ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника підозрюваногоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 11 січня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 грудня 2023 року за №0000823, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 09 березня 2025 року, підозрюваному

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , у силу ст.89 КК України не судимому.

Одночасно визначено ОСОБА_8 заставу - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 гривень, і постановлено покласти на ОСОБА_8 у разі її внесення обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати, спотворити речі, документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, особу підозрюваного та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти вказаним вище ризикам.

Водночас, урахувавши положення ст.ст.182, 183 КПК України, слідчий суддя визначив ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, дійшовши висновку, що такий її розмір достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 11 січня 2025 року, застосувати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та звільнити його з під-варти. Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя безпідставно не обрав йому зазначений вище більш м`який запобіжний захід, не врахувавши те, що він здійснює догляд за матір`ю та зобов`язується дотримуватись належної процесуальної поведінки; його було незаконно затримано.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисника на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, вивчила матеріали провадження, обговорила доводи апелянта та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ГУНП у Полтавській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 грудня 2023 року за №0000823 (а.п.5-6).

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою збуту, за невстановлених обставин без передбаченого законом дозволу придбав вогнепальну зброю - автомат Калашникова, з магазинами, пристроєм для безшумної стрільби та набоями до нього, які перевіз до свого гаража № НОМЕР_1 гаражного кооперативу по АДРЕСА_1 , де незаконно зберігав.

24 травня 2024 року ОСОБА_8 у вказаному вище гаражному приміщенні збув за грошові кошти в сумі 70 100 гривень особі зі зміненими анкетними даними - ОСОБА_9 , вогнепальну зброю - автомат конструкції Калашникова «АКСУ-74», пристрій для безшумної стрільби, 3 магазини до цього автомата та бойові припаси до нього - 164 військові патрони, калібру 5, 45х39 мм.

Затим на початку серпня 2024 року ОСОБА_8 незаконно придбав і перевіз до свого гаражного приміщення за названою вище адресою бойові припаси - патрони, де потім незаконно їх зберігав.

29 серпня 2024 року ОСОБА_9 , заздалегідь домовившись за абонентським номером телефону ОСОБА_8 : НОМЕР_2 , про збут бойових припасів шляхом поштового відправлення за допомогою логістичної компанії «Нова Пошта» на суму 15 000 гривень за 505 штук патронів, калібру 5, 45 мм, здійснив переказ грошових коштів на загальну суму 15 064 гривні 50 копійок на рахунок ОСОБА_8

30 серпня 2024 року в приміщенні відділення логістичної компанії «Нова Пошта» по вул. Незалежності, 62 у сел. Диканька Полтавського р-ну Полтавської обл. ОСОБА_9 отримав від ОСОБА_8 згадане вище поштове відправлення, яке містило бойові припаси - 505 військових патронів, калібру 5, 45х39 мм.

Окрім того, на початку грудня 2024 року ОСОБА_8 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , незаконно придбав та перевіз до гаража № НОМЕР_3 , гаражного кооперативу по вул. Кононівській, 1 у м. Лубни Полтавської обл. бойові припаси - патрони, в якому їх у подальшому зберігав.

23 грудня 2024 року ОСОБА_9 , заздалегідь домовившись за абонентським номером телефону ОСОБА_8 : НОМЕР_2 , про збут бойових припасів - 700 патронів, калібру 7, 62 мм, за грошові кошти в сумі 10 000 гривень, а саме з перерахунком на картковий рахунок ОСОБА_11 - 5 000 гривень, і на його ( ОСОБА_8 ) особистий рахунок - 2 000 гривень, а також передачі іншої частини грошей при отриманні патронів. Відповідно до попередньої домовленості ОСОБА_9 на особисті рахунки ОСОБА_11 та ОСОБА_8 здійснив переказ грошових коштів на загальну суму 7 000 гривень.

Далі ОСОБА_8 повідомив у телефонному режимі ОСОБА_9 про наявність у нього також набоїв, калібру 5, 45 мм, які він може продати за додаткові кошти в сумі 4 000 гривень, на що ОСОБА_9 погодився, та вони домовились про передачу грошових коштів у сумі 7 000 гривень, а саме: 3 000 гривень - залишку коштів за набої, калібру 7, 62 мм; 4 000 гривень - оплати за набої, калібру 5 45 мм, у кількості 392 шт.

09 січня 2025 року по вул. Кононівській, 1 у м. Лубни Полтавської обл. ОСОБА_9 зустріли ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , який згідно із заздалегідь розробленим планом зайняв спостережну позицію на шляху при в`їзді до гаражного кооперативу з метою повідомлення ОСОБА_8 про наближення сторонніх осіб у разі викриття їх злочинної діяльності та вів спостереження.

