Справа № 352/2799/24
Провадження № 1-кп/352/122/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 жовтня 2024 року за № 0000117

за обвинуваченням ОСОБА_4 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Рощнів Тисменицького району Івано-Франківської області та проживає в АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштований, розлучений, не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 162 Кримінального кодексу України (далі- КК України)

ВСТАНОВИВ:

I. Історія провадження

25 жовтня 2024 року до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 162 Кримінального кодексу України, розгляд якого у підготовчому судовому засіданні призначено на 29 жовтня 2024 року.

Розгляд справи в підготовчому засіданні неодноразово відкладався за клопотанням обвинуваченого, в зв`язку із неявками обвинуваченого та захисника та останній раз розгляд справи призначено на 03 березня 2025 року.

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 03 березня 2025 року призначено судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 162 КК України.

ІІ. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

ОСОБА_4 09 жовтня 2024 року приблизно о 08 годині 30 хвилин, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1 , вирішив незаконно проникнути до житлового будинку за вказаною адресою, який перебуває в законному володінні ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч волі законного володільця, порушуючи конституційне право кожного громадянина України на недоторканність житла та іншого володіння, ОСОБА_4 незаконно проник всередину вказаного будинку шляхом відкриття дверей будинку ключем, який був захований потерпілим ОСОБА_6 під уламком шиферу.

Вказаними діями ОСОБА_4 порушив права ОСОБА_6 на недоторканність його житла, гарантовані статтею 30 Конституції України, статтею 12 Загальної декларації прав людини.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 162 КК України, а саме незаконне проникнення до житла особи

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 визнав вину в повному обсязі та підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті. Зазначив, що 09 жовтня 2024 року він проник до будинку потерпілого ОСОБА_6 без дозволу останнього. Він проник до будинку, щоб образити ОСОБА_6 , вважає, що це йому вдалось. Після того, як проник до будинку, ОСОБА_4 знайшов гаманець потерпілого із грошима та іншими речами. Він забрав цей гаманець із собою. Пізніше гаманець та речі повернув потерпілому, а кошти в сумі 1500 гривень використав на власні кошти. ОСОБА_4 уточнив, що він живе в іншому домоволодінні, на відстані близько 200 метрів від домоволодіння потерпілого. Щоб потрапити до будинку він переліз через сітку і потім знайшов ключ, яким відкрив двері. Раніше в будинку потерпілого не був та дозволу від потерпілого на потрапляння до будинку не отримував.

Сторонами обвинувачення та захисту під час визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, висловлено позицію щодо недоцільності дослідження доказів щодо обставин, викладених в формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті.

При цьому обвинувачений, адвокат та прокурор, кожен окремо, пояснили, що правильно розуміють зміст цих обставин, а також їм зрозуміло, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У Суду немає сумнівів в добровільності їх позиції, в зв`язку із чим Судом в порядку частини третьої статті 349 КПК України постановлено ухвалу про визнання недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті та постановлено обмежитись допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів щодо речових доказів, судових витрат та документів, що характеризують особу обвинуваченого.

Ураховуючи викладене, Суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши надані докази та документи, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 162 КК України, а саме незаконного проникнення до житла особи.

IV.Мотиви призначення покарання

Суду надані наступні документи, що характеризують особу та впливають на вирішення питань щодо призначення покарання

-інформація генерального директора КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я» про те, що ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в 2009 році. Протягом життя не звертався, амбулаторну допомогу не отримував.

-інформація щодо судимостей ОСОБА_4 , згідно із якою він не має непогашених судимостей

-характеристики з місця проживання відповідно до якої за місцем проживання ОСОБА_4 офіційно не працює, розлучений, часто вживає алкогольні напої, заяв та скарг на нього непоступало.

-інформація про те, що ОСОБА_4 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних;

В судових дебатах:

прокурор просив призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Потерпілий не з`явився.

Захисник, просив призначити покарання більш м`яке, ніж просить прокурор та у випадку призначення штрафу надати розстрочення

Обвинувачений погодився із думкою захисника.

Відповідно до частини другої статті 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У відповідності до частини першої статті 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який згідно зі статтею 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, ніде не працевлаштований, перебуває на військовому обліку, не одружений, заяв та скарг щодо нього до старостинського округу не надходило, в той же час зловживає алкогольними напоями.

Відповідно до статті 66 КК України Суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є його щире каяття. Так, щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

В цій конкретній справі Суд вважає, що щире каяття обвинуваченого підтверджується не тільки визнанням ним вини, але й відшкодуванням шкоди, заподіяної потерпілому внаслідок дій обвинуваченого, пов`язаними із вчиненням кримінального правопорушення, а саме поверненням гаманця.

В якості обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , Суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, якою є потерпілий, який народився в 1945 році.

Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При обранні конкретного виду покарання суд враховує, що санкцією частини першої статті 162 КК України передбачені такі альтернативні види покарання, як штраф, виправні роботи, та обмеження волі.

Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину визнав, наявність обставин, що пом`якшують покарання та вважає, що достатніми для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів буде призначення покарання у найбільш м`якому виді, а саме штрафу.

Відповідно до санкції частини першої статті 162 КК України незаконне проникнення до житла особи карається штрафом в розмірі від 50 до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи наявність обставин, що обтяжують покарання, Суд вважає необхідним призначити покарання в максимальному розмірі, передбаченому санкцією статті, а саме 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи, що вказаний розмір штрафу є меншим від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, Суд вважає недоцільним застосування розстрочення, про яке просила Захисник.

V.Щодо речових доказів

В ході досудового розслідування стороною обвинувачення долучено наступні речові докази:

-4 сліди пальців рук, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження

Відповідно до частини дев`ятої статті 100 Кримінального процесуального кодексу України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Враховуючи викладене, 4 сліди пальців рук підлягають залишенню в матеріалах кримінального провадження.

VI.Щодо процесуальних витрат

Під час проведення досудового розслідування проводилась експертиза, витрати на її проведення складають 4775,40 гривень.

У відповідності до частини першої статті 122 Кримінального процесуального кодексу України витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини другої статті 124 Кримінального процесуального кодексу України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В зв`язку із викладеним, витрати на проведення під час досудового розслідування експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 369-371, 373, 374, 376, 381-382 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Речовий доказ - 4 сліди пальців рук - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової криміналістичної експертизи № СЕ-19/109-24/14801-Д від 15 жовтня 2024 року в розмірі 4775 (чотири тисячі сімсот сімдесят п`ять) гривень 40 (сорок) копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1