№ провадження 1-кс/208/450/25
УХВАЛА

Іменем України

31 січня 2025 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (в режимі ВКЗ), підозрюваного ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ), захисника ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків у кримінальному провадженні №0000940 від 01.12.2024 року відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Уладівка Латинського району Вінницької області, громадянина України, маючого вищу освіту, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця за призовом під час мобілізації, на особливий період, командира протитанкового взводу, 1 єгерського батальйону, в/ч НОМЕР_1 , молодшого лейтенанта, раніше не судимого, зареєстрованого та фактичного мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в:

Прокурор Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про продовження строку дії обов`язків відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У клопотанні зазначено, що наявні обґрунтовані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме:

Переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді виключно позбавлення волі строком від 8 до 12 років, та ризик втечі може бути розцінений підозрюваним ОСОБА_4 менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарань, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на даний час спроб втечі підозрюваного будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а відсутністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу. Крім того, з обставин кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 будучи особою, яка на підставі статутів Збройних Сил України, Присяги взявши на себе зобов`язання знаходитися на території місця дислокації свого військового підрозділу або у місці, визначеному його командирами, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно дотримуватись Конституції і законів України, зберігати державну і військову таємницю, порушив ці зобов`язання. Вказане також має стати підставою для того аби визнати, що ОСОБА_4 повинен був сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України, в той час як своєю поведінкою вже продемонстрував зневагу до Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та Військової присяги.Також не можна лишати поза увагою той факт, що підозрюваний ОСОБА_4 як особа, яка тривалий час знаходилася в районі ведення бойових дій, значно краще ніж пересічний українець володіє інформацією щодо місць проходу на територію, тимчасово непідконтрольну органам державної влади України, і може використати дану інформацію для переховування на вказаній території з метою ухиляння від покарання у разі доведеності його вини. Враховуючи викладене, орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення від покарання, яке йому загрожує у разі визнання його вини, може здійснити спроби переховатися від органів досудового розслідування та суду, тобто існує реальний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, та потерпілого, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій та можливістю погрозою застосування насильства до начальника. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування, та оскільки залишив місце вчинення кримінального правопорушення та вжив заходів до розірвання зв`язку між собою та знаряддям злочину. Враховуючи викладене, орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення від покарання, яке йому загрожує у разі визнання його вини, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто існує реальний ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що згідно показів свідків, які є військовослужбовцями, які проходять службу разом з ним в військовій частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 - ОСОБА_4 скоював аналогічні кримінальні правопорушення в м. Мирноград, Донецької області, що дає підстави вважати про ризики вчинення інших кримінальних правопорушень, або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, з метою ухилення від покарання у разі визнання його винним або від кримінального переслідування існує реальна можливість вчинення останнім злочину, передбаченого ст. 408 КК України («Дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби з метою ухилитися від військової служби, а також нез`явлення з тією самою метою на службу у разі призначення, переведення, з відрядження, відпустки або з лікувального закладу»). Враховуючи викладене орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тобто існує реальний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ураховуючи зміст ризиків, на запобігання яких необхідне застосування додаткових до запобіжного заходу обов`язків, вважає за необхідне продовжити строк покладених на підозрюваного обов`язків.

Строк покладений на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків закінчується 01.02.2025, а завершити досудове слідство до вказаного строку неможливо, оскільки склад кримінальних правопорушень, за котрим проводиться досудове розслідування, згідно ч. 5 ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, під час досудового розслідування необхідно дослідити, усунути наявні в матеріалах досудового розслідування суперечності для остаточного та беззаперечного доведення вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а саме необхідно виконати наступне:

-Здійснити тимчасовий доступ до речей та документів, які перебувають у володінні операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», ТОВ «лайфселл» та ПрАТ «ВФ Україна»;

-Отримати висновки судових експертиз, а саме молекулярно-генетичної, комп`ютерно-технічної, дактолоскопічної;

-Встановити та допитати додаткових свідків;

-Отримати матеріали з УКР ГУ НП в Донецькій області на виконання доручень слідчого;

-При наявності, розглянути клопотання сторони захисту;

-Оголосити про підозру у вчиненні кримінальних правопорушеннях в остаточній редакції;

-Виконати вимоги ст. 290 КПК України;

-Скласти обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та звернутися до суду з обвинувальним актом

-Провести інші заходи, направлені на всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження, необхідність яких може виникнути після отримання вказаних матеріалів.

Враховуючи вищенаведене, прокурор просить продовжити строк покладених на підозрюваного обов`язків.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання за його змістом та обґрунтуванням, просила задовольнити.

Захисник у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання.

