В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальну справу №308/11008/24 кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000746 від 16.03.2024 року , про обвинувачення,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ, Донецької області, громадянина України, українця за національністю, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, раніше судимого:

-вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 04.09.2019 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.307 КК України ,

за участі сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення :

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого - ОСОБА_6

сторона захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3

захисник - ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків, форми вини і мотивів кримінального правопорушення:

15.03.2024 о 09:34 годині, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи з прямим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 за № 61-95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та зловживанню ними» від 15.02.1995 № 63/95-ВР, наказу Міністерства охорони здоров`я України за № 188 від 01.08.2000, Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» від 06.05.2000 № 770, зайшов у кімнату прийому передач ув`язненим ДУ «Закарпатська установа виконання покарань №9», яка знаходиться за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород вул. Довженка 8 «А», де надав на перевірку працівнику ДУ «Закарпатська установа виконання покарань №9» передачу для ув`язненого - ОСОБА_8 , а саме свіжі курині крильця, загальною вагою приблизно 1,5 кг, під шкірою яких знаходився один згорток фольгованого паперу, який містився в одному полімерному згортку з прозорої, безбарвної клейкої стрічки, із вмістом порошкоподібної речовини, білого кольору, яка відповідно до висновку експерта у своєму складі містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, загальна маса якого становить 0,0038 г.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились у передачі наркотичного засобу у місця позбавлення волі вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 307 КК України.

Окрім цього, 13.04.2024 о 22:02 годині, ОСОБА_3 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи в умовах воєнного стану, реалізовуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, маючи на меті незаконне збагачення, з корисливим мотивом, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, скориставшись моментом, коли за його діями ніхто не спостерігав, наздогнав потерпілого ОСОБА_5 у неосвітленій ділянці дороги, наніс кілька ударів рукою стиснутою в кулак по голові потерпілого в результаті чого останній впав на землю.

Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_9 , продовжив наносити удари ногами по тулубу потерпілого, в результаті чого ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді рубця в області чола по центру, ЗЧМТ, струсу головного мозку, що потягли за собою розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше 21 день, і по цій ознаці кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, а також садна на шкірних покривах обох ліктьових суглобах та множинні синці на шкірних покривах обличчя, шиї, правої верхньої кінцівки та тулубу, які мають незначні скороминучі наслідки не більше як 6 днів, і за цією ознакою кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Після нанесення ударів, ОСОБА_9 з кишені куртки потерпілого відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Redmi» моделі «9С 3/64 Gb» вартістю 2 360 гривень 00 копійок, ланцюжком виготовленим із срібла 925 проби, вагою 2,3 г вартістю 721 гривня 45 копійок, підвіскою-хрестиком, виготовленим із срібла 925 проби, вагою 1 г вартістю 297 гривень 95 копійок та срібною підвіскою знаку зодіаку «Стрілець» виготовленим із срібла 925 проби, вагою 1 г вартістю 297 гривень 95 копійок, посвідченням потерпілого від Чорнобильської катастрофи №Б018857 видане на ім`я ОСОБА_5 , після цього, ОСОБА_9 з місця події зник у невідомому напрямку розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 3 677 гривень 35 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 , своїми умисними діями, які виразились в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений в умовах воєнного стану вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 187 КК України.

Судовий розгляд проведено стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому. По суті фактичних обставин справи пояснив, що 13.04.2024 року близько 23 год. йшов по вулиці в м. Ужгород, побачивши чоловіка похилого віку пішов слідом за ним, так як у нього виник умисел забрати від чоловіка телефон , з цією метою здійснив на нього напад. Перший удар наніс рукою в область спини потерпілого під лопатку, від якого потерпілий закричав, а він повалив його на землю. В подальшому наніс потерпілому 10 ударів в область голови та шиї. Помітив на шиї потерпілого ланцюжок, подумавши що він золотий, вирвав його з шиї, підвіску не брав. Вказав, що забрав з кишені куртки мобільний телефон і гаманець. В гаманці було посвідчення учасника Чорнобильської катастрофи, яке він викинув в подальшому, а мобільний телефон наступного дня здав у ломбард.

