Справа № 297/1118/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

19 грудня 2024 року м. Берегово

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного у кримінальному провадженні №0000002 від 01.03.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючого директором ТОВ «Водоканал КарпатВіз», одруженого, раніше не судимого, громадянина України,

встановив:

Слідчий СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 01.03.2024 року.

Клопотання мотивоване тим, що що ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше грудня 2023 року діючи умисно зкорисливих мотивів, вступив у змову з невстановленими посадовими особами Територіального центру соціального обслуговування (Надання соціальних послуг) Берегівської міської ради, який знаходиться в м. Берегове по вул. Казанці, 5, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна належного ОСОБА_7 , а саме житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_2 , вартість якого згідно з висновком експерта від 14.05.2024 становить 400445 гривень, отримав інформацію про наявність у ОСОБА_7 вищевказаного нерухомого майна, відсутність потенційних спадкоємців, його вкрай критичний стан здоров`я (ймовірність смерті у продовж нетривалого часу), а також доступ до документів (паспорт громадянина України, ідентифікаційний код ОСОБА_7 ), які перебували у віданні посадових осіб територіального центру.

Отримавши необхідні документи та інформацію про нерухоме майно, будучи упевненим про, те що ОСОБА_7 позбавлений можливості покидати Територіальний центр соціального обслуговування, у силу чого причетні до злочинної змови не будуть викриті правоохоронними органами, з метою доведення свого злочинного умислу на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 вступив в злочинну змову з невстановленою слідством особою ззовні схожою на потерпілого з яким прибув до приватного нотаріуса ОСОБА_8 , якій надав відповідні документи та інформацію про адресу розташування нерухомого майна.

У невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_4 передав наявні у нього документи, що належать ОСОБА_7 , з метою проведення необхідних для досягнення злочинного наміру реєстраційних нотаріальних дій.

В подальшому ОСОБА_8 не знаючи про злочинні наміри ОСОБА_4 незаконного заволодіння нерухомим майном належним ОСОБА_7 , склала та нотаріально посвідчила договір дарування вищевказаного житлового будинку ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 та внесла відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Внаслідок вказаних протиправних дій, ОСОБА_4 шляхом обману заволодів житловим будинком, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 400445 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, в шахрайстві, тобто у заволодінні чужого майна шляхом обману за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.

17 грудня 2024 року слідчим СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 було повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: Витяг з ЄРДР; рапорт про виявлення кримінального правопорушення; лист уповноважено з прав людини; звернення ОСОБА_7 ; витяг з реєстру речових прав; заява про залучення до провадження як потерпілого ОСОБА_7 ; допит потерпілого ОСОБА_7 ; відповідь з БТІ; висновок товарознавчої експертизи; пояснення ОСОБА_4 ; заява про державну реєстрацію; висновок почеркознавчої експертизи №СЕ/19/107-24/8556-ПЧ від 29.08.2024 року; повідомлення про підозру ОСОБА_4 ; допит підозрюваного ОСОБА_4 ; та іншими зібраними доказами в кримінальному провадженні.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, п. 3, п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, злочин, який інкримінуються ОСОБА_4 у відповідності до ст. 12 КК України, є тяжким та передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, може вступати у поза процесуальні відносини із потерпілим та схиляти його до зміни даних ними показів, і це створює загрозу тиску та підбурювання до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких.

Разом з тим, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим п.1, п. 3, п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, слідчий просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з підстав зазначених слідчим у клопотанні, просив таке задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник заперечили щодо застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та просили застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду клопотання, дослідивши матеріали такого, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, зокрема, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (частина 2).

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено, 01 березня 2024 рокувнесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 190 КК України.

17 грудня 2024 року слідчим СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 було повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Так, ОСОБА_4 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, тобто в шахрайстві, тобто у заволодінні чужого майна шляхом обману за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, дослідженими в ході судового розгляду клопотання, зокрема: Витяг з ЄРДР; рапорт про виявлення кримінального правопорушення; лист уповноважено з прав людини; звернення ОСОБА_7 ; витяг з реєстру речових прав; заява про залучення до провадження як потерпілого ОСОБА_7 ; допит потерпілого ОСОБА_7 ; відповідь з БТІ; висновок товарознавчої експертизи; пояснення ОСОБА_4 ; заява про державну реєстрацію; висновок почеркознавчої експертизи №СЕ/19/107-24/8556-ПЧ від 29.08.2024 року; повідомлення про підозру ОСОБА_4 ; допит підозрюваного ОСОБА_4 ..

Згідно з пунктом 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Разом з тим, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчої та доданих матеріалах. Однак, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

При вирішенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує, що такий не судимий, має на утриманні двох малолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, і такий згідно ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, а також враховує тяжкість покарання, що йому загрожує.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

В ході розгляду клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, слідчий суддя вважає, що існує ризик, щопідозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки такий обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Так, санкція ч. 4 ст. 190 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі до восьми років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Також, слідчий суддя вважає, що існує ризик, що ОСОБА_4 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на потерпілого, а також інших учасників кримінального провадження та схиляти його до зміни даних ним показів.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що існує ризик, щопідозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Крім того, останній, використовуючи свої зв`язки, може координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності.

Так, на думку слідчого судді, в судовому засіданні, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п 1, п. 3, п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочину, а також те, що останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вищевказаним ризикам, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Разом з тим, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає покласти відносно останнього наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; заборонити залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин щодня.

Згідно ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою статті 197 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Згідноп. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на 60 діб.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 193-194, 196, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без використання електронних засобів контролю, строком на 60 діб.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- заборонити залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин щодня.

Строк дії ухвали закінчується 16 лютого 2025 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали надіслати в Берегівський РВП ГУНП в Закарпатській області для виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_9