Справа № 444/755/24
Провадження № 1-кп/444/69/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2025 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

кримінальне провадження №0000545 від 24.12.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, особа з інвалідністю ІІ групи,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовкві Львівської області дане кримінальне провадження, -

В С Т А Н О В И В:

У ОСОБА_3 у невстановленому місці та невстановлений час виник злочинний умисел на організацію незаконного переправлення через державний кордон України знайомого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який підпадає під заборону виїзду з України на період воєнного стану, шляхом укладання фіктивного шлюбу та подальшого виїзду із території України.

Вона, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на території України згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан, а також розпочато мобілізацію до Збройних Сил України із встановленням обмежень щодо заборони виїзду за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, а також розуміючи, що відповідно до постанови КМУ № 57 від 25.01.1995 року «ГІро затвердження Правил перегинання державного кордону громадянами України», право перетину кордону надається чоловікам, які мають дружину із числа осіб з інвалідністю і супроводжують таких осіб длявиїзду за межі України, а також розуміючи, що вона, згідно з довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №597113, виданого обласним центром медико-соціальної експертизи Миколаївської області від 06.06.2023 року, є інвалідом II групи, у невстановленому місці та невстановлений час запропонувала знайомому ОСОБА_5 укласти фіктивний шлюб з метою перетину останнім Державного кордону України та розробила подальший план дій.

На виконання свого злочинного умислу та плану 05.09.2023 року, знаходячись в Новобузькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), уклала із останнім фіктивний шлюб, з метою подальшого незаконного виїзду останнім через державний кордон України.

Після цього, дотримуючись плану, 24.12.2023 року, о 03:37 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Рава-Руська-Гребенне", що розташоване по вул. Прикордонній, 2, в с. Річки, Львівського району Львівської області з метою незаконного перетину державного кордону ОСОБА_5 в Республіку Польща, сприяла йому в цьому шляхом пред`явлення працівникам прикордонної служби, фіктивного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , укладеного між ОСОБА_5 і нею та довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №597113, виданого обласним центром медико-соціальної експертизи Миколаївської області від 06.06.2023 року, що надавало ОСОБА_5 право безперешкодно перетнути державний кордон України.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила сприяння у незаконному переправленню особи через державний кордон України, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 332 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому їй злочині, передбаченому ч.1 ст. 332 КК України, визнала повністю та підтвердила обставини вчинення нею злочину, викладеного у обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаялась та просить суворо її не карати.

Аналізуючи та оцінюючи усі докази, надані стороною обвинувачення, стороною захисту та отриманні судом в ході розгляду справи в їх сукупності та кожен зокрема з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що покази обвинуваченої є належними, допустимими та достовірними і у своїй сукупності усі ці докази перебувають у логічному та послідовному взаємозв`язку, не є взаємосуперечливими та доповнюють і підтверджують ті об`єктивні обставини, які мали місце під час вчинення пред`явленого обвинувачення обвинуваченій ОСОБА_3 .

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст.332 КК України, оскільки вона своїми діями сприяла у незаконному переправленні особи через державний кордон України .

Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, які пом`якшують відповідальність обвинуваченої ОСОБА_6 , є щире каяття у вчиненому злочині та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують відповідальність обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Санкцією ч. 1 ст. 332 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховує наслідки та обставини вчинених злочинів, особу винної, її вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, характеризуючі дані, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а тому, суд приходить до висновку про необхідність обрання обвинуваченій покарання в межах санкції статті 332 ч.2 КК України, у виді позбавлення волі, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових злочинів.

Однак, враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 зізналася у правопорушенні, за місцем проживання характеризується позитивно, щиро покаялася у вчиненому та активно сприяла розкриттю злочину, раніше не судима, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, і що обвинувачену слід звільнити від відбуття покарання з іспитовим строком відповідно до ст. 75 КК України, встановивши йому відповідний іспитовий термін та покласти на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, так як таке покарання є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ч.2 ст.286 КК України, ст. 349, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 332 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробовувальним строком на 1 (один) рік, якщо вона упродовж визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обовязки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області упродовж 30 днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1