У той же час ОСОБА_8 передав ОСОБА_9 700 патронів, калібру 7, 67 мм, та 392 патрони, калібру 5, 45 мм, отримавши від ОСОБА_9 останню частину грошових коштів у сумі 7 000 гривень.

09 січня 2025 року слідчий ОСОБА_12 , за погодженням із прокурором ОСОБА_6 , повідомив ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.1 ст.263 КК України - придбання, зберігання та збуту вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу; ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України - придбання, зберігання та збуту бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчинених за попередньою змовою групою осіб (а.п.181-185).

11 січня 2025 року слідчий ОСОБА_12 , за погодженням із прокурором ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава з клопотанням про застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із одночасним визначенням йому застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень, і в разі внесення застави - покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, мотивуючи подане клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, ризиків, визначених у п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та неможливістю інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам (а.п.1-186).

Слідчий суддя за результатами розгляду клопотання слідчого застосував підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та одночасно визначив ОСОБА_8 заставу - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в разі внесення застави.

Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини необхідності затосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мають місце, підтверджуються достатніми на цьому етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

За практикою Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Розглядаючи клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати, спотворити речі, документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих йому тяжких злочинів - від 3 до 7 років позбавлення волі, особу підозрюваного, в тому числі його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан і неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти вказаним вище ризикам.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 наведених вище тяжких злочинів підтверджується зібраними в кримінальному провадженні вагомими доказами, зокрема, даними: протоколів допитів свідка ОСОБА_9 (особи зі зміненими анкетними даними) від 28 травня, 02 вересня 2024 року та 09 січня 2025 року, який підтвердив те, що ОСОБА_8 запропонував йому продати вогнепальну зброю, бойові припаси та інші засоби ураження, які, як він (підозрюваний) повідомив, має можливість незаконно отримувати від інших осіб. Затим ОСОБА_8 за грошові кошти збув йому вогнепальну зброю та бойові припаси, а саме: 24 травня 2024 року в своєму гаражному приміщенні гаражного кооперативу по вул. Кононівській у м. Лубни Полтавської обл. - автомат конструкції Калашникова «АКСУ-74», пристрій для безшумної стрільби, 3 магазини до цього автомата та 164 патрони, калібру 5, 45х39 мм, за 70 100 гривень; 2) у період часу з 29 до 30 серпня 2024 року за допомогою поштового зв`язку ТОВ «Нова Пошта» - 505 набоїв за 15 000 гривень, які ним ( ОСОБА_9 ) було перераховано на банківську картку ОСОБА_8 ; 09 січня 2025 року по АДРЕСА_1 - бойові припаси в цинковому ящику та картонній коробці. На цьому місці він ( ОСОБА_9 ) передав підозрюваному за придбані патрони частину грошових коштів у сумі 7 000 гривень (а.п.14-17, 48-51, 159-162); протоколів огляду грошових коштів, покупця та автомобіля, добровільної видачі, вилучення речей і засобів ураження в покупця, проведення НСРД у вигляді контролю за вчиненням злочину від 24 травня, 29, 30 серпня, 23 грудня 2024 року, 09 січня 2025 року, в яких зафіксовано здійснення за наведених вище обставин придбання ОСОБА_9 за грошові кошти в ОСОБА_8 вогнепальної зброї та бойових припасів, їх видачі ОСОБА_9 органу досудового розслідування (а.п.9-13, 28-47, 140-158, 167-173); протоколу за результатами проведення НСРД у вигляді аудіо-, відеоконтролю ОСОБА_8 від 07 червня 2024 року, відповідно до якого ОСОБА_8 у гаражному приміщенні в ході зустрічі із ОСОБА_9 демонстрував йому зброю та бойові припаси, їх вражаючі властивості та повідомляв деталі придбання цих предметів, зокрема, ціну (а.п.64-83); протоколу щодо проведення НСРД у вигляді зняття інформації з електронних комунікаційних мереж мобільного оператора за абоненстькими номерами мобільних телефонів ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 16 лютого, 21 листопада 2024 року, 09 січня 2025 року, за змістом яких підтверджено факт систематичного спілкування ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в телефонному режимі між собою, обговорення між ними та з іншими особами в завуальованій формі обставин незаконного поводження зі зброєю та бойових припасів, зокрема, їх збуту. Також зафіксовано те, що 09 січня 2025 року ОСОБА_8 попросив ОСОБА_10 простежити, щоб ніхто не заїжджав до гаража підозрюваного з метою конспірації їх діяльності (а.п.90-116, 163-166); протоколу обшуку від 09 січня 2025 року про те, що в гаражі № НОМЕР_1 гаражного кооперативу по АДРЕСА_1 у ОСОБА_8 було виявлено та вилучено, зокрема, передані йому ОСОБА_9 за збут патронів грошові кошти відповідно до аналогічних серій і номерів купюр (а.п.117-123); висновків експертиз № СЕ-19/117-24/9228-БЛ від 03 червня 2024 року, №СЕ-19/117-24/15017-БЛ від 10 вересня 2024, якими встановлено те, що придбані в підозрюваного ОСОБА_9 і затим видані останнім органу досудового розслідування предмети є: вогнепальною зброєю - автоматом конструкції Калашникова «АКСМ-74», виготовленим промисловим способом і придатним до стрільби, з трьома магазинами до нього; пристроєм для безшумної стрільби до нарізної зброї; бойовими припасами - проміжними військовими патронами, калібру 5, 45х39 мм, придатними до стрільби, в кількості 164 та 505 шт. (а.п.26-27, 62-63), та іншими доказами в кримінальному провадженні. Окрім того, в судових засіданнях першої та апеляційної інстанцій сам ОСОБА_8 підтвердив у повному обсязі свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

