом з поліцейським ОСОБА_7 розпочали переслідування транспортного засобу марки ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , по вул. Миколи Вавілова у м. Полтава, та в подальшому у напрямку с. Ваці, Полтавського району, Полтавської області, з метою його зупинки та затримання правопорушника, при цьому поліцейським було увімкнено проблискові маячки червоного та синього кольору, а також спеціальний звуковий сигнал.

У той же час громадянин ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що позаду нього рухається з метою його переслідування автомобіль з увімкненими проблисковими маячками синього та червоного кольору, а також спеціальним звуковим сигналом, достовірно знаючи, що вказаний транспортний засіб є поліцейським автомобілем і в ньому знаходяться працівники поліції, вимоги п 3.2. «Правил дорожнього руху» не виконав, дорогу не надав, безперешкодний проїзд не забезпечив та не зупинив свій транспортний засіб на вимогу працівника поліції, а навпаки ігноруючи наявність включених проблискових маячків синього та червоного кольорів, а також дублювання голосом через гучномовець службового автомобіля вимоги працівника поліції зупинити транспортний засіб, почав здійснювати активні дії, спрямовані на перешкоджання виконання працівниками поліції своїх функціональних обов`язків, створював перешкоди поліцейському автомобілю, при цьому не даючи можливості здійснити обгін та зупинку свого транспортного засобу.

02.03.2025 року, близько 11 год. 30 хв., працівники поліції, наздогнали та шляхом перекриття смуги руху зупинили автомобіль марки ВАЗ 21063, з номерним знаком НОМЕР_2 , за кермом якого знаходився ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , при цьому ОСОБА_5 , покинув салон автомобіля, розпочав поводити себе зухвало, агресивно, виражаючи демонстративну, явну неповагу до працівників Національної поліції України, розпочав виражатися нецензурною лайкою на їх адресу, обзивати брутальними словами, погрожувати фізичною розправою ОСОБА_7 у вигляді фізичного насильства та заподіяння тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням поліцейським службових обов`язків, який проводив заходи з переслідування правопорушника з метою послідуючого його затримання.

При цьому ОСОБА_5 , здійснюючи активні дії, спрямовані на перешкоджання (протидії) виконанню поліцейським його повноважень, не реагуючи на законні вимоги про припинення протиправної поведінки, перемістившись на територію домогосподарства АДРЕСА_1 , переслідуючи мету спричинення поліцейському ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи, що він є працівником правоохоронного органу при виконанні службових обов`язків, в сезонному форменому одязі встановленого зразка, на якому були закріплені знаки розрізняння, погони, жетон Національної поліції України, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи, суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що повторно вчиняє насильство відносно працівника поліції, протиправно наніс один удар дерев`яною палицею в область голови працівнику Національної поліції України ОСОБА_7 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді: садна шкіри ділянки голови зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Після отримання тілесних ушкоджень, поліцейський ОСОБА_7 , усвідомлюючи наявність реальної загрози своєму життю та здоров`ю, внаслідок вчиненого відносно нього нападу зі сторони ОСОБА_5 з метою відбиття нападу та захисту свого життя і здоров`я, згідно ст. ст. 42, 43 Закону України «Про Національну поліцію», застосував спеціальний засіб споряджений речовиною сльозогінної та дратівливої дії «Кобра-1», наслідком чого стало подолання активної фізичної протидії з боку ОСОБА_5 .

У скоєнні зазначених кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345 КК України, а саме в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків підозрюється: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Ваці, Полтавського району, Полтавської області, громадянин України, українець, офіційно не працевлаштований, з неповною вищою освітою, не інвалід, не депутат, не військовослужбовець, на утриманні малолітніх, неповнолітніх та інших утриманців не маючий, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, якого 02.03.2025 року о 23:55 год., затримано в порядку ст. 208 КПК України, та якому 03.03.2025 повідомлено про підозру у вчиненні двох кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345 КК України.

Під час допиту в якості підозрюваного ОСОБА_5 останній від надання будь яких показань відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

У той же час вина підозрюваного підтверджується зібраними на початковому етапі досудового розслідування доказами, а саме:

1) Даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинення кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України від 02.03.2025 року, згідно якого цієї ж дати, о 23:55 год. ОСОБА_5 був затриманий за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України;

2) Даними протоколу допиту в якості потерпілого ОСОБА_7 , який в ході допиту повідомив, що в ході виконання службових обов`яків був підданий наїзду автомобіля ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_2 , та через деякий час, також, в ході виконання службових обов`язків отримав від водія зазначеного автомобіля удар палицею по голові.

3) Даними протоколу допиту в якості свідка ОСОБА_9 , який в ході допиту повідомив, що був очевидцем удару поліцейського автомобілем ВАЗ 2106 бежевого кольору, водій якого після зазначених подій покинув місце пригоди та ігнорував вимоги поліцейських зупинитися.

