Справа № 307/2696/19
Провадження № 1-в/307/96/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 рокум. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

представника пробації ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тячів в режимі відеоконференцзв`язку подання провідного інспектора Тячівського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_7 про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону щодо ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , засудженого вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 23.11.2022 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.ст. 104, 75, 76 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

В С Т А Н О В И В:

Провідний інспектор Тячівського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_7 звернулася до суду з поданням про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч. 2 і 3 ст. 74 КК України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , засудженого вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 23.11.2022 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.ст. 104, 75, 76 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Подання мотивовано тим, що 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", відповідно до якого викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.51 КУпАП. Якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.51 КУпАП.

Вказує, що оскільки згідно вироку Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 листопада 2022 року, сума викраденого ОСОБА_8 майна становить 1808 грн., 800 грн. та 580 грн. та кожен з епізодів не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян то вказані дії ОСОБА_8 необхідно кваліфікувати за відповідними частинами КУпАП.

Просить суд звільнити засудженого ОСОБА_8 від призначеного покарання за вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 23 листопада 2022 року за ч.3 ст.185 КК України на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

В судовому засіданні В.о. начальника Тячівського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_9 змінила вимоги подання та просила привести судове рішення у відповідність до вимог закону щодо ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , засудженого вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 23.11.2022 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.ст. 104, 75, 76 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. Мотиви клопотанння пов`язані з частковою декриміналізацією ст. 185 КК України підтримала.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечив щодо задоволення клопотання.

Засуджений та його захисник в судовому засіданні просили подання задовольнити.

Законний представник засудженого ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилася та про причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали подання та заслухавши пояснення учасників провадження, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 23.11.2022 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ст.185 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді позбавлення волі на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.ст. 104, 75, 76 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Покладено на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Засуджений ОСОБА_5 перебуває на обліку в Тячівському РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»(далі - Закон № 3886-ІХ).

Відповідно до Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, вказаним Законом фактично частково декриміналізовано (в залежності від обсягу вартості майна, яким заволоділа особа) відповідальність за ст. ст. 185, 190, 191 КК України.

За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

При цьому, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу (у даному випадку місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок), має право вирішувати питання в тому числі про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і ч. 3 ст. 74 КК України.

Так, згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Частиною 3 даної статті КК України визначено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Водночас, суд звертає увагу на те, що положеннями КК України та КПК України не передбачено можливості вирішення питання про приведення вироку суду у відповідність до закону, а норми, на які посилається представник органу пробації, передбачають лише можливість вирішення питання про звільнення засудженого від покарання та його відбування.

Згідно вироку Тячівського районного суду Закарпатської області від 23.11.2022, ОСОБА_5 вчинив десять епізодів крадіжки майна, які кваліфіковані за 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло та інше приміщення:

- 2 липня 2019 року на суму 1808 грн.;

- 3 липня 2019 року на суму 2720 грн.;

- 4 липня 2019 року на суму 2327 грн.;

- 5 липня 2019 року на суму 8491 грн.;

- 15 листопада 2019 року на суму 2700 грн.;

- 18 листопада 2019 року на суму 800 грн.;

- 19 листопада 2019 року на суму 580 грн.;

- 20 листопада 2019 на суму 2402 грн.;

- 22 листопада 2019 на суму 1957 грн.;

- 25 листопада 2019 на суму 3525 грн.

Згідно частини 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 1 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1921 грн, а 50% від його розміру становили 960,5 грн., таким чином, з огляду на зміст положень ПК України та Закону 3886-IX, на момент вчинення засудженим кримінальних правопорушень, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становила 1921 грн (960,5 х 2=1921).

Як вбачається з досліджених матеріалів кримінального провадження сума завданої шкоди за кримінальні правопорушення вчинені 2 липня 2019, 18 листопад 2019 та 19 листопада 2019 менша за встановлений прожитковий мінімум на 2019 рік.

Інші епізоди злочинної діяльності, що були вчинені 03.07.2019, 04.07.2019, 05.07.2019, 20.11.2019, 22.11.2019, 25.11.2019, залишаються кримінально караними.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що покарання призначається судом за статтею (частиною) статті КК України, а не за окремі епізоди, підстави для звільнення ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 23.11.2022 року, у зв`язку з набуттям чинності Закону № 3886-ІХ відсутні.

При цьому, суд саме звільняє засудженого від відбування покарання, а не приводить вирок суду у відповідність до нового Закону, оскільки таке приведення у випадку декриміналізації діянь, за які особа була засуджена, фактично є скасуванням або зміною вироку, що виходить за межі повноважень суду першої інстанції на стадії його виконання.

З огляду на викладене, подання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів», суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні подання Тячівського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону щодо ОСОБА_5 , засудженого вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 23.11.2022 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.ст. 104,75, 76 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Тячівський районний суд Закарпатської області, протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 24 грудня 2024 року о 9 год. 00 хв.

Головуючий ОСОБА_1