При цьому, колегія суддів зауважує, що на вказаному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочинів. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочинів, підозра в яких йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Ураховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. За практикою Європейського суду з прав людини, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що і має місце в досліджуваній ситуації.

Усупереч доводам апеляційної скарги, перевіркою матеріалів провадження не встановлено обставин незаконного затримання ОСОБА_8 , які би свідчили про безпідставність чи незаконність застосування йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, у випадку , якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 було затримано після закінчення фіксування обставин інкримінованої йому кримінально протиправної діяльності та здійснення обшуку в його гаражному приміщенні, де в нього було виявлено та вилучено, зокрема, заздалегідь ідентифіковані грошові кошти, передані йому за збут бойових припасів ОСОБА_9 , та, як підтвердив сам ОСОБА_8 , у ході слідчої дії - 2 гранати «Ф-1». Затримання ОСОБА_8 здійснено 09 січня 2025 року о 12 годині 10 хвилин по АДРЕСА_1 (на місці інкримінованого злочину) в порядку п.2 ч.1 ст.208 КПК України, про що складено протокол затримання, який засвідчено підписами 2 понятих, підозрюваного та його захисника без будь-яких доповнень чи зауважень. Також зміст цього протоколу підтверджує дотримання прав ОСОБА_8 як затриманого, передбачених КПК України (а.п.178-180).

Тому, виходячи із сукупності наведених вище обставин, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта в цій частині, яким, до того ж, окрім лише посилання на те, що він є незаконно затриманим, не аргументовано, в чому полягала незаконність затримання.

Водночас, із урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді й у частині доведеності встановлених ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, наявні у справі факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування в клопотанні та доведені прокурором у судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати, спотворити речі, документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що, в свою чергу, дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.178 КПК України колегія суддів, ураховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 на систематичній основі ряду епізодів тяжких злочинів проти громадської безпеки з корисливих мотивів, що мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений підривом заснованого на законі порядку обігу вогнепальної зброї та бойових припасів в Україні, створенням умов для неконтрольованого використання джерел загальної небезпеки та реальної загрози заподіяння тяжких наслідків здоров`ю та життю індивідуально невизначеного кола осіб, майновим, економічним, екологічним цінностям у період дії воєнного стану, дані про особу підозрюваного та його поведінку в їх сукупності, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 .

На цьому етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним стороною обвинувачення під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й у вигляді домашнього арешту, про що просить сторона захисту.

Колегія суддів ураховує те, що ОСОБА_8 одружений, має: неповнолітню дитину, матір, яка має захворювання і потребує догляду (а.п.190-194), однак ці відомості з урахуванням викладених вище обставин у їх сукупності не спростовують факт неможливості запобігти ризикам, передбаченим п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, в разі незастосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та необхідність його обрання.

При цьому, що стосується даних про особу ОСОБА_8 , то слід зазначити, що він хоча в силу ст.89 КК України є не судимим, але раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за корисливий злочин, відбував покарання в місцях позбавлення волі (а.п.174-177).

Водночас, застосувавши підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя на підставі ч.3 ст.183 КПК України визначив ОСОБА_8 у межах п.2 ч.5 ст.182 КПК України заставу - 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Обраний же розмір застави з урахуванням обставин інкримінованих ОСОБА_8 тяжких корисливих злочинів проти громадської безпеки, даних про особу підозрюваного, у співставленні з ризиками, передбаченими п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідає критеріям, закріпленим у ч.4 ст.182 КПК України, справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи, та підстави для його зменшення є відсутніми.

Тому зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 11 січня 2025 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4