4) Даними протоколу допиту в якості свідка ОСОБА_10 , який в ході допиту повідомив, що був очевидцем удару ОСОБА_7 автомобілем ВАЗ 2106 бежевого кольору. Також, ОСОБА_10 повідомив обставини переслідування ОСОБА_5 , який керував автомобілем ВАЗ 2106 втікаючи після наїзду на ОСОБА_7 , а також обставини нанесення удару палицею по голові ОСОБА_7 ОСОБА_5 .

5) Даними протоколу допиту в якості свідка ОСОБА_8 , який в ході допиту повідомив, що був очевидцем удару ОСОБА_7 автомобілем ВАЗ 2106 бежевого кольору. Також, ОСОБА_8 повідомив обставини переслідування ОСОБА_5 , який керував автомобілем ВАЗ 2106 втікаючи після наїзду на ОСОБА_7 та послідуючих подій щодо його затримання.

7) Даними протоколу допиту в якості свідка ОСОБА_11 , який в ході допиту повідомив, що був очевидцем удару ОСОБА_7 автомобілем ВАЗ 2106 бежевого кольору. Також, ОСОБА_11 повідомив обставини переслідування ОСОБА_5 , який керував автомобілем ВАЗ 2106 втікаючи після наїзду на ОСОБА_7 .

8) Даними протоколу допиту в якості свідка ОСОБА_12 , який в ході допиту повідомив, що був очевидцем удару ОСОБА_7 автомобілем ВАЗ 2106 бежевого кольору. Також, ОСОБА_12 повідомив обставини переслідування ОСОБА_5 , який керував автомобілем ВАЗ 2106 втікаючи після наїзду на ОСОБА_7 , а також обставини нанесення удару палицею по голові ОСОБА_7 ОСОБА_5 .

9) Висновком судово медичного експерта відповідно якого потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді: гематоми та синців м`яких тканин лівої та правої гомілки, саден шкіри лівої та правої верхніх кінцівок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також садно шкіри ділянки голови зліва, що є легкими тілесними ушкодженнями;

10) Даними протоколів огляду, даними відеозаписів подій 02.03.2025;

11) Речовими доказами у провадженні, іншими матеріалами у їх сукупності.

Таким чином ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні двох правопорушень, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, і сторона обвинувачення вважає, що стосовно підозрюваного на час досудового розслідування необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки, без застосування вказаного запобіжного заходу, підозрюваний матиме можливість:

1) Переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

2) Незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

3) Можливість вчинити інші кримінальні правопорушення.

4) Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

Як ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК України, варто розцінювати наступні обставини:

1.Можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду:

Перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільну небезпеку вчинених ним правопорушень, за скоєння яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років та розуміючи яке покарання йому загрожує у разі визнання винним, матиме можливість ухилятися від слідства та суду, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєні кримінальні правопорушення.

2. Можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні:

Обстановка вчинення інкримінованих діянь характеризує ОСОБА_5 як особу, яка має підвищений рівень суспільної небезпечності, що два рази застосувала насильство відносно працівника правоохоронного органу, підозрюваний об`єктивно здатний незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, погрожуючи та залякуючи їх з метою зміни ними показів.

Зміна показань потерпілого та свідків на користь підозрюваного унеможливить якісне проведення досудового розслідування та позбавить можливості притягти винну особу до кримінальної відповідальності.

3. Можливість вчинити інше кримінальне правопорушення:

Вказаний ризик є можливим з огляду на те, що підозрюваний не працевлаштований та не має будь-яких легальних джерел доходів.

Відсутність будь-яких засобів для існування: офіційних джерел доходів, постійного або тимчасового місця роботи, заощаджень, сім`ї, утриманців, стійких соціальних зв`язків, є обгрунтованим ризиком можливості вчинення ОСОБА_5 повторних злочинів, в тому числі і щодо потерпілого, враховуючи попередні протиправні дії підозрюваного.

4. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином:

На даний час досудове розслідування не завершено, триває збір інших доказів, що підтверджують вину підозрюваного, встановлення інших очевидців подій, пошук речових доказів, зокрема, які знаходились у автомобілі ВАЗ 2106, за кермом якого знаходився ОСОБА_5 , в тому числі засобів зв`язку, засобів відеофіксації (відеореєстратори), електронних носіїв інформації.

Перебуваючи на волі ОСОБА_5 матиме можливість приховати, або знищити докази, які мають суттєве значення для встановлення істини у провадженні.

