У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/2615/24

Номер провадження 1-кп/184/95/25

20 лютого 2025 року

Орджонікідзевський міський суду Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Покрова клопотання прокурора Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Висунськ Березнеговатського району Миколаївської області, громадянина України, маючого середню освіту, працює не офіційно, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий 05.07.2024 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської обл. за ч.1 ст.125 КК України,-

в рамках кримінального провадження у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В проваджені Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області перебуває клопотання прокурора Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту по кримінальному провадженню №0000530 від 11.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Клопотання вмотивовано тим, що в період часу з 03.09.2024 по 10.12.2024 року ОСОБА_4 , діючи умисно, системно та неодноразово вчиняв домашнє насильство до співмешканки ОСОБА_6 у формі психологічного та фізичного насильства, що призвело до психологічних та фізичних страждань, а також до погіршення якості життя потерпілої.

25.12.2024 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на нічний час з 19 години до 05 години наступної доби. Також, ОСОБА_4 заборонено перебувати за місцем мешкання ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 .

Однак, ОСОБА_4 періодично порушує умови домашнього арешту, у зв`язку з цим, виникла необхідність клопотати перед судом про заміну цього запобіжного заходу на більш суворий.

Так, ОСОБА_4 порушив умови домашнього арешту 23.01.2025 о 16 годині 21 хвилин він перебував в квартирі ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 та побив її. 28.01.2025 о 13 годині 34 хвилин він перебував в квартирі ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 та побив її.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Зокрема, обґрунтовуючи необхідність застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 , прокурор посилається на те, що останньому 23.12.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, котрий відноситься кримінальним Законом до не тяжкого злочину, тому він в повній мірі усвідомлює невідворотність покарання у виді позбавлення волі за вчинення вищевказаного злочину. ОСОБА_4 офіційно не працює, не одружений, не навчається, неповнолітніх дітей на утриманні не має, осіб, які б перебували на його утриманні також не має, він є внутрішньо переміщеною особою, будь-яких соціальних чинників, які б стримували його у місті Покров Дніпропетровської області не має.

Об`єктивні покази свідків та потерпілої у даній справі мають суттєве значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні. Обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків та потерпілу з метою уникнення кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також переховуватися від суду.

Враховуючи викладене, існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків(потерпілу), вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою запобігання спробам ОСОБА_4 переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків (потерпілу) у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, необхідно застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Цей запобіжний захід, пов`язаний з ізоляцією від суспільства допоможе уникнути зазначених ризиків.

Запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави не зможуть запобігти можливості обвинуваченого ОСОБА_4 покинути місце мешкання в м.Покров Дніпропетровської області.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

З контексту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що Обвинувачений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

При вирішення питання про застосування запобіжного заходу, суд здійснив оцінку обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачених ст. 178 КПК України, і приходить до наступних висновків.

Обставинами, що дають підстави обвинувачувати ОСОБА_4 у вчиненні злочину є наступні докази:

-протокол допиту потерпілої ОСОБА_6 , яка повідомила що ОСОБА_4 , в період з 03.09.2024 по 10.12.2024 систематично вчиняв щодо неї домашнє насильство, що призвело до фізичних та психологічних страждань.

-протоколи допитів свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які складали протоколи про вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства відносно ОСОБА_6

-протокол допиту свідка ОСОБА_12 , яка повідомила, про те, що ОСОБА_4 систематично спричиняє ОСОБА_6 фізичне та психологічне насильство, а саме б`є, штовхає та словесно ображає останню.

10.12.2024року ОСОБА_4 через те, що ОСОБА_6 гучно слухала музику почав ображати, штовхати та вдарив ОСОБА_6 головою об стінку.

-висновок практичного психолого від 20.12.2024,

-висновком СМЕ про наявність у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень,

-протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 який розповів про обставини побиття ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 вчинив злочин, котрий відповідно до санкції ст. 126-1 КК України карається позбавленням волі на строк до двох років.

Отже, з огляду на висновок Європейського суду з прав людини, який міститься у п.175 рішення від 21.04.2011 року по справі «Нечипорук і Йонкало проти України», в органу досудового розслідування є належні факти та інформація про те, що ОСОБА_4 могла вчинити вказане кримінальне правопорушення, тобто підозра є обґрунтованою.

Оцінюючи наявність ризиків, передбачених п.п.1 ч.1 ст.177 КПК України суд керується правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», у якій зазначено, що суворість покарання, що може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Суд вважає доведеним ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, котрий відноситься кримінальним Законом до не тяжких злочинів, тому він в повній мірі усвідомлює невідворотність покарання у виді позбавлення волі.

Тому, є достатні підстави вважати, що з метою ухилення від слідства та суду, а також уникнення покарання за тяжкий злочин вона може покинути відомі місця її проживання, реєстрації та виїхати за межі м. Покров.

Крім того, суд приходить до висновку про доведеність прокурором наявності ризику впливати на свідків та потерпілу, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, у даному кримінальному провадженні, оскільки зафіксовано факти неодноразового заподіяння насильства до потерпілої у кримінальному провадженні, які вказують на наявність ризику тиску на потерпілу, щоб вона надала суду такі покази, які будуть виправдовувати ОСОБА_4 .

Також, суд вважає доведеним ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України того, що ОСОБА_4 може продовжувати свою злочинну діяльність, оскільки постійних засобів для існування не має, ніде не працює, та може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні не тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до двох років. Відповідно до ч. 2 ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Наведений висновок суду повністю узгоджується із позицією ЄСПЛ, яка викладена у рішенні по справі «Москаленко проти України», де суд вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Отже в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Суд погоджується з доводами слідчого, що застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, який відповідно до ст.181 КПК України полягає у забороні обвинуваченому залишати житло, зможе забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 .

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, у судовому засіданні встановлено та не заперечується учасниками процесу, що Обвинувачений постійно проживає за адресою АДРЕСА_3 .

Приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити та застосувати його строком на 2 місяці, тобто до 20 квітня 2025 року із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176179, 193, 194, 196 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під домашнім арештом цілодобово на 2 місяці за місцем його реєстрації: кімнаті АДРЕСА_3 , тобто до 20.04.2025 року включно.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , наступні обов`язки: з`являтися за першою вимогою до суду.

На підставі ч. 6 ст. 194 КПК України заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувати в місці проживання особи, яка постраждала від домашнього насильства: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_2 .

Строк дії ухвали по 20.04.2025 року включно. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

В силу положення ч. 3 ст. 179 КПК України контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала, відповідно до ст. 205 КПК України, підлягає негайному виконання після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1