КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5165/24
Провадження № 1-кп/552/404/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2025 Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарi ОСОБА_2 ,

за участi прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Полтава кримінальне провадження №0000726 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, із середньо освітою, не одруженого, непрацюючого, раніше судимого 27.09.2023 Київським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, -

встановив:

Епізод 1.

17.07.2024 не пізніше 12 год. 13 хв., точного часу не встановлено, правомірно перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливою метою, спрямованою на привласнення офіційного документа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, привласнив банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , відкриту на ім`я ОСОБА_4 .

Вказана карта, згідно положень ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом.

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, привласнивши вказану банківську карту та розпорядившись нею у подальшому на власний розсуд.

Епізод 2.

17.07.2024 о 12 год. 13 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні ТРЦ «Київ», що по вул. Зіньківська, 6/1А в м. Полтава, діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за допомогою банкомату АТ КБ «ПриватБанку», двічі зняв з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , відкритої на ім`я ОСОБА_4 , грошові кошти по 10000 грн. (зі сплатою комісії за кожну операцію по 100 грн.), чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 20200 грн.

Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує:

по епізоду 1: за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану:

по епізоду 2: за ч. 1 ст. 357 КК України, як привласнення офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені кримінальних правопорушень визнав повністю та розповів, що 17.07.2024 він перебував у гостях у квартирі потерпілої та коли уходив побачив банківську картку, яку привласнив та у подальшому того ж дня у приміщенні ТРЦ «Київ» зняв за допомогою викраденої банківської картки 20000 грн. Після чого банківську картку викинув, кошти витратив на власні потреби. Також зазначив, що знав пін-код банківської картки, оскільки, перебуваючи у квартирі потерпілої, почув як вона його називала своїй матері. Завдані збитки потерпілій ним не відшкодовані через скрутне матеріальне становище. Щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати та врахувати те, що він має хворобливий стан здоров`я.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні розповіла, що все відбувалося саме так як розповів обвинувачений. Про крадіжку вона дізналася коли на її мобільний телефон почали надходити СМС-повідомлення та одразу ж заблокувала картку. Завдані їй збитки не відшкодовані. Наполягає на суворому покаранні обвинуваченого.

Відповідно до ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вчинений злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставини, що пом`якшують покарання винного є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання не виявлено.

Обвинувачений працездатний, лікування в примусовому порядку не потребує.

Враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , а також те, що він має хворобливий стан здоров`я, суд приходить до висновку про можливість призначення йому мінімального покарання, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, яке буде необхідне та достатнє для його виправлення та перевиховання.

В той же час, хоча ОСОБА_5 щиро розкаюється у вчиненому, суд, з врахуванням того, що він будучи раніше судимим на шлях виправлення не став та знову скоїв умисні корисливі злочини під час іспитового строку, завдану потерпілій шкоду не відшкодував, приходить до висновку, що його виправлення не можливе без відбування покарання. При цьому, остаточне покарання йому необхідно призначити за правилами ст. ст. 70, 72, 71 КК України.

З метою забезпечення виконання вироку суду, ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370,374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України i призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 357 КК України один рік обмеження волі;

за ч. 4 ст. 185 КК України п`ять років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70, 72 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 покарання п`ять років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71, 72 КК України до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 27.09.2023 та остаточно визначити ОСОБА_5 покарання п`ять років один місяць позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту із зали суду негайно.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 24 січня 2025 року.

Речові докази у вигляді DVD-диску зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляцiйного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває пiд вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копiї вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1