Справа №:755/2478/25
Провадження №: 1-кс/755/598/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ "12" лютого 2025 р.

Слідчий суддя Дніпровський районний суд м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000093 від 23.10.2024 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оліїв Тернопільської області, українця, громадянина України, працюючого: лікарем-невропатологом КНП «Консультативно-діагностичного центру Дніпровського району м. Києва», член медичної експертної комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4, з вищою освітою, не одруженого, маючого на утриманні батька, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

в с т а н о в и в :

Слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва - ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із зазначеним клопотанням.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_8 , являючись членом ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 як лікар-невропатолог, відповідно будучи службовою особою, одержав неправомірну вигоду для себе за вчинення в інтересах того хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої йому влади чи службового становища, поєднаного з вимаганням у особи неправомірної вигоди за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 у відповідності до витягу з наказу КНП «Консультативно-діагностичний центр Дніпровського району м. Києві» № 232 к від 03.11.2014 переведений на посаду лікаря-невропатолога вказаного медичного закладу, з 03.11.2014.

ОСОБА_4 перебуваючи на посаді лікаря-невропатолога військово-лікарської комісії (ВЛК №1 ІНФОРМАЦІЯ_3 ) як член вказаної ВЛК був уповноваженим на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та відповідно до ст. 18 КК України є службовою особою.

Так, 18.10.2024 ОСОБА_4 , будучи службовою особою, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та незаконного збагачення, перебуваючи у своєму службовому кабінеті №117 КНП «Консультативно-діагностичного центру Дніпровського району м. Києві» за адресою: м. Київ, вул. Вінстона Черчилля, 31, в ході спілкування висловив вимогу військовозобов`язаному ОСОБА_9 , який на той час в плановому порядку проходив ВЛК, щодо надання йому неправомірної вигоди в розмірі 2000 доларів США за встановлення діагнозу, який дає підстави визнати його придатним до служби у військових частинах забезпечення ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах, установах, медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення охорони.

В ході проведення контролю за вчиненням злочину ОСОБА_4 , 08.02.2025 близько 11:30 одержав від ОСОБА_9 , частину заздалегідь обумовленої суми у розмірі 40 000 грн., за встановлення потрібного діагнозу. В подальшому 11.02.2025 близько 13.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні службового кабінету № 117, одержав від ОСОБА_9 другу частину обумовленої суми в розмірі 40 000 грн., після чого особисто вніс до картки обстеження та медичного огляду ОСОБА_9 недостовірні відомості щодо поставленого йому діагнозу, а саме: ДЕП 2 (Дисциркуляторна енцефалопатія) з цефалгією. ТІА (транзіторна ешемічна атака) у 2023 році. Стан після ГПМК (гостре порушення мозкового кровообігу в басейні ПСМА (правої середньої мозкової артерії 28.01.2025, у вигляді вираженої вестілопатії. Придатний до ТЦК та СП ст.41Б, які засвідчив своїм підписом та печаткою лікаря-невропатолога, чим своїми умисними діями створив умови визнати його придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, начальних центрах, закладах, установах, медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв?язку, оперативного забезпечення, охорони (обмежено придатним).

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, повністю в підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: інформуваннями оперативного підрозділу про виявлення кримінального правопорушення: протоколами проведення негласних слідчих (розшукових дій го контролю за вчиненням злочину у формі слідчого експерименту, протоколами проведення огляду особи та вручення грошових коштів; протоколами допиту свідка ОСОБА_9 який приймав участь у проведенні контролю за вчиненням злочину. протоколом проведення обшуку в службовому кабінеті ОСОБА_4 та вилученими там речовими доказами, а саме грошовими коштами, які використовувалися при проведенні негласних слідчих розшукових дій, протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_11 де вилучені кошти використані під час проведення контролю за вчиненням злочину, протоколами допиту понятих під час проведення слідчих дій, іншими доказами в іх сукупності.

11.02.2025 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України,

12.02.2025 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. З підстав наведених у клопотанні.

Слідчий суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов такого висновку.

За вказаними фактами, 23.10.2024 року відомості про вчинення кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000093 від 23.10.2024, за ч.3 ст. 368 КК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного з цим злочином, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання істинних завдань КПК України визначених ст. 2.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, слідчим у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Інкриміновані підозрюваному кримінальне правопорушення є тяжкими, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, відповідно до п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини «Харченко проти України» (Заява № 40107/02) від 10 лютого 2011 року, набуло статус остаточного 10 травня 2011 року, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93).

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Таким чином, наявні ризики дають підстави вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний може вчинити інші правопорушення, може впливати на потерпілого та свідків, уникати від досудового розслідування та суду. Крім того, триває досудове розслідування з метою встановлення всіх фігурантів кримінального провадження. З огляду на вище викладене, слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Перевіряючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального правопорушення та тяжкість інкримінованого підозрюваному правопорушення, на даний час існують ризики того, що ОСОБА_4 може переховуватися від слідства, впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, при цьому, суд також враховує особу обвинуваченого, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність у підозрюваного родини й утриманців, постійного місця роботи, репутацію обвинуваченого, його майновий стан, відсутність або наявність судимостей. Крім того, триває досудове розслідування з метою встановлення всіх фігурантів кримінального провадження. З огляду на вище викладене, слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим Кодексом, крім випадків передбачених частиною четвертою цієї статті. Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину розмір застави становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 заставу в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на думку суду є достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 182-183, 176-178, 186, 193-196, 206, 208, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України строком на 60 днів - до 11 квітня 2025 року включно, взявши під варту в залі суду.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислюється з моменту його фактичного затримання.

Визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 242 240 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Дніпровського районного суду м. Києва (Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві, , МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р № UA1012089), у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: