Справа № 751/3124/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/58/25
Категорія - ч.2 ст.406 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000011 від 07.04.2021 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 листопада 2023 року щодо ОСОБА_8 ,

У С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Банилів-Підгірний, Сторожинецького району Чернівецької області, з середньою спеціальною освітою, неодружений, раніше не судимий, призваний на строкову військову службу у листопаді 2020 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , інспектор прикордонної служби гранатометник, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично перебуває в розпорядженні НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України,-

визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України і призначено йому покарання у виді 1 (одного) року тримання в дисциплінарному батальйоні.

Початок строку відбування ОСОБА_8 покарання обчислювати з дня фактичного прибуття до дисциплінарного батальйону військовослужбовців для відбуття покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вироком місцевого суду встановлено, що відповідно наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частини НОМЕР_2 ) від 15.12,2020 №644-ОС солдат строкової військової служби ОСОБА_8 зарахований до списків особового складу військовослужбовців строкової військової служби, всі види забезпечення та призначений на посаду патрульного групи інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (тип В) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » І категорії (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України.

Згідно наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частини НОМЕР_2 ) від 13.11.2020 №583-ОС солдат строкової військової служби ОСОБА_9 зарахований до списків особового складу з військовослужбовців строкової військової служби, всі види забезпечення та призначений на посаду патрульного групи інженерних машин відділення інженерного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України.

Відповідно до ст.ст. 29-32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, з урахуванням присвоєних військових звань та займаних посад, вказані військовослужбовці строкової служби ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у відносинах підлеглості під час проходження військової служби не перебувають.

Відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 50, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_8 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України: та законів України, військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути дисциплінованим; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України; поважати честь і гідність кожної людини, додержуватись правил військової ввічливості й поведінки; постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки; ґрунтувати відносини з іншими військовослужбовцями на взаємній повазі; виявляти повагу до військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержуватись правил військової поведінки; бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Водночас, близько 11 год. 30 хв. 06 квітня 2021 року військовослужбовець строкової військової служби солдат ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , перебуваючи поблизу кабінету № 210 будівлі № 2 на території військової частини НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , бажаючи продемонструвати свою уявну перевагу по відношенню до іншого військовослужбовця строкової військової служби солдата ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , реагуючи на неналежне, на думку ОСОБА_8 , виконання службових обов`язків ОСОБА_9 , діючи всупереч визначених вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України щодо порядку взаємовідносин між військовослужбовцями, діючи з прямим умислом, наніс кулаком правої руки не менше трьох ударів в ділянку грудної клітини солдату ОСОБА_9 .

Внаслідок дій ОСОБА_8 солдату ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження у виді синця із забоєм м`яких тканин передньої поверхні грудної клітини, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначної втрати працездатності.

Отже, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 406 КК України, тобто порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що заподіяло легкі тілесні ушкодження.

Не погодившись із рішенням суду, захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини, кваліфікацію його дій, просив скасувати вирок суду першої інстанції та звільнити військовослужбовця ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 406 КК України у зв`язку зі зміною обстановки, а кримінальне провадження закрити.

Вказує, що ні досудовому слідстві, ні в ході судового розгляду ОСОБА_8 не було роз`яснено механізм примирення з потерпілим, хоча під час розгляду справи в суді потерпілий виявив таке бажання щодо примирення з обвинуваченим, однак прокурор заперечував, а суд першої інстанції не звернув на це увагу і в ухвалі за результатами підготовчого засідання зазначив, що угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КК України до суду не надійшло, тому підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. У зв`язку з тим, що потерпілий був присутній в судовому засіданні лише один раз, розгляд відбувався в режимі відеоконференції, сторона обвинувачення не вживала жодних заходів для його участі, ОСОБА_8 був позбавлений можливості укласти з потерпілим угоду про примирення, що вважає істотними порушеннями вимог кримінального закону. Крім того, вказує, що призначене його підзахисному покарання не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок суворості, а саме, не в повній мірі взято до уваги зміни обстановки, у результаті яких вчинене кримінальне правопорушення втратило суспільну небезпечність і солдат ОСОБА_8 перестав бути суспільно небезпечним. В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, інкриміноване йому кримінальне правопорушення відноситься до категорії нетяжкого злочину, який вчинено у молодому віці, йому було лише 18 років, матеріальна шкода не спричинена, для потерпілого спричинені незначні тілесні ушкодження у вигляді синця, потерпілий претензій до його підзахисного не має та висловлювався в суді щодо примирення. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувався ОСОБА_8 відноситься до злочинів середньої тяжкості. З моменту вчинення правопорушення до постановлення рішення у справі пройшло більше двох років і за цей період ОСОБА_8 не вчинив жодного правопорушення, продовжує службу по захисту Батьківщини, характеризується по місцю служби позитивно, користується авторитетом, з дитинства виховувався хресною бабусею, без батьківського піклування, тому просить звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки, проти чого не заперечує і обвинувачений.

Крім того, захисником подано клопотання про передачу ОСОБА_8 на поруки трудового колективу з доданим протоколом загальних зборів трудового колективу військовослужбовців одинадцятої прикордонної застави, четвертої прикордонної комендатури від 11 грудня 2023 року про взяття ОСОБА_8 на поруки.

Заслухавши доповідь судді, захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених в ній підстав, думку прокурора, котрий вважав вирок законним і обґрунтованим, при цьому зазначив, що покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні не можна призначати цивільній особі, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, за встановлених під час судового розгляду фактичних обставин в апеляційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору покарання, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Місцевий суд, призначаючи ОСОБА_8 покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 406 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, його характер, суспільну небезпеку скоєного та відношення обвинуваченого до скоєного, зумовлене невизнанням ним своєї вини, особу обвинуваченого та характеризуючі дані на нього, його вік та стан здоров`я, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у Комунальному некомерційному підприємстві «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, висновок органу пробації.

Згідно ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

На думку суду апеляційної інстанції, призначене покарання у виді тримання у дисциплінарному батальоні не може бути виконано, оскільки ОСОБА_8 звільнився зі строкової служби у прикордонних військах і на даний час не є військовослужбовцем.

Крім того, з моменту вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення (06 квітня 2021 року) минув значний час, потерпілий ОСОБА_9 претензій до нього не заявляв.

Однак, місцевий суд не в повній мірі врахував, що ОСОБА_8 раніше не судимий, позитивно характеризується, потерпілий отримав легкі тілесні ушкодження, однак претензій до обвинуваченого не має, на даний час звільнений зі служби та здійснює догляд за тітками похилого віку.

Зазначені обставини є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та з урахуванням особи обвинуваченого, дають суду підстави перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного у санкції частини 2 статті 406 КК України.

Отже, зважаючи на конкретні обставини вчиненого злочину, враховуючи принцип індивідуалізації покарання, колегія суддів вважає можливим виправлення ОСОБА_8 без ізоляції від суспільства, що є підставою для призначення йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу.

Таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, за своїм видом і розміром буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Отже, зважаючи на викладене, доводи захисника про необхідність звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки, а також щодо передачі його на поруки трудовому колективу військовослужбовців одинадцятої прикордонної застави, не заслуговують на увагу.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст., ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 листопада 2023 щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання, застосувати ст. 69 КК України та призначити ОСОБА_8 призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

У решті цей же вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4