Заявлений потерпілим ОСОБА_5 цивільний позов на суму 13 380,00 грн. визнав.

По суті фактичних обставин щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України зазначив, що Кузнецов відбував покарання в УВП №9. Мама Кузнецова відправила йому грошові кошти для того, щоб він придбав продукти та передав Кузнецову передачу в ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Після чого, він пішов до магазину " ОСОБА_10 " де купив продукти, свіжі курині крильця, під шкірою яких заховав один згорток фольгованого паперу. Також зазначив, що психотропні речовини він засипав в пакетик з під « ОСОБА_11 ». Вину у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК визнав повністю.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що 13.04.2024 року ввечері, біля 23 год. йшов по АДРЕСА_3 , обвинувачений ОСОБА_3 йшов позаду нього і щось запитав його , шо саме він не зрозумів. Пройшовши вулицю до кінця він відчув удар під праву лопатку від якого впав на землю, на спину та в подальшому відчув удари в область голови, шиї та грудної клітини. Зазначив, що він отримав близько 50 ударів. Ланцюжок з хрестиком обвинувачений зірвав з його шиї. Вказав, що ледве піднявся , знайшов свою куртку через 2 метри від нього, та виявив відсутність телефону, після цього пішов до магазину «Зіна» по вул. Капушанській де попросив викликати швидку допомогу та поліцію. Вказав, що після даної ситуації перебував у лікарні. Зазначив, що впізнає особу обвинуваченого в залі суду, як таку , що нанесла йому зазначені тілесні ушкодження. Вказав, що у нього викрали мобільний телефон, посвідчення учасника Чорнобильської катастрофи,, зірвали з шиї срібний ланцюжок з хрестиком.

Вказав, що матеріальна шкода складається з витрат понесених на лікування та завданих збитків в сумі 13 380,00 грн. Цивільний позов і додатки підтримує та просить задоволити.

Представник потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 в судовому засіданні заявлений цивільний позов на суму 13 380,00 грн. підтримав з підстав та мотивів викладених у цивільному позові. Надав пояснення аналогічні викладеним у цивільному позові.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, обвинувачений та потерпілий не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодилися, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує, як передачу наркотичного засобу у місця позбавлення волі, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України та як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений в умовах воєнного стану, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом. Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.04.2018 у справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

Відповідно до Указу Президента України ОСОБА_12 від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану на території України», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Крім цього, 12.08.2022 Указом Президента України № 573/2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Закону України «Про правовий режим воєнного стану», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб і який в подальшому неодноразово продовжено.

Відповідно до ч. 4 ст. 187 КК України розбій, спрямований на заволодіння майном у великих чи особливо великих розмірах або вчинений організованою групою чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, або поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень карається позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КК України незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини карається позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Кримінальна відповідальність передбачає законно обґрунтований обов`язок обвинуваченого ОСОБА_3 який вчинив кримінальні правопорушення, які передбачені ч. 4 ст. 187 та ч.2 ст.307 КК України, піддатися осуду з боку держави і бути покараним у повній відповідності із законом.

Обвинувачений на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждав, не страждає на такі і в теперішній час, поводиться адекватно. Тому суд визнає його осудним та відповідальним за скоєне.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із класифікації злочинів ( ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відповідно до статті 66 КК України відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК України не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, зокрема кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 187 КК України відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином,кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 307 КК України відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, вчинені умисно та особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше притягався до кримінальної відповідальності, по медичну допомогу в КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров`я та медицини залежностей» не звертався та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , всі пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання на певний строк у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 187 КК України та ч. 2 ст. 307 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Дане остаточне покарання (позбавлення волі), на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09 червня 2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24 березня 2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29 листопада 2007 р.).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Підстав для застосування до ОСОБА_3 вимог ст. 75 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід

Відповідно до абз. 8 п. 2 ч. 3 та абз. 13 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК у разі визнання особи винуватою у мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження та мотиви його ухвалення.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 24 жовтня 2024 року щодо обвинуваченого ОСОБА_3 в межах кримінального провадження продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 20.12.2024 року.

