14 квітня 2025 року м. Запоріжжя
Клопотання мотивоване тим, що вказаний арешт накладено слідчим суддею з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки слідчим суддею при накладенні арешту встановлено, що зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України. Разом з тим, на сьогодні у Класичного приватного університету існує потреба у виплаті дивідендів власнику (засновнику) Класичного приватного університету ОСОБА_4 та виплатах матеріальної допомоги (в тому числі поворотно-фінансової), чому перешкоджає арешт, накладений на рахунки зазначеною ухвалою суду.
Зазначені перешкоди не мають існувати, виходячи з правової позиції викладеної Верховним Судом у постановах від 27.03.2018 у справі № 922/808/16, від 16.05.2018 у справі № 905/294/15, від 11.06.2018 у справі № 910/4153/13, від 09.09.2019 у справі № 913/958/16, а також нижченаведеним нормами КПК України.
Представник заявника в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку. Суду надав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю. Клопотання підтримує і наполягає на його задоволенні.
Слідчий СВ Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 подав суду письмову заяву, в якій проти вимог клопотання не заперечував.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено без фіксації судового процесу.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив такі обставини.
Вказаний арешт накладено слідчим суддею з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки слідчим суддею при накладенні арешту встановлено, що зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.
Разом з тим, на сьогодні у Класичного приватного університету існує потреба у виплаті дивідендів власнику (засновнику) Класичного приватного університету ОСОБА_4 та виплатах матеріальної допомоги (в тому числі поворотно-фінансової), чому перешкоджає арешт, накладений на рахунки зазначеною ухвалою суду.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Виходячи з ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.
Виходячи з наведеного, оскільки арешт накладено обґрунтовано, на даний час досудове розслідування триває, підстави для накладення арешту не відпали, але наразі розмір спричиненої шкоди кримінальним правопорушенням не встановлено, з урахуванням принципів розумності та співмірності застосування заходів забезпечення кримінального провадження, наслідки накладеного арешту для третіх осіб, слідчий суддя вважає, що на сьогодні зазначені перешкоди не мають існувати, а, отже, необхідно скасувати арешт, накладений на рахунки Класичного приватного університету в частині виплати дивідендів власнику (засновнику) Класичного приватного університету ОСОБА_4 та виплати матеріальної допомоги (в тому числі поворотно-фінансової), з коштів що знаходяться на рахунках Класичного приватного університету.
Керуючись ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,-
АКБ „ІНДУСТРІАЛБАНК Київ, код банку 313849 НОМЕР_2 ОСОБА_7 : НОМЕР_1
АКБ „ІНДУСТРІАЛБАНК Київ, код банку 313849 НОМЕР_3 ОСОБА_7 : НОМЕР_1
АТ „РАЙФФАЙЗЕН БАНК Київ, код банку 380805 НОМЕР_4 Валюта: UAH 980
АТРАЙФФАЙЗЕНБАНК Київ, код банку 380805 НОМЕР_5 ОСОБА_7 : НОМЕР_1
Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1