Номер провадження: 11-кп/813/234/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 30.06.2023 у кримінальному провадженні №0000686 від 17.05.2022 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, українець, громадянин України, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей 2009 та 2014 років народження, раніше не судимий, з середньою освітою, працює менеджером по збуту в ЧП «Міхаєль Компані», раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Оскаржуваним вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік з позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 відраховувати з часу його добровільного з`явлення для відбування покарання або його затримання в порядку виконання вироку.

Вироком також вирішено питання щодо цивільного позову та речових доказів.

Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 16.05.2022, приблизно об 11.00 год., в світлий час доби, керуючи засобом підвищеної небезпеки, а саме автомобілем марки «Mazda 626» д.н.з. НОМЕР_1 , по горизонтальній прямій ділянці асфальтобетонного покриття проїзної частини вул. Костанді, здійснював рух від вул. Люстдорфська дорога в напрямку вул. Фонтанська дорога в місті Одеса.

Наближаючись до нерегульованого перехрестя вул. Костанді з вул. Ялинкова, розташованого поблизу будинку №44 по вул. Костанді, водій ОСОБА_7 , у зоні дії знаку обмеження максимальної швидкості 30 км/г, рухаючись зі значним перевищенням швидкості (близько 100 км/г), п. 1.5; підпункт «б» п. 2.3; п. 2.9 «а», п. 12.9 та заборонного дорожнього знаку 3.29 «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), був неуважним, за дорожньою обстановкою постійно не слідкував, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, перевищувати максимальну швидкість та обрав швидкість руху керованого ним автомобіля, без урахування дорожньої обстановки, яка не забезпечує безпеку і не дає можливість йому постійно контролювати рух автомобіля, своєчасно не відреагував на виниклу небезпеку для руху, при відсутності яких-небудь перешкод технічного або іншого характеру не зменшив швидкість руху керованого ним транспортного засобу аж до його зупинки, продовжив рух у зазначеному режимі, допустив зіткнення із автомобілем марки «Opel Corsa» д.н.з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , у якому перебував пасажир ОСОБА_10 , який рухаючись у зустрічному напрямку, виконував маневр повороту ліворуч з вул. Костанді на вул. Ялинкову.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_10 спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді: закритий перелом 10-го ребра справа зі зміщенням 1/2 поперечника кістки.

Дії водія автомобіля «Mazda 626» ОСОБА_7 не відповідали вимогам заборонного дорожнього знаку 3.29 та п.12.9 Правил дорожнього руху України, що створювали необхідні і достатні умови для настання події і перебували з ним у причинному зв`язку.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із рішення суду захисник ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що вирок суду є незаконним, невмотивованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, прийнятий із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. При цьому, зміст вироку не відповідає його проголошенню в судовому засіданні судом першої інстанції при його ухваленні.

Доводи обґрунтовує тим, що відповідно до довідки секретаря судового засідання ОСОБА_11 24.01.2023 року судове засідання фіксувалось за допомогою системи Акорд (відео-аудіо). Під час копіювання судових засідань на архівні диски, перед передачею кримінального провадження в канцелярію суду, виявилось, що судове засідання 24.01.2023 року через перебої в електроживленні суду не зберіглось, про що повідомлено суддю.

З огляду на зазначене цифровий носій інформації з аудіо/відео фіксуванням судового засідання від 24.01.2023 року відсутній, що також підтверджується наданим DVD-R диском канцелярію суду.

Зазначає, що у результативній частині наявного в матеріалах кримінального провадження вироку міститься текст, який не оголошувався районним судом під час проголошення судового рішення, а саме в частині призначення покарання у виді позбавлення волі на строк один рік з позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки.

Навпаки, судом під час проголошення судового рішення в частині призначення покарання було вказано покарання у виді обмеження волі на строк два роки з позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки.

Такі пояснення, окрім самого обвинуваченого надає і цивільний позивач ОСОБА_9 , виклавши їх в окремій заяві до Одеського апеляційного суду від 15.02.2023 року.

Просить скасувати вирок та призначити новий розгляд обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000686 від 17.05.2022 року у тому ж суді, в іншому складі зі стадії підготовчого судового засідання.

Обвинувачений ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_10 та цивільний позивач ОСОБА_9 будучи належним чином повідомленими про дату та час судового засідання не з`явилися, клопотань про розгляд апеляційної скарги за їх участі не надсилали до суду апеляційної інстанції.

Крім того, від захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 надійшло клопотання про відкладання судового засідання. Проте апеляційний суд зазначає, що судові засідання, які були призначені на 17.10.2023, 21.02.2024, 02.07.2024, 21.08.2024, 12.11.2024, 11.12.2024 та 11.02.2025 відкладені у зв`язку з надходженням клопотань захисника про перенесення судових засідань на інші дати. Систематичні неявки захисника свідчать про її небажання розглянути апеляційну скаргу у розумні строки, а тому за таких обставин апеляційний суд враховуючи, що погіршення становища обвинуваченого в апеляційної скарги не ставиться, заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти розгляду апеляційної скарги за відсутності обвинуваченого та його захисника, потерпілого та цивільного позивача у відповідності до положень ч. 4 ст. 405 КПК України вважав за можливе провести судовий розгляд за їх відсутності.

Позиції учасників судового розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача; пояснення прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є повне фіксування судового процесу технічними засобами.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань, зокрема, є те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У ч. 5 ст. 27 КПК зазначено, що під час судового розгляду забезпечується повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Офіційним записом судового засідання є лише технічний запис, здійснений судом у порядку, передбаченому КПК. Крім КПК, це питання регулюється Інструкцією про порядок роботи з технічними засобами фіксування судового процесу (судового засідання), затвердженою наказом ДСА від 20 вересня 2012 року №108.

Стаття 103 КПК України передбачає форми фіксування кримінального провадження і згідно неї однією з форм фіксування процесуальних дій під час кримінального провадження може бути носій інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії.

Частиною 4 ст. 107 КПК України передбачено, що фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим, а його необов`язковість передбачена лише в разі неявки в судове засідання учасників судового процесу.

Як вбачається з наявного у матеріалах судової справи журналу судового засідання, слухання справи відбулося 24.01.2023 року, запис здійснювався на цифровий носій за допомогою системи технічної фіксації судових процесів «Акорд», інвентарний номер - 1. Наявне почасове фіксування судового засідання з 15:07 год до 15:21 год., жодних перебоїв з електроенергію у вказаному журналі не було зафіксовано.

При цьому дані зазначеного журналу судового засідання свідчать про те, що під час судового розгляду був присутній обвинувачений ОСОБА_7 , приймав участь прокурор ОСОБА_12 , цивільний позивач ОСОБА_9 .

Згідно журналу судового засідання 24.01.2023 року у судовому засіданні прокурором було долучено письмові докази по справі, після з`ясування думки учасників судового процесу завершене судове слідство, проведено судові дебати, обвинувачений виступив з останнім словом, після чого суд видалився до нарадчої кімнати та о 15:18 год відбулося оголошення вироку та роз`яснення учасникам його зміст.

Відповідно до довідки секретаря судового засідання ОСОБА_11 24.01.2023 року судове засідання фіксувалось за допомогою системи Акорд (відео-аудіо). Під час копіювання судових засідань на архівні диски, перед передачею кримінального провадження в канцелярію суду, виявилось, що судове засідання 24.01.2023 року через перебої в електроживленні суду не зберіглось, про що повідомлено суддю.

З огляду на зазначене цифровий носій інформації з аудіо/відео фіксуванням судового засідання від 24.01.2023 року відсутній, що також підтверджується наданим DVD-R диском районним судом 24.11.2024, який отриманий на запит апеляційного суду.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Пункт 7 ч. 2 ст. 412 КПК України вказує на те, що одним з таких порушень є відсутність у матеріалах провадження журналу судового засідання або технічного носію інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Разом з тим, колегія суддів вважає також слушними доводи апелянта щодо невідповідності змісту вироку його проголошенню в судовому засіданні судом першої інстанції при його ухваленні з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 371 КПК України вирок ухвалюється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 376 КПК України передбачено, що судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу з нарадчої кімнати. Головуючий суддя у судовому засідання роз`яснює зміст рішення, порядок та строк його оскарження.

Частиною 6 ст. 376 КПК України передбачено, що учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали (постанови) суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження та прокурору.

Системний аналіз процесуальних норм вказує на те, що вирок має бути складено в нарадчій кімнаті, а його повний текст проголошено негайно після виходу з нарадчої кімнати, крім того, копію цього вироку негайно має бути вручено учасникам судового провадження.

Апелянт зазначає, що суд після виходу з нарадчої кімнати проголосив вирок, зміст якого істотно відрізняється від тексту вироку, який долучений до матеріалів кримінального провадження.

Зокрема, захисник зазначає, що у результативній частині наявного в матеріалах кримінального провадження вироку міститься текст, який не оголошувався районним судом під час проголошення судового рішення, а саме в частині призначення покарання у виді позбавлення волі на строк один рік з позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки.

Навпаки, судом під час проголошення судового рішення в частині призначення покарання було вказано покарання у виді обмеження волі на строк два роки з позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки.

Такі пояснення, окрім самого обвинуваченого надає і цивільний позивач ОСОБА_9 , виклавши їх в окремій заяві до Одеського апеляційного суду від 15.02.2023 року, яка долучена до апеляційної скарги (том 1, а.с. 127).

Вказані відомості зазначені у апеляційній скарзі захисника, які відбулися у судовому засіданні від 24.01.2023 апеляційний суд перевірити не в змозі з огляду на відсутність технічного носія інформації.

Важливою гарантією дотримання прав підозрюваного та обвинуваченого у кримінальному процесі та обов`язковою складовою справедливого судового розгляду є презумпція невинуватості. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких умов вирок суду за змістом та формою не відповідає вимогам ст. 370 КПК України та загальним засадам кримінального провадження, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, відповідно до приписів ч. 1 ст. 412 КПК України, а тому не може залишитись в силі і підлягає скасуванню.

Відповідно до постанови ККС Верхового суду від 02.02.2021 у справі №519/41/20 (провадження №51-5036км20) текст вироку, проголошеного головуючим, має відповідати тексту, підписаному суддями того складу суду, який його ухвалив, та долученому до матеріалів кримінального провадження.

Проголошенням вироку після виходу з нарадчої кімнати, роз`ясненням його змісту суд реалізовує складову конституційного положення, що визначене як основна засада судочинства - гласність судового процесу.

Гласність судового розгляду є важливою умовою неупередженого, об`єктивного, повного, всебічного дослідження обставин кримінального провадження й ухвалення справедливого судового рішення та поширюється на всі етапи судового провадження, у тому числі на дослідження доказів, а також оголошення судового рішення.

Вищевказані порушення вимог КПК України хоча і не зазначені в ч. 2 ст. 412 та ч. 1 ст. 415 КПК України, як підстави для безумовного скасування рішення суду першої інстанції та призначення нового розгляду, але з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК Україні визнаються суттєвим з наступних підстав.

Частина 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення Кримінального процесуального Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: законність, забезпечення права на захист та доступ до правосуддя.

Враховуючи положення ст.ст. 7, 9 КПК України та встановлені факти допущення судом першої інстанції істотних порушень вимог кримінального процесуального закону в частині незаконності вироку суду, яка полягає у недотриманні вимог ст. 370 та 376 КПК України, який суперечив вимогам положень ст. 2 КПК України, фактично позбавив гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження та недотримання судом визначеної законом процедури судочинства.

Таким чином, апеляційний суд констатує, що встановлені порушення, які були допущені судом першої інстанції при ухвалені вироку, з урахуванням положень ст. 2, 7, 9, 409, 412, 415 КПК України, є істотними та такими, що тягнуть за собою скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Згідно ч. 2 ст. 415 КПК України, скасовуючи вирок та призначаючи новий судовий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Під час нового розгляду, суду першої інстанції, неухильно дотримуючись вимог КПК України, необхідно звернути увагу на доводи апеляційної скарги прокурора та встановлені під час апеляційного розгляду та зазначені в ухвалі суду факти порушення вимог кримінального процесуального закону, провести судове провадження у відповідності до вимог КПК України та прийняти за його результатами законне і обґрунтоване рішення, яке буде відповідати вимогам закону, та забезпечить неухильне виконання положень ст. 2, 7 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407,615 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Київського районного суду м. Одеси від 30.06.2023 у кримінальному провадженні №0000686 від 17.05.2022 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000686 від 17.05.2022 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання, в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4