Номер провадження: 11-сс/813/113/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

16.01.2025 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам статей 392, 396 КПК України апеляційну скаргу процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2024, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001182 від 09.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 ,

встановив:

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2024, відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, прокурорПриморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу в якій вказує на незгоду з прийнятим рішенням, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 .

Перевіривши зміст апеляційної скарги та дослідивши матеріали судового провадження, вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргоюпрокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 слід відмовити, виходячи з таких підстав.

Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи, що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).

Згідно з ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

У частинах 1 та 2 ст. 309 КПК наведено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року щодо прийнятності заяви №32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, прокурор Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, якоювідмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 , тобто на судове рішення слідчого судді, апеляційне оскарження якого не передбачено ст. 309 КПК України.

Водночас в ч. 3 ст. 309 КПК України передбачено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Таким чином, кримінальним процесуальним законом України не встановлені заборона або обмеження в реалізації права на оскарження до суду певних судових рішень під час досудового розслідування, а визначена особлива процедура оскарження апеляційного оскарження ухвал слідчого судді, яка в даному випадку не була дотримана апелянтом, що не позбавляє його права звернення в подальшому до суду за захистом своїх прав у відповідній стадії кримінального провадження.

Приймаючи до уваги наведене, керуючись ч. 1 ст. 5 КПК України, яка визначає, що апеляційний суд зобов`язаний прийняти рішення згідно з положеннями КПК України, чинними на момент прийняття такого рішення та, виходячи зі змісту ст. 309 КПК України, яка містить вичерпний перелік судових рішень, які відповідно до діючого КПК України, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, виконуючи вимоги ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач дійшов висновку про те, що оскаржувана ухвала слідчого судді не може бути предметом перегляду апеляційного суду, а тому у відкритті провадження за вказаною апеляційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 309, 392, 399 КПК України,

постановив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.12.2024, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001182 від 09.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 .

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та додатками.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2