Справа №753/3367/24 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/1353/2025 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 19 лютого 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, з середньою освітою, який не працює, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік і шість місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ст. 76 КК України.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду І-ї інстанції, ОСОБА_7 , 05.02.2024, приблизно 12 год. 20 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , через мобільний додаток «Telegram», на каналі «UKR-SHOP» з невстановленою досудовим розслідуванням особою, за грошові кошти в сумі 420 грн., домовився щодо незаконного придбання психотропної речовини - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

В подальшому, ОСОБА_7 за допомогою термінал «Ibox» сплатив на банківську карту (номер відсутній) грошові кошти у сумі 420 грн., тим самим, умисно незаконно придбав психотропну речовину - PVP. Після чого, останньому у телеграм-каналі «UKR-SHOP» прийшло смс-повідомлення з геолокаційним зображенням та адресою місця знаходження психотропної речовини.

05.02.2024 приблизно о 14 год. 20 хв. ОСОБА_8 перебуваючи за адресою: м. Київ, неподалік озера «Вирлиця», де в землі під деревом шляхом знаходження, умисно, незаконно придбав психотропну речовину - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою 0,258 г, яка знаходилась в прозорому поліетиленовому пакеті з пазовим замком, після чого помістив вказаний поліетиленовий пакет до правої кишені штанів в які був одягнений, тим самим почав умисно, незаконно зберігати психотропну речовину для власного вживання, без мети збуту.

Після чого, 05.02.2024 приблизно о 15 год. 10 хв. за адресою: м. Київ, вул. Вишняківська, 2, працівниками поліції затримано ОСОБА_7 , у якого в присутності двох понятих, під час особистого обшуку, виявлено та вилучено прозорий поліетиленовий пакет з пазовим замком, з кристалоподібною речовиною, в складі якої міститься психотропна речовина - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою 0,258 г, яку ОСОБА_7 , умисно незаконно, всупереч вимог ЗУ «Про наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори» від 15.02.1995, «Порядку провадження діяльності, пов?язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого постановою КМУ N? 589 від 03.06.2009, придбав та зберігав для власного вживання, без мети збуту.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 71 КК України, з урахуванням вимог ст. 72 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 17 січня 2023 року та остаточно призначити покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

Мотивуючи такі вимоги зазначає, що вирок Дарницького районного суду м. Києва від 19.02.2023 підлягає скасуванню у частині застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягнуло за собою невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а саме м`якість.

Вказує, що судом залишено поза увагою попередній вирок Дарницького районного суду м. Києва від 17 січня 2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України, яким ОСОБА_7 призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі, та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, остаточно визначено покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, із врахуванням вироку Дарницького районного суду міста Києва від 07.10.2022 за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Таким чином, вказує, що судом не застосовано ст. 71 КК України, яка підлягала застосуванню.

Також, звертає увагу на те, що застосування положень ст.75 КК України до ОСОБА_7 є неправильним та неспівмірним з вчиненими кримінальними правопорушеннями та даними про його особу.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу частково, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Зі змісту ст. 370 КПК, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Доводи апеляційної скарги прокурора про призначення ОСОБА_7 покарання, яке через м`якість є невідповідним тяжкості скоєного та особі обвинуваченого, колегія суддів вважає безпідставними.

Так, відповідно до положень ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Вказаних вимог закону, місцевим судом дотримано в повній мірі.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_7 судом враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який судимий, характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнав щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання судом не втсановлено.

Врахувавши зазначені обставини, позицію обвинуваченого щодо визнання вини, розмір вилученої у нього психотропної речовини, який є невеликим, те, що кримінальним правопорушенням шкоди державним чи приватним інтересам не завдано, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Колегія суддів, зважаючи на конкретні обставини справи, з урахуванням вищезазначених фактів і даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції його від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України та звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку протягом двох років з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку колегії суддів, звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням є обґрунтованим, а встановлений іспитовий строк буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним в подальшому нових злочинів.

Відтак, доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого через м`якість - є безпідставними.

Обставини, на які вказує в поданій апеляційній скарзі прокурор, були належним чином враховані та оцінені судом першої інстанції, відтак колегія суддів вважає їх непереконливими.

Що стосується доводів прокурора про незастосування закону, який підлягав застосуванню, а саме ст. 71 КК України, то вони є неспроможними, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Так, вироком Дарницького районного суду м. Києва від 17 січня 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12 червня 2023 року задоволено подання про застосування покарання за наявності двох вироків суду та ухвалено вважати ОСОБА_7 , засудженим вироком Дарницького районного суду м. Києва від 17 січня 2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік обмеження волі, із призначенням, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, із врахуванням вироку Дарницького районного суду м. Києва від 7 жовтня 2022 року за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року 1 дня обмеження волі.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 15 лютого 2024 року подання Дарницького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області задоволено, звільнено засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, ухваленого вироком Дарницького районного суду м. Києва від 17 січня 2023 року, у зв`язку з тим, що визначений іспитовий строк закінчився 17 січня 2024 року.

Таким чином, визначений іспитовий строк призначений ОСОБА_7 закінчився 17 січня 2024 року, у зв`язку з чим, підстави для призначення ОСОБА_7 покарання на підставі ст. 71 КК України відсутні.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що підстави для скасування вироку суду першої інстанції відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а вирок суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду м. Києва від 19 лютого 2024 року щодо ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України - без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: