Справа № 488/4778/23
Номер провадження № 1-кп/488/110/25

У Х В А Л А

20.02.2025 року

Корабельний районний суд міста Миколаєва

в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

представника потерпілих - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 6 ст.152, ч.3 ст.153, ч.2 ст.156, ч.1 ст.301-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 , думку якого обвинувачений підтримав, посилаючись на те, що суд постійно та свідомо приймає незаконні рішення по справі, у тому числі 25.04.2024 року постановив завідомо неправосудне рішення з метою тиску на сторону захисту, щоб подавити її волю, при цьому незаконність такої ухвали підтверджено рішенням ДП КДКА від 24.12.2024 року, яке набрало законної сили та судом оскаржено не було; суд не надає стороні захисту строку на підготовку та ознайомлення з клопотанням про продовження запобіжного заходу; суд розглядав клопотання про продовження запобіжного заходу, яке було подане пізніше, ніж за 5 днів; суд створив нові докази на користь обвинувачення, бо виготовив новий диск з допитом у слідчого судді, порушення судом «закритого судового засідання», бо в залі суду перебував стажист; суд умисно не надав дозвіл стороні захисту на побачення з нотаріусом, незаконно оформивши таку відмову протокольною ухвалою; суд використовує очевидно недопустимі докази по справі; суд досліджує докази поза залом судового засідання без участі сторін; суд долучив доказ - протокол отримання медичних зразків, які відбирались з порушенням гендерних умов; суд свідомо долучив всі речові докази, які не відкриті стороні захисту; суд умисно відмовляє у визнанні очевидно недопустимих доказів матеріалів, які незрозуміло яким чином з`явились у справі; суд викликав у судове засідання і допитав, як спеціаліста особу, яка брала участь у слідчій дії; суд долучає докази по справі без з`ясування думки сторони захисту; суд умисно залучив як речовий доказ речі, які були спотворені співробітниками поліції під час обшуку; суд пред`явив для впізнання речові докази обвинуваченому до його допиту; суд використав як доказ відео допит потерпілого, проведеного сторонньою особою ( ОСОБА_10 ); суд умисно використав рапорти співробітників поліції в якості доказу винуватості обвинуваченого та документи, складені іноземною мовою, заявив відвід всьому складу колегії суддів, вважаючи на цій підставі суддів упередженими у розгляді зазначеного кримінального провадження.

Прокурор та законний представник потерпілих заперечили проти обґрунтованості заявленого відводу.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Перелік підстав, за наявності яких особами, які беруть участь в кримінальному провадженні, може бути заявлено відвід судді, визначений ч. 1 ст. 75 КПК, а саме: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Відповідно до ч.5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Так, щодо доводів сторони захисту:

про розгляд клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 , яке було подане пізніше, ніж за 5 днів, - судом була надана їм відповідна правова оцінка в своєму рішенні від 16.08.2024 року.

Щодо умисного ненадання дозволу стороні захисту дозволу побачення з нотаріусом та незаконного оформлення такої відмови протокольною ухвалою - судом прийнято вмотивоване рішення за названим клопотанням захисника на місці без видалення до нарадчої кімнати, що відповідає вимогам КПК України;

Щодо ненадання стороні захисту строку на підготовку та ознайомлення з клопотанням про продовження запобіжного заходу, - дійсно, на одному із судових засідань, де вирішувалось питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , таке клопотання прокурором було вручене обвинуваченому менше, ніж за три години до початку його розгляду, про що суд не був повідомлений прокурором, натомість, сторона захисту, достовірно знаючи про такий факт, ніяких клопотань про надання їм строку на ознайомлення з клопотанням, суду не заявила, повідомивши про маючи місце порушення тільки після оголошення судом відповідної ухвали, тому суд вважає, що такий строк стороні захисту потрібний не був, з огляду також на те, що судом вже неодноразово були розглянуті аналогічні клопотання про продовження відносно ОСОБА_11 запобіжного заходу.

На стійке переконання суду, таким чином сторона захисту самостійно розпорядилася своїм правом звернути на названий факт увагу суду саме в той момент, коли виправлення такого порушення вже не було можливим, щоб в майбутньому заявити про упередженість суду, а не тоді, коли суд ще мав можливість вплинути на недопущення такого порушення,

Натомість, процесуальний закон забезпечує дотримання прав осіб, а не використання їх для зловживання.

Щодо постановлення судом 25.04.2024 року завідомо неправосудного рішення з метою тиску на сторону захисту, щоб подавити її волю, -

суд констатує, що ухвалою Корабельного районного суду від 25.04.2024 року обґрунтовано були встановлені факти неприбуття адвоката ОСОБА_7 в судові засідання 14.03.2024 року та 25.04.2024 року з неповажних причин, бо такі причини його неявки не були підтверджено документально.

Рішенням Дисциплінарної палати КДКА Одеської області від 24.12.2024 року, на засідання якої ОСОБА_7 надав підтверджуючи документи щодо причин своєї неявки у судові засідання, дисциплінарною палатою встановлено відсутність в діях ОСОБА_7 ознак дисциплінарного проступку, тому у порушенні дисциплінарної справи відносно нього відмовлено. Мотитвувальною частиною названої ухвали дисциплінарною палатою звернуто увагу ОСОБА_7 , що у разі неможливості прибуття до суду його не звільнено від виконання ним обов`язку про повідомлення суду про причини неявки із наданням відповідних доказів, тому назване рішення ніяким чином не свідче про незаконність ухвали суду від 25.04.2024 року, на що помилково та безпідставно посилається ОСОБА_7 .

Суд наголошує, що ОСОБА_7 до сьогоднішнього часу до суду так і не наданодокументів щодо підтвердження його неявок у судові засідання.

