Справа № 201/2105/25
Провадження 1-кс/201/826/2025
УХВАЛА

Іменем України

20 лютого 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчої слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях капітана юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000359 від 12.02.2025 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідча звернулася до суду з клопотанням погодженим прокурором про арешт майна підозрюваного.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000359 від 12.02.2025 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України, виділене 12.02.2025 року прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 в окреме провадження на підставі ст. 217 КПК України з матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0004246 від 01.11.2023 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.08.2023 року громадянин України ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території, а саме у м. Донецьку, діючи умисно, всупереч інтересам держави Україна, її суверенітету та територіальній цілісності, з ідеологічних мотивів, підтримуючи воєнну агресію РФ на території України, переслідуючи єдиний кримінально-протиправний намір, направлений на сприяння державі агресору Російській Федерації в посиленні заходів тимчасової окупації населених пунктів Донецької області добровільно, зареєструвалася кандидатом у депутати «народного совета Донецкой народной республики», з метою бути обраним до вказаного органу окупаційної влади від партії «Новые люди», тобто взяв участь у незаконних виборах на тимчасово окупованій території у Донецькій області.

У подальшому, 10.09.2023 року, ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Донецьку, продовжуючи свій умисел, спрямований на сприяння державі агресору Російській Федерації в посиленні заходів тимчасової окупації населених пунктів Донецької області, добровільно, без фізичного примусу, за результатами незаконних виборів на тимчасово окупованій території у Донецькій області, обраний «депутатом» до незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території «народного совета Донецкой народной республики» від політичної партії окупаційної адміністрації «Новые люди».

20.09.2023 року у приміщенні так званого «народного совета Донецкой народной республики», розташованого за адресою: Донецька область, м. Донецьк, вул. Артема, буд. 97, відбулось перше пленарне засідання так званого «первого созыва народного совета Донецкой народной республики», в ході якого ОСОБА_5 добровільно був обраний на посаду так званого «заместителя председателя народного совета ДНР», від політичної партії «Новые люди».

28 січня 2025 року, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України повідомлено ОСОБА_5 про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України, а саме вручено захиснику ОСОБА_5 адвокату ОСОБА_6 .

Таким чином, 28.01.2025 року у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набув статус підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, а саме, у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в окупаційній адміністрації держави-агресора, створеної на тимчасово окупованій території.

13.02.2025 року підозрюваний ОСОБА_5 оголошений в розшук у зв`язку з тим, що остання переховується від органів досудового розслідування та суду на території, що тимчасово підконтрольна представникам т.зв. «ДНР» та окупаційним військам РФ з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Відповідно інформації наданої територіальним сервісним центром №1452 РСЦ ТСЦ МВС в Донецькій, Луганській областях, АР Крим та м. Севастополі встановлено наявність зареєстрованого рухомого майна за ОСОБА_5 а саме: мотоцикл марки «YAMAHA YZF R6», номерний знак НОМЕР_1 , 2001 р.в., шасі НОМЕР_2 , колір червоний, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 02.04.2011 року.

За таких обставин, на зазначене майно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно накласти арешт на вище вказане на рухоме майно, з позбавленням права користування, відчуження, та розпорядження зазначеним майном.

Слідча у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання без її участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.

На підставі ч. 4 ст. 163 КПК України неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, дійшов наступних висновків.

Як свідчать матеріали клопотання, слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000359 від 12.02.2025 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України. (а.м.4)

28.01.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.(а.м.46-50)

Інформацією Головного сервісного центру МВС регіонального центру ГСЦ МВС в Донецькій, Луганській областях, Автономній республіці Крим та м. Севастополі, встановлено право власності ОСОБА_5 на мотоцикл марки «YAMAHA YZF R6», номерний знак НОМЕР_1 , 2001 р.в., шасі НОМЕР_2 , колір червоний, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 02.04.2011 року. (а.м.58)

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Вказана норма передбачає можливість накладення арешту на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Окрім того, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). У положеннях пункту 4 цієї ж статті йдеться про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, санкцією якої передбачене покарання у виді конфіскації майна.

Надані слідчим матеріали підтверджують необхідність накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 . На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З урахуванням викладеного, підлягає задоволенню клопотання про накладення арешту на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 168-169, 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні №0000359 від 12.02.2025 року, а саме на мотоцикл марки «YAMAHA YZF R6», номерний знак НОМЕР_1 , 2001 р.в., шасі НОМЕР_2 , колір червоний, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 02.04.2011 року, з позбавленням права користування, відчуження, та розпорядження зазначеним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1