Дата документу 28.01.2025 Справа № 321/563/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/358/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №321/563/21Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2025 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 26 листопада 2024 року про повернення прокурору частково відновлених матеріалів втраченого кримінального провадження щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Донецька, який проживає у АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИЛА

Вказаною ухвалою районного суду частково відновлені матеріали втраченого кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК, які не містять обвинувального акта з додатками, повернуто прокурору.

В апеляційній скарзі прокурор просив ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги мотивував тим, що при вирішенні ще 28.03.2023 року судом питання про відновлення матеріалів втраченого кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , сторона обвинувачення заперечувала проти відновлення цих матеріалів та наголошувала на тому, що обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та інші процесуальні документи перебувають у Михайлівському районному суді Запорізької області та вважаються втраченими. Проте при відновленні втрачених матеріалів кримінального провадження судом не було враховано відсутність обвинувального акта щодо ОСОБА_8 та додатків до нього. При цьому прокурором вживалися заходи щодо відшукання обвинувального акта та додатків до нього, проте отримати жодного документа не вдалося. Крім того, суд в порушення вимог кримінального процесуального закону прийняв рішення, яке не передбачено ст.314 КПК, а саме про повернення прокурору відновлених матеріалів кримінального провадження.

У судове засідання апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце апеляційного розгляду, не з`явився. В апеляційній скарзі не ставиться питання про погіршення його становища. Враховуючи дані обставини та відповідно до положень ч.4 ст.405 КПК апеляційний суд провів апеляційний розгляд без участі обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та наполягав на її задоволенні; захисника, який заперечив проти апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду без змін; перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право ухвалу залишити без змін.

За змістом оскаржуваної ухвали, до Хортицького районного суду м.Запоріжжя після скасування Запорізьким апеляційним судом вироку Михайлівського районного суду Запорізької області від 03.11.2021 року надійшли частково відновлені матеріали втраченого кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК.

Суд першої інстанції, повертаючи прокурору частково відновлені матеріали втраченого кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , виходив з того, що в цих матеріалах відсутній обвинувальний акт з додатками, що перешкоджає призначенню судового розгляду.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.42 КПК обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст.291 КПК. При цьому така особа має знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення її обвинувачують.

Це право також гарантовано ст.6 Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, тобто право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини слід приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу, так як деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи. Оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого пп.«b» п.3 ст.6 Конвенції.

У кримінальному провадженні надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та відповідно про правову кваліфікацію, яку суд може надати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Положеннями ч.1 ст.337 КПК визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати передбаченим ст.291 КПК вимогам.

Зокрема згідно п.5 ч.2 ст.291 КПК обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору з підстав його невідповідності вимогам ст.291 КПК, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Як вбачається з матеріалів провадження, під час відновлення втрачених матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК, встановлено, що після початку повномасштабного вторгнення рф, введення воєнного стану на території України, тимчасової окупації Михайлівського району Запорізької області та зміни підсудності справ Михайлівського районного суду Запорізької області матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_8 в паперовому вигляді до Хортицького районного суду м.Запоріжжя не передавались. В автоматизованій системі документообігу Михайлівського районного суду Запорізької області, доступ до якої має Хортицький районний суд м.Запоріжжя, скановані копії матеріалів цього кримінального провадження, у тому числі й обвинувальний акт з додатками, відсутні. У зв`язку з чим, матеріали втраченого кримінального провадження щодо ОСОБА_8 судом відновлені частково, а саме в частині ухвал суду від 26.04.2021 року, 27.04.2021 року, 23.06.2021 року, 16.08.2021 року, 20.09.2021 року та вироку суду від 03.11.2021 року, які містяться в автоматизованій системі документообігу Михайлівського районного суду Запорізької області.

Отже, хоча місцевий суд і докладав зусиль задля відновлення матеріалів, останні були відновлені лише частково та не містять головного процесуального документу, яким прокурор висуває обвинувачення особі у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, - обвинувального акта.

За обставин відсутності в розпорядженні суду першої інстанції всіх необхідних матеріалів кримінального провадження, відновлених у достатньому обсязі задля ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення, забезпечення дотримання норм КПК, зокрема права на захист, суд першої інстанції прийняв єдине можливе рішення про повернення прокурору матеріалів кримінального провадження, які частково відновлені в порядку ст.615-1 КПК.

При цьому, слід відмітити, що навіть умови воєнного стану не дозволяють знижувати стандарти доказування та принципи кримінального провадження, а визначені ст.91 КПК обставини, що підлягають доказуванню, тягар доведення яких згідно ст.92 КПК покладений на сторону обвинувачення, мають бути перевірені з дотриманням вимог ст.94 КПК. Відступ від вимог як національного законодавства, так і міжнародного, є неприпустимим.

Колегія суддів враховує, що внаслідок відсутності обвинувального акта з додатками подальший рух справи повністю унеможливлюється, як унеможливлюється і досягнення мети кримінального провадження та ухвалення судом законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення, що в свою чергу порушує основні засади кримінального судочинства, зокрема право ОСОБА_8 на захист, розумність строків перебування під кримінальним переслідуванням, верховенство права, законність.

Визначення матеріалів кримінального провадження (кримінальної справи) закріплено в ч.1 ст.317 КПК, де зазначено, що документи, інші матеріали, надані суду під час судового провадження його учасниками, судові рішення та інші документи і матеріали, що мають значення для цього кримінального провадження, долучаються до обвинувального акта і є матеріалами кримінального провадження (кримінальною справою).

Під процедурою відновлення втраченого кримінального провадження слід розуміти відновлення певної сукупності документів, що відображають хід, зміст і результати розслідування конкретного кримінального правопорушення.

У даному ж випадку взагалі відсутній ключовий процесуальний документ, до якого було б можливо долучити інші матеріали кримінального провадження, - обвинувальний акт.

Стаття 2 КПК передбачає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком районного суду, що втрачені матеріали кримінального провадження були відновлені в обсязі, недостатньому для проведення судового розгляду та ухвалення судового рішення, яке б відповідало вимогам ст.370 КПК.

Той факт, що суд першої інстанції прийняв рішення, яке не передбачено вимогами ст.314 КПК, про що наголошував прокурор в своїй апеляційній скарзі, не свідчить про незаконність оскаржуваної ухвали, оскільки відповідно до положень ст.9 КПК, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, керуючись такими загальними засадами кримінального провадження, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, у підготовчому судовому засіданні прийняв обґрунтоване рішення про повернення частково відновлених матеріалів втраченого кримінального провадження прокурору, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора, за викладеними в ній доводами, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 26 листопада 2024 року про повернення прокурору частково відновлених матеріалів втраченого кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, які не містять обвинувального акта з додатками, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4