Справа № 638/2804/24
Провадження № 1-кс/638/3916/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000094 від 10.01.2024 року за ознаками ч.4 ст.190 КК України, -

встановив:

В провадження слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , в якому просить скасувати арешт майна - віртуальні активи, які зберігаються на електронному гаманці (криптогаманець) НОМЕР_1, що належить ІНФОРМАЦІЯ_1, яка входить до криптобіржі Binance, який накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.харкова від 28.02.2024 року у справі №638/2804/24 шляхом заборони розпорядження, відчуження та користування ними будь-яким особам.

В обґрунтування клопотання зазначає, що в середині вересня 2024 року ОСОБА_5 стало відомо, що на його майно - віртуальні активи, які зберігаються на електронному гаманці (криптогаманець) накладено арешт. На переконання представника власника майна накладення арешту відбулось з грубим порушенням вимог кримінально-процесуального кодексу України. Зазначає, що матеріали справи не містять жодного доказу того, що арештоване майно набуто у власність будь-яким протиправним шляхом або внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Долучені до клопотання докази не можуть бути допустимими та належними доказами у справі про накладення арешту. Тому віртуальні активи, на які накладено арешт, не можуть виступати доказом в розумінні ст.98 КПК України та жодним чином не можуть підтверджувати факт здійснення кримінального правопорушення. Накладений арешт не сприяє швидкому, повному та неупередженому розслідуванню у кримінальному провадженні та будь-яким чином не пов`язаний з розслідуванням конкретного злочину. Також вказує, що з січня 2024 року слідчий не викликав ОСОБА_5 на допит, тобто не намагався встановити істину у кримінальному провадженні. При цьому зазначає, що вказані кошти останнім офіційно задекларовані, з них платиться податок та вони не можуть бути отримані незаконним шляхом, оскільки пройшли перевірку контролюючих органів Канади. Станом на грудень 2024 року жодної слідчої дії за участю ОСОБА_5 органом досудового розслідування не проведено. Натомість потерпілий ОСОБА_6 перебуває у розшуку. Також заявник зазначає, що органом досудового розслідування не доведено, що зазначені віртуальні активи належать до предмету злочину, використання його як засобу чи знаряддя вчинення злочину чи одержавння внаслідок вчинення злочину та/або встановлення, що воно є доходами від такого майна. З огляду на викладене, вважає перебування майна під арештом без належних підстав його утримання протягом більше 10 місяців є безпідставним.

В судовому засіданні заявник підтримав внесене клопотання та просив скасувати арешт віртуальних активів.

Слідчий в судовому засіданні заперечувала проти скасування арешту з майна у зв`язку з передчасністю вирішення цього питання. Зазначила, що слідчі дії проводяться, досудове розслідування триває. Також надала для огляду в судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000094 від 10.01.2024 року за ознаками ч.4 ст.190 КК України.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного.

Встановлено, що Харківським РУП №3 ГУНП України в Харківській області знаходиться кримінальне провадження №0000094 від 10.01.2024 року за ознаками ч.4 ст.190 КК України.

З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000094 вбачається, що 09.01.2024 до ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшла заява про те, що в вересні 2023 року невстановлені особи за допомогою використання незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, чим спричинили матеріальну шкоду ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 28.02.2024 року накладено арешт на віртуальні активи, які зберігаються на електронному гаманці (криптогаманець) НОМЕР_1, що належить ІНФОРМАЦІЯ_1, яка входить до криптобіржі Binance, шляхом заборони розпорядження, відчуження та користування ними будь-яким особам.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з вказаної процесуальної норми, на заявника покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту.

Отже, власник майна повинен навести докази того, що на цій стадії розслідування втратив свою актуальність вищезазначений захід забезпечення або ж під час його застосування таке рішення прийняте без урахування певних суттєвих обставин.

Так, положеннями ст. 131 КПК України встановлено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

За правилами статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

В цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Так статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею арешт на майно було накладено саме з метою забезпечення збереження речового доказу.

Отже, вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, що само по собі є самостійною підставою для накладення на нього арешту. Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, і у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, де вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. При цьому, майно, яке має ознаки речового доказу може вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстави передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Дослідивши надані документи, суд дійшов висновку, що заявником не доведено, що в застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Крім того, слідчий суддя зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст.170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, зазначеним в статті 98 КПК України.

Згідно статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 174 КПК України передбачає два випадки можливого скасування раніше накладеного арешту на майно - 1) у застосуванні арешту майна відпала потреба; 2) арешт накладено необґрунтовано.

Зважаючи на вищевикладене, приймаючи до уваги, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить правових підстав для задоволення клопотання заявника про скасування арешту майна, оскільки існують підстави для тимчасового позбавлення власника (володільця) майна права на відчуження та розпорядження вказаним майном, тобто існує сукупність підстав вважати, що це майно є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Крім того, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по-суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до приписів ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України.

При цьому слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відмова у задоволенні клопотання не позбавляє його права звернутись повторно з відповідним клопотанням, надавши додаткові документи чи обґрунтування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170-174, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000094 від 10.01.2024 року за ознаками ч.4 ст.190 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 01.01.2025 року о 15:00 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1