Справа № 450/4576/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1086/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження № 0000250 за апеляційною скаргою зі змінами прокурора Пустомитівської ОП Львівської області ОСОБА_6 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 01.10.2024 року стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова Львівської області, громадянина України, українця, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, інвалідом не являється, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника- адвоката ОСОБА_9 ,

встановила:

Прокурор подала апеляційну скаргу зі змінами на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 01.10.2024, яким визнано ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Не погоджуючись з даним вироком прокурор подала апеляційну скаргу зі змінами, в якій просить вирок суду першої інстанції змінити в частині призначення покарання та призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних доходів громадян, що становить 850 гривень.

Не оспорюючи правильність кваліфікації дій обвинуваченого, вважає вирок незаконним, який підлягає зміні через неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність допустивши порушення норм матеріального права.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд першої інстанції у резолютивній частині призначив обвинуваченому покарання у виді 240 годин громадських робіт тоді як максимальне покарання за ч.1 ст. 125 КК України можливе у виді 200 годин громадських робіт, тобто суд перевищив максимальний розмір покарання, який визначений санкцією статті обвинувачення.

Апелянт наголошує, що при призначені покарання слід було суду першої інстанції врахувати те, що в період виконання вироку ОСОБА_7 досягне пенсійного віку, а таким особам не застосовується покарання у виді громадських робіт у зв`язку з чим сторона обвинувачення просить змінити вирок з призначенням покарання у виді штрафу.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 , 13.09.2024 близько 19 год. перебуваючи в приміщенні кухні у будинку АДРЕСА_3 під час раптово виниклого конфлікту із своєю співмешканкою ОСОБА_10 діючи цілеспрямовано, незаконно, протиправно, умисно, з метою завдання невизначеної шкоди здоров`ю, наніс один удар кулаком своєї правої руки в ділянку її правої руки, після чого наніс ОСОБА_10 ще один удар своєї правої руки в ділянку її правого стегна, чим заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді одного садна на правому передпліччі та одного синця на правому стегні, що за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Такими своїми діями, обвинувачений ОСОБА_11 вчинив спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, тобто кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 125 КК України.

Обвинуваченого ОСОБА_11 судом апеляційної інстанції було належним чином повідомлений про розгляд справи, однак в суд апеляційної інстанції не прибув з невідомих причин, клопотання про відкладення не подавав. Захисник просив слухати справу без участі обвинуваченого.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомив про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора ОСОБА_8 , який просив задовольнити апеляційну скаргу зі змінами, думки захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурор, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_11 за ч.1 ст.125 КК України є правильною, оскільки останній вчинив умисне легке тілесне ушкодження.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, суд не проводить детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок місцевого суду лише в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

У суді апеляційної інстанції встановлено, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_11 в інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.125 КК України, вчиненому за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги прокурора знайшли підтвердження в суді апеляційної інстанції.

В суді апеляційної інстанції знайшло підтвердження доводи прокурора про те, що суд першої інстанції призначив покарання ОСОБА_7 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, у виді громадських робіт строком 240 год, що перевищує максимальний розмір, визначений санкцією статті для даного виду покарання. Крім того судом не було взято до уваги вік обвинуваченого, який на момент виконання вироку вже буде пенсійного віку, відтак такий вид покарання як громадські роботи до нього неможна застосовувати.

Відповідно до ч.3 ст.56 КК України громадські роботи не призначаються особам, визнаним особами з інвалідністю першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Відтак, постановлене судом першої інстанції рішення стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 є таким, що суперечить вимогам ст.370 КПК України, оскільки постановлене з порушенням норм матеріального права.

З врахуванням зазначеного вище, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги зі змінами прокурора, які відповідають вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, про те, що суд першої інстанції неправильно застосував закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання, що є вагомою підставою для зміни вироку суду.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 419, 424 КПК України, колегія суддів,-

постановила :

Апеляційну скаргу зі змінами прокурора Пустомитівської ОП Львівської області ОСОБА_6 - задовольнити.

Вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 01.10.2024 року, яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджено за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України - змінити в частині призначення покарання.

Вважати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженим за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: