Справа №766/3347/25
н/п 1-кп/766/3379/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2025 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР під №0000039 від 23.02.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Трудолюбівка Снігурівського району Миколаївської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22.02.2025 приблизно о 14:00, перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто переслідуючи прямий умисел, спрямований на спричинення легких тілесних ушкоджень колишній дружині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті раптово виниклого конфлікту, наніс останній один удар кулаком правої руки в область правого ока, один удар ступнею правої ноги в область носу, один удар ступнею правої ноги в задню частину голови, один удар кулаком правої руки в область грудної клітини та один удар ступнею правої ноги в область стегна лівої ноги, в результаті чого спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді синців, саден обличчя, крововилив в м`які тканини голови, синців правої молочної залози, лівого стегна, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_2 за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Прокурор звернувся до суду із обвинувальним актом щодо вчинення кримінального проступку, та з клопотанням про розгляд кримінального проступку в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні та без його участі.

До вказаного обвинувального акту відносно ОСОБА_2 долучена письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності захисника ОСОБА_4 , відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не оспорює встановлені органом дізнання обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом дізнання правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорюють встановлені органом дізнання обставини, а потерпіла ОСОБА_3 також просила розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку та за її відсутності, суд вважає за можливе провести розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні в порядку ст.382 КПК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження та без фіксування за допомогою технічних засобів в порядку, визначеному ч. 4 ст. 107 КПК України.

При призначенні покарання ОСОБА_2 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом алкогольна залежність, в силу статті 89 КК України раніше несудимий, має постійне зареєстроване місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, свою вину визнав в повному об`ємі, розкаявся у вчиненому, а тому обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття. Обставиною, що обтяжує покарання суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний раніше перебував в сімейних відносинах.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_2 можливо призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у виді громадських робіт, враховуючи відсутність обмежень, визначених ч. 3 ст. 56 КК України, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до частини першої статті 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених Кримінальним кодексом України, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; направлення для проходження програми для кривдників.

Такі заходи застосовуються до особи, яка на момент вчинення домашнього насильства досягла 18-річного віку на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Вирішуючи питання щодо необхідності застосування до обвинуваченого ОСОБА_2 обмежувального заходу, суд виходить з наступного.

У цьому кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_2 визнається винним у умисному легкому тілесному ушкодженню, завданому потерпілій ОСОБА_3 , яка раніше перебувала у шлюбних стосунках із обвинуваченим.

У своєму висновку, зробленому у постанові об`єднаної палати ККС ВС від 12 лютого 2020 року у справі № 453/225/19 (провадження № 51-4000кмо19), ОП ККС ВС вказала, що злочином, пов`язаним із домашнім насильством, слід вважати будь-яке кримінальне правопорушення, обставини вчинення якого свідчать про наявність у діянні хоча б одного з елементів (ознак), перелічених у ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», незалежно від того, чи вказано їх в інкримінованій статті (частині статті) КК України як ознаки основного або кваліфікованого складу злочину.

Пунктом 3 частини 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон) визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. При цьому пункт 6 частини 1 статті 1 Закону дає визначення поняттю «кривдник», за яким кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про необхідність застосування відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України до ОСОБА_2 обмежувального заходу строком на 3 (три) місяці у виді направлення обвинуваченого для проходження програми для кривдників, оскільки це сприятиме виправленню обвинуваченого, покращенню психологічного здоров`я потерпілої, а призначене судом покарання та обмежувальний захід у своїй сукупності будуть необхідними і достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків (стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству»).

Відповідно до Наказу МВС №124 від 25.02.2019р. «Про затвердження Порядку взяття на профілактичний облік, проведення профілактичної роботи та зняття з профілактичного обліку кривдника уповноваженим підрозділом органу Національної поліції України», кривдник має перебувати на обліку відповідного органу НП України, а згідно ч.5 розд.1 «Типової програми для кривдників», затвердженої Наказом Мінсоцполітики №1434 від 01.10.2018 організацію та виконання цієї Типової програми, її проходження кривдниками забезпечують місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування відповідно до вимог ст.28 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству»

Цивільний позов потерпілою заявлено не було.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 373-376, 382 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України направити ОСОБА_2 для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області з урахуванням обмежень, визначених ч. 1 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку негайно направити учасникам судового провадження.

СуддяОСОБА_1