ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/4114/24 Номер провадження 11-кп/814/970/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

представника колонії ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 29.11.2024,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою задоволено подання Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» про умовно дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Шостка Сумської області, із середньою освітою, не одруженого, засудженого 31.03.2022 вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, на 3 роки 1 місяць позбавлення волі,

від відбування призначеного вироком покарання на його невідбуту частину строком 5 місяців 1 день.

Таке рішення суд мотивував тим, що засуджений відбув частину призначеного покарання необхідну для його умовно-дострокового звільнення, тому, враховуючи поведінку засудженого за весь період відбування покарання та характеристику, вважає, що ОСОБА_7 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що є підставою, передбаченою ст. 81 КК України для його умовно-дострокового звільнення.

У поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні подання Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного вироком покарання.

Свої вимоги мотивує тим, що протягом всього періоду відбування покарання на ОСОБА_7 2 рази було накладено стягнення, засуджений під час відбування покарання в ДУ «Кропивницький СІЗО» та ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» характеризувався негативно, не отримував заохочень, протягом 2024 року працював лише 7 місяців та відповідно до характеристики ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення є середнім.

Звертає увагу, що комісія Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» неодноразово відмовляла у застосування пільг щодо ОСОБА_7 , зокрема відповідно до ст. 82 КК України, ст. 101 КВК України, ст. 107 та 81 КК України, що свідчить про нестабільну поведінку засудженого та відсутність підстав для його умовно-дострокового звільнення.

Колегія суддів заслухавши доповідача, прокурора в підтримку апеляційної скарги, засудженого, який просив ухвалу суду залишити без змін, думку представника колонії щодо можливості звільнення засудженого умовно-достроково, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Інші учасники судового розгляду ухвалу суду не оскаржили.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення злочину) умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно характеристики на засудженого від 01.11.2024, засуджений ОСОБА_7 у місцях позбавлення волі знаходиться з 31.03.2022.

З 22.12.2023 перебуває у Державній установі «Полтавська виправна колонія (№64)», де позитивно характеризується, до дисциплінарної відповідальності не притягувався.

Адміністрацією установи заохочувавсь три рази за виконання покладених обов`язків та додержання, правил поведінки встановлених Кримінально - виконавчим кодексам України та правил внутрішнього розпорядку, дотриманий правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці.

Приліжкову тумбочку та спальне місце утримує в чистоті і порядку. Має охайний зовнішній вигляд.

Також засуджений на теперішній час працевлаштований на виробництві установи різноробочим по виготовленню малопомітної перешкоди. До роботи ставиться сумлінно.

Крім того, ОСОБА_7 бере участь в програмі диференційованого виховного впливу «Правова освіта», реалізував програму ДВВ «Професія», «Подолання наркотичної залежності», «Подолання алкогольної залежності» та «Підготовка до звільнення». До реалізації програм ставиться позитивно.

Викладені обставини свідчать про те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому на підставі ст. 81 КК України його необхідно звільнити умовно-достроково від відбування покарання.

Всупереч доводам прокурора, суд першої інстанції належним чином врахував всі обставини справи та дані про особу засудженого, в тому числі і ті, які зазначені в апеляційній скарзі та обґрунтовано прийняв рішення про задоволення подання начальника Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання відносно ОСОБА_7 .

Дійсно, як зазначено у апеляційній скарзі, протягом строку відбування покарання на засудженого було накладено 2 стягнення, проте вони на теперішній час погашені у встановленому законом порядку. Також ОСОБА_7 протягом 2024 року отримав 3 заохочення, працевлаштований на виробництві установи.

Як зазначено у апеляційній скарзі, комісія Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» дійсно неодноразово відмовляла ОСОБА_7 у застосуванні пільг щодо нього, проте з матеріалів справи вбачається, що на теперішній час ОСОБА_7 , на думку комісії установи, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, у зв?язку з чим 08.11.2024 було направлено на адресу місцевого суду подання щодо його умовно-дострокового звільнення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування оскаржуваної ухвали, колегією суддів не встановлено.

Отже, апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 29.11.2024, щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4