Справа №766/1364/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання в.о. слідчого СВ Херсонського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю у кримінальному провадженні № 0000084 від 08.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

встановила:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів.

Обґрунтування клопотання:

У провадженні СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області перебувають матеріали досудового розслідування, зареєстровані у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000158 від 10.11.2023 за ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, надійшло повідомлення командира військової частини НОМЕР_1 про те, що номер обслуги 3 мінометного взводу мінометної батареї солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не повернувся із щорічної відпустки до місця несення служби у м. Херсоні.

З метою підтвердження або спростування законних підстав залишення гр. ОСОБА_4 військової частини (а саме проходження лікування, діагностики тощо) та з метою підтвердження незаконного залишення військової частини 22.01.2025 року за вихідним номером 614/36/3-25 надано запит до ІНФОРМАЦІЯ_2 про надання відомостей стосовно звернення за медичною допомогою до закладів охорони здоров`я області.

23.01.2025 року отримано відповідь з ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій відмовлено у наданні інформації про факти звернення медичною допомогою до закладів охорони здоров?я області ОСОБА_4 і повідомлено наступне:

Стаття 3 Конституції України наголошує, що людина, її життя і здоров?я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Згідно статті 32 Конституції України ніхто не же зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, и випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Конституційний суд України в резолютивній частині рішення від 20.01.2012 у справі праві N? 2-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень частин першої, другої, третьої статті 32, частин другої, третьої статті 34 Конституції України зазначив, що збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційно інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя. Таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Серед прав, які має особа, право на таємницю про стан свого здоров?я, закріплено у статті 286 Цивільного кодексу України, а саме: « фізична особа має право на таємницю про стан свого здоров?я, факт звернення за медичною допомогою, діагноз, а також відомості, одержані при її медичному обстеженні».

Також за змістом статей 39-1, 40 Закону України « Основи законодавства України про охорону здоров`я» пацієнту гарантовано право, зокрема, на таємницю про стан його здоров`я, факт звернення за медичною допомогою та визначено, що медичні працівники не мають права розголошувати ці дані, крім випадків, передбачених законодавчими актами.

Відповідно до вимог статті 1 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Стаття 162 КПК України визначає, що до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать, зокрема, відомості, які можуть становити лікарську таємницю.

Згідно з частиною другою статті 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Враховуючи викладене, керуючись частиною другою статті 19 Конституції країни про те, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у осіб, що передбачені Конституцією та законами України, управління охорони здоров`я облдержадміністрації не вбачає наявності правових підстав для задоволення цього запиту.

Встановлено, що особа, у володінні якої знаходяться документи, не здійснила передачу їх стороні кримінального провадження добровільно після отримання відповідного запиту і таке вилучення необхідне для досягнення мети застосування цього заходу забезпечення.

Повноваження слідчого та прокурора у кримінальному провадженні № 0000158 від 10.11.2023, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 407 КК України, яке на даний час перебуває у провадженні СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області області підтверджується витягом з ЄРДР на дату подання клопотання.

Вказані документи мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, містять інформацію про обставини, що підлягають доказуванню, та події кримінального правопорушення.

Отже, в ході досудового розслідування зазначеного кримінального провадження, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, з метою підтвердження або спростування законних підстав залишення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , військової частини, необхідно провести тимчасовий доступ до охоронюваної законом таємниці, а саме стосовно надання документів з інформацією про факти звернення за медичною допомогою (оглядів, лікування, обстеження), з можливістю вилучення завірених копій документів, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який звертався, проходив лікування, перебував на огляді у закладах ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , ЄРДПОУ НОМЕР_2 ..

Доводи сторін кримінального провадження.

Слідчий в судове засідання не з`явилася, у клопотанні просила розглядати клопотання без її участі.

Володілець речей і документів невідомий, тому у судове засідання не викликався.

Згідно положень ч.4 ст. 107 КПК України фіксування розгляду за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Мотивація суду:

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є не обґрунтованим, внаслідок чого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно приписів ч.1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Вимоги до клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів визначені частиною 2 ст. 160 КПК України, відповідно до якої у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом.

В порушення вимог п.2 ч.2 ст.160 КПК України не зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення, а тільки норма кримінального закону ч. 5 ст. 407 КК України (самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану), тоді як вказані норми передбачають кілька видів правопорушень.

Зазначення кваліфікації кримінального правопорушення має суттєве значення, оскільки дає можливість слідчому судді визначити чи мають відношення речі та документи, до яких планується отримати тимчасовий доступ, до вказаного кримінального провадження.

У порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні не викладено обставин кримінального правопорушення, які б відповідали диспозиції ч. 5 ст. 407 КК України, лише зазначено, що «номер обслуги 3 мінометного взводу мінометної батареї солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не повернувся із щорічної відпустки до місця несення служби у м. Херсоні».

Отже, слідчим у клопотанні не зазначено обставин правопорушення, які напряму відносяться до кваліфікаційних ознак злочину, визначених у диспозиції ч. 5 ст. 407 КК України, зокрема: звідки пішла особа, куди, коли, з якою метою, коли мала повернутися тощо.

В порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні не обґрунтовано значення для кримінального провадження витребуваних документів, а тільки загальною фразою зазначено, що «з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень», а також «з метою підтвердження або спростування законних підстав залишення ОСОБА_4 військової частини». Незрозуміло підтвердження чи спростування яких обставин та яких саме протиправних дій слідчий вважає за потрібне отримати шляхом тимчасового доступу до речей і документів, та про які «процесуальні рішення» йдеться у клопотанні. Слідчим у клопотанні не зазначено причинно-наслідкового зв`язку між інформацією, яку бажає отримати та обставинами правопорушення.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Слідчим у клопотанні, ані в мотивувальній, ані в прохальній частині, не зазначено володільця речей і документів, до яких слідчий бажає отримати тимчасовий доступ. У прохальній частині слідчий зазначає, що просить надати доступ «до документів з інформацією про факти звернення за медичною допомогою (оглядів, лікування, обстеження), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який звертався, проходив лікування, перебував на огляді у закладах ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , ЄРДПОУ НОМЕР_2 , з можливістю вилучення завірених копій документів».

Однак, слідчим не зазначено хто є володільцем вказаних документів.

Більш того, слідчим не зазначено підстав вважати, що якийсь заклад, установа, підприємство володіє інформацією про те, що ОСОБА_4 проходив лікування, перебував на огляді або взагалі звертався до медичних закладів (лікарні, поліклініки, медичні чи реабілітаційні центри тощо) в певний період.

Підсумовуючи зміст клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання за своїм змістом є набором загальних фраз та цитуванням норм КПК України, які визначають певні поняття, пов`язані з тимчасовим доступом, та вимоги, які слідчий при зверненні із клопотанням про тимчасовий доступ повинен виконувати, а не цитувати.

Частиною 5 ст. 163 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий у своєму клопотанні не навів визначених законом доводів того, що речі та документи, до яких просить надати доступ слідчий, самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, тому клопотання задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене у мотивувальній частині ухвали, на підставі ст.163 КПК України слідчий суддя

постановила:

Відмовити в.о. слідчого СВ Херсонського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області ОСОБА_3 , у тимчасовому доступі у кримінальному провадженні № 0000084 від 08.09.2021 до речей і документів, володільця яких слідчим у кримінальному провадженні не визначено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1