Установлено, що інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що дані запобіжні заходи вимагають наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків. Враховуючи тяжкість правопорушень та наведені вище обставини, вимагається постійний контроль за поведінкою підозрюваного в умовах ізоляції, що може бути досягнуто лише при застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного із триманням піж вартою. Таким чином:

особисте зобов`язання - занадто м`який запобіжний захід, який не можливо застосувати, враховуючи особу підозрюваного, його репутацію, наявні ризики, та тяжкість вчиненого;

особиста порука не можливо застосувати, оскільки жодна особа, яка б заслуговувала на відповідну довіру, не звернулась до органу досудового розслідування з метою поручитись за підозрюваного;

застава не можливо застосувати, оскільки підозрюваний ніде не працює, не має інших легальних джерел доходу в достатньому розмірі та відповідної заяви від неї чи інших осіб про можливість сплати відповідної суми грошових коштів, в якості застави, не надходило;

домашній арешт - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні двох правопорушень з високим рівнем суспільної небезпеки, а тому підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню ним нових злочинів. Крім цього, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що ОСОБА_5 не проживає за місцем реєстрації, а місце його фактичного проживання на даний час невідоме.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні.

У відповідності до вимог ст.183 КПК України під час обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного прошу врахувати, що ОСОБА_13 після скоєння першого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, з метою втечі та уникнення відповідальності, покинув місце правопорушення на автомобілі, розпочавши таким чином переховуватись з метою уникнення відповідальності, що підтверджується також його послідуючими діями, які полягали у перешкоджанні працівникам правоохоронного органу, які здійснювали його переслідування та невиконанні їх вимог.

Прокурор і слідча у судовому засіданні підтримали клопотання та просили його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Підозрюваний та адвокат в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та захисника дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків , а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому же кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

02 березня 2025 року, близько 10 год. 20 хв., ОСОБА_13 повідомлено про підозру у скоєнні іншого злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, що мав місце 02.03.2025 року, близько 11 год. 30 хв.

02.03.2025 року о 23:55 год., ОСОБА_13 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

При цьому, згідно ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, що стосуються тяжкості покарання та вагомості доказів вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного.

У обґрунтування клопотання, як на підставу застосування вказаного запобіжного заходу, слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Проаналізувавши доводи прокурора в обґрунтування обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою відносно ОСОБА_5 слідчий суддя вважає, що ризики, визначені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а саме: через усвідомлення втрати свободи, за скоєння ним злочину підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може незаконно впливати на свідків, кримінального правопорушення; може вчинити інше кримінальне правопорушення, крім того слідчий суддя бере до уваги те, що останній, підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Беручи до уваги дані про особу підозрюваного, стан його здоров`я, наявність повідомлення про підозру, інші обставини справи, та з урахуванням двох правопорушень з високим рівнем суспільної небезпеки, наявності ризиків, визначених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними прокурором, слідчий суддя дійшов до висновку про неможливість застосувати більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням особи підозрюваного, його віку, стану здоров`я, економічно-соціального становища, та того факту, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, існують вищезазначені ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що в даному конкретному випадку необхідно визначити заставу в розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 слід визначити заставу у співставленні з існуючими ризиками.

Враховуючи викладене, розмір застави, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та має бути призначений у розмірі, що становить 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Такий розмір застави є справедливим, здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного.

В разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ст.194 КПК України.

Беручи до уваги дані про особу підозрюваного, стан його здоров`я, наявність повідомлення про підозру, інші обставини справи, та з урахуванням суспільної небезпечності інкримінованого правопорушення, наявності ризиків, визначених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними прокурором, слідчий суддя дійшов до висновку про неможливість застосувати більш м`який запобіжний захід.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 186, 193-194, 196, 197, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчої СВ Відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000182 від 02.03.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб з утриманням у Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)». Строк тримання під вартою рахувати з 02 березня 2025 року з 23 год. 55 хв. Строк дії ухвали до 23 год. 55 хв. 29 квітня 2025 року.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначених КПК України обов`язків.

Призначити заставу в розмірі 30280 грн., після внесення якої підозрюваний ОСОБА_5 звільняється з-під варти під заставу.

Застава може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок: UA0015950 , В ДКСУ м. Київ, МФО 820172, Отримувач: ТУ ДСА України в Полтавській області, ЗКПО 26304855 .

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі в Державній установі «Полтавський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа в Державній установі «Полтавський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити письмово прокурора, що звернувся з клопотанням та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_5 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Уповноважена службова особа в Державній установі «Полтавський слідчий ізолятор» у разі внесення застави при звільненні ОСОБА_5 зобов`язана роз`ясняти його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися з місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину та іншими особами визначеними слідчим чи прокурором; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому, прокурору свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання ним покладених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та до нього може бути застосований запобіжній захід у виді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя : ОСОБА_1