Провадження №1-в/944/102/24
УХВАЛА

/про звільнення від покарання/

03.12.2024 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові подання заступника начальника Яворівського районного відділу філії Державної установи «Центр Пробації» у Львівській області ОСОБА_4 про вирішення питання про приведення вироку відносно засудженого ОСОБА_5 у відповідність до діючого законодавства у зв`язку з декриміналізацією вчинених ним діянь та звільнення від призначеного покарання,

в с т а н о в и в :

05 вересня 2024 року заступник начальника Яворівського районного відділу філії Державної установи «Центр Пробації» у Львівській області ОСОБА_4 звернулася до суду із поданням про приведення вироку Шевченківського районного суду м.Львова від 14 грудня 2023 року відносно засудженого ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX та звільнення останнього від відбуття покарання, призначеного вироком суду.

На обґрунтування подання зазначає, що 09 серпня 2024 року набрав чинності вищевказаний Закон України відповідно до якого декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість вкраденого майна не перевищує 3028 грн. Оскільки ОСОБА_5 відповідно до вироку суду повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану у 2023 році, вартість викраденого не перевищувала 2684 грн., то він підлягає звільненню від призначеного судом покарання.

Представник органу з питань пробації в судове засідання не прибула, однак подала клопотання про розгляд подання у її відсутності, подання підтримала, посилаючись на викладені в ньому обставини, просила таке задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні подання з клопотанням підтримав та просив задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до абз.2 ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання та особової справи ОСОБА_5 суд зазначає наступне.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 14 грудня 2023 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 1 (один) рік та покладенням обов`язків відповідно до ст.76 КК України. Засуджений з 13 лютого 2024 року перебуває на обліку в Яворівському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області.

Відповідно положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Для кваліфікації кримінальних та адміністративних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги. Податкова соціальна пільга визначена підпунктами 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року. Підпунктом 169.1.1 статті 169 визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

У 2023 році прожитковий мінімум для працездатної особи склав 2 684 грн., а отже сума соціальної пільги становить 1342 грн, тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян в даному випадку складають 2 684 грн.

Згідно з вироком Шевченківського районного суду міста Львова від 14 грудня 2024 року ОСОБА_5 в серпні 2023 року повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) в умовах воєнного стану на загальну суму 596,85 грн., що станом на момент вчинення злочину складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2 684 грн).

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що подання органу пробації є обґрунтоване, а тому ОСОБА_6 підлягає звільненню від призначеного йому покарання за вироком суду.

На підставі наведеного та керуючись ст. 369, 376, 537, 539 КПК України, ч.1 ст.5, ч.2 ст.74 КК України, суд,

у х в а л и в:

Подання заступника начальника Яворівського районного відділу філії Державної установи «Центр Пробації» у Львівській області ОСОБА_4 про вирішення питання про приведення вироку відносно засудженого ОСОБА_5 у відповідність до діючого законодавства у зв`язку з декриміналізацією вчинених ним діянь та звільнення від призначеного покарання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, за ч.4 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, призначеного вироком Шевченківського районного суду міста Львова від 14 грудня 2023 року у справі №466/13112/23 - у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1