Справа №534/3116/24
Провадження №1-в/534/144/24
КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року місто Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді Куц Т.О., за участі: секретаря судового засідання Дегтяр Є.І., прокурора Павловського С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання Кременчуцького МС філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області щодо ОСОБА_1 про звільнення від покарання призначеного вироком,

встановив:

До Комсомольського міського суду Полтавської області надійшло подання

Кременчуцького міського сектору філії Державної установи «Центр пробації» в

Полтавській області щодо ОСОБА_1 в якому порушено питання про звільнення від призначеного судом покарання за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 21.02.2023 за епізодами вчиненими 06.09.2022 на суму 1984 грн, 07.09.2022, на суму 1984 грн, 09.09.2022 на суму 1984 грн, у зв?язку з набранням чинності Закону України від 18.07.2024 N?3886-IХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, засуджений та представник органу пробації в судове засідання не прибули, що у відповідності до ч.5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Представник органу пробації звернулася на адресу суду із клопотаннями про розгляд справи за її відсутності, подання прохала задовольнити.

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність.

Прокурор проти задоволення подання не заперечував.

Дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого судом встановлено наступне.

Вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.02.2023 ОСОБА_1 , визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням в порядку ст.75 КК України з іспитовим строком на 3 роки.

Ha підставі ст.76 КК України на ОСОБА_1 судом були покладені наступні обов?язки: періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Як убачається з вказаного вироку ОСОБА_1 вчинив кілька епізодів крадіжок з яких епізод від 06.09.2022 на суму 1984 грн, епізод від 07.09.2022 на суму 1894 грн, епізод від 09.09.2022 на суму 1984 грн.

На підставі ч.2 ст.74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до п. 13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом?якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2, 3 ст. 74 КК України.Згідно із п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов?язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених,

зокрема, п.13 ч.1 ст.537 КПК.

09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі за текстом - Закон 3886-IХ), відповідно до якого стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна» викладена в новій редакції, та передбачає, що дрібним є викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У зв?язку із прийняттям даного закону з 09.08.2024 втратив чинність Закон України внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна», відповідно якого стаття 51 України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна» була викладена в новій редакції, та передбачала, що дрібним є викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

За правилами пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпунктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу

України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного

податкового року.

За ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» з 01.01.2023 прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становить 2 684 грн.

Отже, для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2022 році складає 1 240,50 грн (2 481 / 2 = 1240,50).

Отже, внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діян і дія цього Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Частиною 1 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом?якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

На підставі ч.2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до п. 13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом?якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2, 3 ст. 74 КК України.

Згідно із п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов?язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених.

зокрема, п.13 ч.1 ст.537 КПК.

Враховуючи викладене обґрунтування, а також те, що за епізодамами вчиненими ОСОБА_1 06.09.2022 на суму 1984 грн, 07.09.2022, на суму 1984 грн, 09.09.2022 на суму 1984 грн, вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2 481 грн), а ОСОБА_1 є засудженим за діяння, караність яких законом на теперішній час усунена, внаслідок чого, він підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання за цими епізодами відповідно до 4.2 ст.74 КК України.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 21.02.2023 за епізодами від 06.09.2022 на суму 1984 грн, 07.09.2022, на суму 1984 грн., 09.09.2022 на суму 1984 грн у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Керуючись ст.3, 4, 5, 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-IX, суд

постановив:

Заяву Кременчуцького міського сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області - задовольнити повністю.

На підставі ч. 2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 , від покарання, призначеного йому вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21.02.2022 за ч.1 ст.190, ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі, по епізодам вчиненим 06.09.2022 на суму 1984 грн, 07.09.2022, на суму 1984 грн, 09.09.2022 на суму 1984 грн, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Т.О. Куц