Цивільний позов.

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування завданої матеріальної шкоди в сумі 13380,00 грн. , який прийнятий до розгляду на підставі ухвали суду від 10.07.2024 року, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно -небезпечне діяння. Це означає, що законодавець обмежив часові рамки пред`явлення позову.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 4ст. 128 КПК України, форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Згідно ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Положеннями ч.1ст.56 КПК України передбачено, що потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Основними умовами пред`явлення цивільного позову в кримінальному процесі є подання позовної заяви; процесуальна правоздатність позивача; відсутність винесеного судом рішення за тією ж підставою та предметом позову.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В судовомузасіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування завданої матеріальної шкоди в сумі 13 380 грн.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення , а саме у розбої вчиненому в умовах воєнного стану встановлена вироком суду.

Статтею 206 ЦПК України передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Оскільки визнання відповідачем позову у даному випадку не суперечить закону та не порушує права свободи та інтереси інших осіб, тому суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та ухвалює рішення про задоволення позовних вимог.

З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України- кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін, та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, виходячи із принципів розумності та справедливості, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи визнання позову відповідачем ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування завданої матеріальної шкоди в сумі 13 380 грн. підлягають задоволенню.

Речові докази і арешт майна

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Процесуальні витрати

Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.

У відповідності до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Матеріали кримінального провадження містять документально підтвердженні витрати держави на проведення експертиз в сумі 22 592,21 грн., тому вони підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.307 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.4 ст. 187 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років із конфіскацією майна;

-за ч.2 ст. 307 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 6 (шість) років із конфіскацією майна;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років із конфіскацією майна.

Строк відбування покарання рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 23.04.2024 року о 16 год. 00 хв.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбуття призначеного покарання термін попереднього ув`язнення з 23.04.2024 року, (затримання на підставі ст. 208 КПК України) до вступу вироку в законну силу з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі на підставі ст. 72 ч. 5 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування завданої матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 13 380,00 (тринадцять тисяч триста вісімдесят гривень 00 коп.) гривень у відшкодування завданої матеріальної шкоди

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по справі в розмірі 22 592,21 гривень за проведення судових експертиз.

Речові докази по справі:

-відеозапис з камер відео спостереження за 14.04.2024 з приміщення ломбарду ТОВ «Кредит Юкрейн», за адресою: м. Ужгород, вул. Мукачівська, 2, який записаний на односторонній оптичний диск з надписом «Alerus DVD-R 4.7 Gb/120 min» - після вступу вироку в законну силу залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

- кулон у форми «Стрілець», який поміщено до спец. пакету НПУ СУ №1016144 після вступу вироку в законну силу повернути власнику.

- марлева серветка зі слідами речовини бурого кольору, яку упаковано до паперового конверту НПУ СУ після вступу вироку в законну силу залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

- пігулки «Валеріана-екстракт», які упаковано до паперового конверту НПУ СУ після вступу вироку в законну силу знищити;

- відеозапис з камер відео спостереження за 15.03.2024 з приміщення Закарпатської УВП №9 за адресою: АДРЕСА_4 , який записано на односторонній оптичний диск з надписом «Alerus DVD-R 4.7 Gb/120 min» - після вступу вироку в законну силу залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

- паперовий згорток в якому знаходиться поліетиленовий згорток з згортком фольги з порошкоподібною речовиною білого кольору, яку поміщено до паперового конверту НПУ СУ після вступу вироку в законну силу знищити;

- два поліетиленові пакети всередині яких знаходиться речовина коричневого кольору, ззовні схожа на наркотичну, яку упаковано до спец пакету НПУ WAR №1113396 - після вступу вироку в законну силу знищити;

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк із моменту отримання його копії. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1