Таким чином, ухвала суду від 25.04.2024 року є засобом реагування суду на неодноразові неприбуття ОСОБА_7 у судові засідання з неповажних причин. Такі дії ОСОБА_7 зобов`язували суд у відповідності до вимог ч.1 ст. 324 КПК України, вжити заходів реагування до адвоката шляхом порушення питання про його відповідальність перед органами, що згідно із законом уповноважені притягати їх до дисциплінарної відповідальності, тому посилання захисника, що ухвалу суд прийняв з метою подавити його волю - є надуманими та нелогічними, прийнятими виключно на підставі власних міркувань з метою спотворити дійсні обставини, що мали місце.

Щодо порушення судом «закритого судового засідання», бо в залі суду перебував стажист.

Відповідно до ч.4 ст.27 КПК України, кримінальне провадження у закритому судовому засіданні суд здійснює з додержанням правил судочинства, передбачених цим Кодексом. На судовому розгляді в закритому судовому засіданні можуть бути присутні лише сторони та інші учасники кримінального провадження.

Секретар судового засідання, у відповідності до п.25 ч.1 ст.3 КПК України, відноситься до інших учасників кримінального провадження.

Секретар ОСОБА_4 дійсно була присутня на одному із судових засідань разом з секретарем судового засідання ОСОБА_12 , однак не була введена до складу суду, бо на той час тільки щойно була прийнята на посаду секретаря суду, тому на складних справах була присутня для отримання додаткових навичок. На всіх подальших судових засіданнях секретар ОСОБА_4 приймала участь у справі за звинуваченням ОСОБА_13 у складі суду.

Таким чином, Законом передбачена присутність у закритому судовому засіданні секретаря судового засідання, а доводи ОСОБА_7 , що то був присутній стажист, є хибними.

Щодо доводів адвоката ОСОБА_7 про створення судом нових доказів на користь обвинувачення через виготовлення нового диску з допитом потерпілих у слідчого судді; використання судом очевидно недопустимих доказів по справі; долучення, як доказу протоколу отримання медичних зразків, які відбирались з порушенням гендерних умов; долучення судом речових доказів, які не відкриті стороні захисту; відмова судом у визнанні очевидно недопустимих доказів; допит у судовому засіданні, як спеціаліста особи, яка брала участь у слідчій дії; залучення як речового доказу речей, які були спотворені співробітниками поліції під час обшуку; використання як доказу відео допиту потерпілого, проведеного сторонньою особою ( ОСОБА_10 ); використання судом рапортів співробітників поліції в якості доказу винуватості обвинуваченого, використання судом документів, складених іноземною мовою, - всі вони вже були висловлені адвокатом ОСОБА_14 під час дослідження судом доказів, та після з`ясування думки інших учасників процесу чи-то були долучені судом до матеріалів кримінального провадження, чи-то було задоволено клопотання про допит відповідних осіб. Питання допустимості названих доказів судом буде вирішено під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, про що повідомлено учасників процесу, тому на даний час казати про те, що названі докази суд використав є передчасним.

Таким чином, оцінка названим доказам буде надана судом у нарадчій кімнаті, доводи захисника в цій частині є виключно його непогодженням з прийнятими судом рішенням з приводу долучення доказів по справі або допиту певних осіб та виключно з тих міркувань, що сторона захисту проти цього заперечувала.

Щодо долучення доказів по справі без з`ясування думки сторони захисту, а також дослідження доказів поза залом судового засідання без участі сторін, - такі доводи захисника є надуманими та неконкретизованими - коли, кого, яких саме клопотань та доказів, та невмотивованими. Під час розгляду справи після заявлених учасниками процесу клопотань, думка інших учасників завжди була судом вислухана, після чого прийняте відповідне вмотивоване рішення, а всі докази судом досліджені у судовому засіданні за участю сторін кримінального провадження.

Щодо доводів захисника про пред`явлення ОСОБА_11 для впізнання речових доказів до його допиту, такі є хибними та необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.355 КПК України, пред`явлення для впізнання проводиться після того, як особа, яка впізнає, під час допиту вкаже на ознаки, за якими вона може впізнати особу чи річ.

Судом встановлено, що після огляду судом та учасниками процесу наданих прокурором речових доказів, судом обвинуваченому було поставлено питання про їх належність.

Допит обвинуваченого, у відповідності до встановленого судом порядку, вирішено провести після дослідження всіх доказів та допиту свідків. Такий допит на даній стадії процесу судом не проведений, бо триває стадія дослідження судом письмових доказів.

Таким чином, під час судового розгляду судом не було проведено слідчої дії пред`явлення для впізнання, а лише отримано відповідь від обвинуваченого ОСОБА_11 на запитання суду, яку останній надав добровільно.

Відповідати на запитання учасників процесу, або відмовитись надавати відповідні відповіді в будь-який момент судового розгляду є правом обвинуваченого.

З огляду на наведене, обставин, передбачених ст.77 КПК України в якості підстав для відводу суддів, стороною захисту не зазначено, і таких підстав судом не встановлено.

Вказані захисником обвинуваченого обставини такими підставами не являються, а його доводи щодо відводу в більшій своїй частині викликані виключно через непогодження з вже прийнятими судом рішеннями, які суд кожного разу мотивував та обгрунтовував.

Іншим доводам захисника, які пораховані судом, як необгрунтовані, судом надана оцінка у даному рішенні.

Враховуючи викладене, колегія судів вважає, що відсутні підстави, які б свідчили про особисту заінтересованість суддів в результатах провадження та існування інших обставин, які б викликали сумнів в неупередженості суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , тому заява захисника обвинуваченого не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 75 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У відводі, заявленому захисником обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_7 колегії суддів - суддям ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовити за необгрунтованістю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3