Вислухавши сторони, дослідивши клопотання, матеріали кримінального провадження, підстави та обґрунтування покладені в його обґрунтування, приходжу до наступного.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Статтею 132 КПК встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, що можуть бути покладені на підозрюваного при застосуванні запобіжного заходу, та які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України можуть бути обрані на строк не більше двох місяців. Однак, у разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання прокурора, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують дію додаткових обов`язків; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали.

Крім того, ч. 4 ст. 199 КПК України визначає, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку додаткових обов`язків до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Системний аналіз положень ст. 194, 199 КПК, які регулюють загальні підстави і порядок застосування та продовження запобіжного заходу, дають слідчому судді підстави вважати, що під час розгляду клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного, необхідно перевірити існування ризиків, які були заявлені прокурором відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК та чи є обставини, що обґрунтовують необхідність покладення таких обов`язків.

Відповідні ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З матеріалів клопотання встановлено, що 01.12.2024 молодшого лейтенанта ОСОБА_4 о 21 годині 35 хвилин затримано в порядку ст. 208 КПК України.

02.12.2024 молодшого лейтенанта ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.

04.12.2024 ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по відношенню до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів до 01.02.2025 з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 , з місцем дислокації АДРЕСА_2 та визначено розмір застави у сумі 242 240 грн.

07.12.2024 ОСОБА_4 звільнений з гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 , з місцем дислокації АДРЕСА_2 у зв`язку із внесенням застави у розмірі 242 240 грн.

23.01.2025 керівником Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_13 , продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців тобто до 01.03.2025 включно.

Із клопотання та доданих до нього матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності.

Отже, описана у клопотанні фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими прокурором матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді підстави дійти висновку про можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, що виправдовує застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК, слідчий суддя вважає доведеними вказані у клопотанні прокурора ризики щодо поведінки підозрюваного, з огляду на таке.

Переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді виключно позбавлення волі строком від 8 до 12 років, та ризик втечі може бути розцінений підозрюваним ОСОБА_4 менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування та процедура виконання покарань, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

Незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути на свідків, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, та потерпілого, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій та можливістю погрозою застосування насильства до начальника. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином що підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування, та оскільки залишив місце вчинення кримінального правопорушення та вжив заходів до розірвання зв`язку між собою та знаряддям злочину.

Вчиняти інші кримінальні правопорушення підтверджується тим, що згідно показів свідків, які є військовослужбовцями, які проходять службу разом з ним в військовій частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 - ОСОБА_4 скоював аналогічні кримінальні правопорушення в м. Мирноград, Донецької області, що дає підстави вважати про ризики вчинення інших кримінальних правопорушень, або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити.

Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

Викладені вище мотиви ухваленого рішення вказують на те, що у цьому провадженні прокурором наведено достатні доводи на підтвердження існуючих ризиків у поведінці підозрюваного із посиланням на докази.

На переконання слідчого судді, за вказаних вище обставин, обраний щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді покладених відповідних обов`язків, буде співмірним з існуючими ризиками, відповідатиме особі підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії його належної процесуальної поведінки.

Щодо виправданості потреб досудового розслідування у втручанні у права і свободи особи, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який ідеться в клопотанні, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 України, досудове розслідування щодо якого не завершене. Також відповідний ступінь втручання є розумним і співмірним із завданнями цього кримінального провадження.

Оцінюючи наявність обставин, які перешкоджали завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя виходить з того, що прокурором доведено існування потреби у подальшому проведенні більшої частини із зазначених ним слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, обсяг яких є доволі значним і проведення яких є дійсно необхідним для забезпечення повного та неупередженого досудового розслідування, виявлення і дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у відповідності до вимог ч. 2 ст. 91 КПК України.

Разом із цим, відповідно до ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Крім цього, відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 необхідно продовжити строк дії покладених обов`язків у зв`язку з внесенням застави в межах строку досудового розслідування, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.

Керуючись ст.ст. 176-179, 182, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя-

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків у кримінальному провадженні №0000940 від 01.12.2024 року відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити покладені відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, які він повинен буде виконувати строком до 01.03.2025 року:

-своєчасно прибувати за першою вимогою до слідчих слідчої групи, прокурорів групи прокурорів, слідчого судді, суду в межах кримінального провадження №0000940 від 01.12.2024, залежно від стадії кримінального провадження;

-не відлучатись за межі Покровського району Донецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою;

-утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ;

-утримуватися від спілкування з підозрюваними у вказаному кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_11 ;

-здати на збереження до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну (за наявності).

Розяснити, що у разі невиконання цих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1