Справа №295/1968/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю - ОСОБА_3 , адвоката - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ст.. слідчого 2-го СВ (з дислокацією у м. Житомир) ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_5 про арешт майна,

встановив:

у провадженні ст. слідчого перебувають матеріали кримінального провадження за №0002589 від 07.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України з посиланням на те, що в період 2022-2023 років військові службові особи військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України шляхом умисного вчинення дій, які явно виходять за межі наданих їм прав та повноважень, в умовах воєнного стану, здійснили закупівлю матеріальних цінностей за завищеними цінами, чим заподіяли збитки на загальну суму понад 2 мільйони гривень, тобто спричинили тяжкі наслідки.

07.02.2025р в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , що за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон «ІРhоne 13» в чохлі хакі, серійний номер НОМЕР_2 , з наявною сім картою, на який слідчий просить накласти арешт з метою збереження речових доказів, проведення огляду та експертизи.

У судове засідання слідчий не з`явилися, про розгляд клопотання повідомлялися, неявка не є перешкодою для розгляду клопотання. ОСОБА_6 та адвокат в судовому засіданні заперечили щодо накладення арешту, вказали що не чинитимуть перешкод для здійснення працівниками органу досудового розслідування огляду мобільного телефона, та дані процесуальні дії можливо здійснити без накладення арешту, а мобільний телефон потрібен для повсякденного користування в роботі.

Заслухавши сторону та його представника, дослідивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого перебувають матеріали кримінального провадження №0002589 від 07.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України з посиланням на те, що в період 2022-2023 років військові службові особи військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України шляхом умисного вчинення дій, яю явно виходять за межі наданих їм прав та повноважень, в умовах воєнного стану, здійснили закупівлю матеріальних цінностей за завищеними цінами, чим заподіяли збитки на загальну суму понад 2 мільйони гривень, тобто спричинили тяжкі наслідки

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 31.01.2025 року надано дозвіл на проведення обшуку у домоволодінні за місцем проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці площею 0,052 га з кадастровим номером :06:040:0089, які належать на праві власності ОСОБА_7 , з метою відшукання та вилучення договору купівлі-продажу №2104/23 від 15.05.2023 БПЛА «Бджола-20» з додатками, інших документів щодо придбання та обліку вказаних БПЛА для військової частини НОМЕР_1 , документів щодо здійснення фінансових операцій військової частини НОМЕР_1 з ТОВ «Крафт Ейр», блокнотів з чорновими записами щодо придбання, обліку чи розрахунків за вказані БПЛА, мобільних телефонів, планшетів, ноутбуків, комп`ютерної техніки, які можуть містити інформацію, що має значення для досудового розслідування, а також готівкових грошових коштів, отриманих злочинним шляхом внаслідок вчинення зазначеного вище злочину.

07.02.2025р в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , що за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено мобільний телефон «ІРhоne 13» в чохлі хакі, серійний номер НОМЕР_2 , з наявною сім картою, які постановою слідчого від 07.02.2025р. визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч.3 зазначеної статті, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, підстави для накладення арешту з іншою метою, окрім тих, що закріплені в ч.2 ст.170 КПК України, чинний кримінальний процесуальний кодекс України не передбачає.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, врахуванню підлягає: 1) правова підстава для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів клопотання, кримінальне провадження порушено за ч. 5 ст. 426-1 КК України, на момент розгляду клопотання відсутні відомості про огляд та проведення експертизи тимчасово вилученого майна, слідчий суддя дійшов висновку, про наявність ризиків, встановлених ч.1 ст. 170 КПК України, для задоволення вимог клопотання та наявність підстав для накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення відповідних огляду, експертиз (мобільного телефону).

Керуючись ст.ст. 167,170-173,309 КПК України,

постановив:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон «ІРhоne 13» в чохлі хакі, серійний номер НОМЕР_2 , з наявною сім картою та тимчасово позбавити власника та користувачів можливості відчужувати, розпоряджатися та користуватися вищевказаними речовими доказами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1