ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/159/25
Номер провадження 1-кп/292/64/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року с-ще Пулини

Червоноармійський районний суд Житомирської області в складі - головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження (спрощене провадження) кримінальне провадження № 0000024 від 05 лютого 2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки с. Вязовець Червоноармійського району Житомирської області,

громадянки України, з повною загальною середньою освітою, не працюючої,

депутатом не являється, пільг та інвалідності не має, без зареєстрованого

місця проживання, фактично проживаючої по

АДРЕСА_1 , не судимої

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

30 січня 2025 року, близько 15 години, ОСОБА_2 перебувала поблизу будинку АДРЕСА_1 , власником якого являється ОСОБА_3 . У цей день та час в ОСОБА_2 , в порушення конституційного права на недоторканість житла особи, що передбачене ст.30 Конституції України, виник умисел, направлений на порушення права на недоторканість житла потерпілої за вказаною адресою.

У вказаний день, час та місці, ОСОБА_2 , реалізуючи свій протиправний умисел, в порушення ст.30 Конституції України, яка гарантує кожному недоторканість житла та не допускає проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакше як за мотивованим рішенням суду, всупереч волі, без дозволу та відома власника житла і відсутності визначених законом підстав, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність своїх дій, шляхом застосування фізичної сили, ліктем руки вибила шибку у вікні, через яке потрапила до будинку, таким чином незаконно проникла в середину будинку, чим порушила недоторканість житла потерпілої ОСОБА_3 .

Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються обвинуваченою та її захисником, що слідує з їхньої заяви, долученої до обвинувального акту. Крім того, зазначені обставини підтверджуються зібраними в ході дізнання та долученими до обвинувального акта доказами, зміст та перелік яких не наводиться в силу ч.2 ст. 382 КПК України.

Обвинувальний акт надійшов разом із клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, обвинувачена не проти такого порядку розгляду обвинувального акта, остання беззаперечно визнає винуватість у вчиненні інкримінованого їй діяння. Суд не вбачає підстав для призначення судового розгляду обвинувального акта та виклику учасників кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вищезазначеного діяння доведена, і кваліфікує його за ч.1 ст162 КК України, як незаконне проникнення до житла.

При призначенні покарання ОСОБА_2 , суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст.65 КК України, і враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, дані про особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують її покарання.

Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КК України, відноситься до кримінального проступку.

Згідно ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_2 , не встановлено.

Обвинувачена раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, заяв та скарг на неї не надходило.

З урахуванням наведеного та характеру суспільно небезпечного діяння, вчиненого ОСОБА_2 , беручи до уваги особу обвинуваченої, яка ніде не працює, не судима, вину визнала, щиро розкаялася у вчиненому, враховуючи думку потерпілої щодо міри покарання та відсутності претензій, суд приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_2 покарання у виді штрафу. На думку суду, саме таке покарання буде необхідним й достатнім для її виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні, не заявлявся, процесуальні витрати та речові докази, відсутні.

Враховуючи кваліфікацію дій обвинуваченої та призначене покарання, підстав для застосування щодо ОСОБА_2 запобіжного заходу, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 80 (вісімдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одна тисяча триста шістдесят) грн.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Червоноармійський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1