ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 619/3549/17 Номер провадження 11-кп/814/973/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю : прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7 ( відеокеонференція)

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві в режимі відеоконференції кримінальні провадження, внесені 06.08.2017 за №0001147 та 13.12.2019 за №0001645 за апеляційн ими скаргами прокурора Дергачівської окружної прокуратури ОСОБА_10 , захисника адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Котелевського районного суду Полтавської області від 05 листопада 2024 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Зміст судового рішення.

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта повна загальна середня, розлученого, непрацюючого, раніше судимого:

- 09.11.2009 Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, згідно зі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;

- 14.06.2010 Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком від 09.11.2009 остаточно визначено покарання у вигляді 5 років 3 місяці позбавлення волі. 18.02.2014 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 7 місяців 4 дні,-

визнаний винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років три місяці.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_11 рахувати з 17.12.2019.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_11 запобіжний захід тримання під вартою.

Зарахувати строк досудового тримання під вартою з 06.08.2017 по 02.08.2018.

Вирішено питання речових доказів.

Скасовано заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, вжиті ухвалами слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 09.08.2017, 10.08.2017, 20.12.2019, 21.12.2019.

За вироком суду , ОСОБА_8 , у період часу з 21:30 год. 05.08.2017 до 03:30 год. (більш точний час не встановлено) 06.08.2017, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в будинку за місцем свого мешкання, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , під час конфлікту зі своїм батьком ОСОБА_12 , діючи з прямим умислом, з метою умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, з мотивів особистих неприязних стосунків, наніс невстановленими тупими предметами ОСОБА_12 множинні удари по голові та тулубу, спричинивши тим самим потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: садна на лобі, синці в навколоочних областях, з крововиливом в білкову оболонку очей, синці на обох вушних раковинах і завушній області праворуч, забито-рвана рана на слизовій оболонці верхньої губи, синець в області підборіддя зліва, забита рана в потиличній області; синець нагрудної клітини справа, синці на верхній правій кінцівці, забиті поверхневі рани правої верхньої кінцівки, крововилив в м`які покриви голови в лобовій, тім`яній, правій скроневій і потиличній областях, крововилив під тверду мозкову оболонку; забиття речовини головного мозку; множинні переломи ребер з крововиливом в плевру, а саме: переломи ребер справа - 3 по околоклітинній лінії, 4, 5, 6 ребер по середній ключичній лінії з крововиливом в м`які тканини в проекції переломів; зліва - 3, 4 по околоклітинній лінії, 5, 6, 7 ребер по середній ключичній лінії, 8 ребра по передній паховій лінії з крововиливом в м`які тканини в проекції переломів. Від отриманих травм потерпілий ОСОБА_12 помер на місці.

Причиною смерті ОСОБА_12 стала поєднана тупа травма тіла, яка ускладнилася в своїй течії розвитком гострого порушення кровообігу. Вказані тілесні ушкодження утворилися прижиттєво, незадовго до настання смерті від дії тупих предметів, які не відобразили в пошкодженнях свої індивідуальні особливості. Між вищевказаною травмою та настанням смерті ОСОБА_12 є прямий причинно-наслідковий зв`язок. Дана травма носить характер тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Крім того, ОСОБА_8 12 грудня 2019 року близько 18:00 год, перебуваючи за місцем свого мешкання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , прокинувшись після сну помітив ОСОБА_13 , який знаходився в коридорі його будинку, в результаті чого між ними раптово виник конфлікт з приводу перебування останнього в будинку ОСОБА_8 . В подальшому, ОСОБА_8 , продовжуючи словесний конфлікт з ОСОБА_14 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з раптово виниклим прямим умислом, з мотиву спрямованого на протиправне спричинення тілесних ушкоджень, пройшов до коридору в якому перебував ОСОБА_13 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень і бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_13 , став навпроти нього й наніс один удар кулаком правої руки в область носа потерпілого, від якого ОСОБА_13 впав на підлогу. В подальшому, ОСОБА_8 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на спричинення ОСОБА_13 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи те, що ОСОБА_13 перебуває у стані алкогольного сп`яніння та після отриманого удару нe може самостійно підвестись на ноги, наніс останньому один удар кулаком правої руки в область щелепи зліва, після чого взяв у руки алюмінієвий таз, що стояв поруч, та тримаючи його обома руками наніс вказаним тазом близько двох ударів по голові з правої сторони та декілька ударів по тулубу потерпілого, в результаті чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження:

??голови: забиті рани, садна на обличчі та волосистій частині голови, дрібно осколковий перелом кісток носа, крововиливи під м`які покрови голови, крововиливи під тверду мозкову оболонку та під м`які мозкові оболонки;

??тулуба та кінцівок: перелом тіла грудини, переломи ребер зліва 3-го по навкологрудинній лінії, 4-5-го по середньо ключичній лінії, синці на тулубі, садна на верхніх кінцівках.

Отримані ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на кінцівках та тулубі, відносяться до легких тілесних ушкоджень, переломи грудини та ребер відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, закрита черепно-мозкова травма (забиті рани, садна на обличчі та волосистій частині голови, перелом кісток носу крововилив під м`які покрови голови, крововиливи під тверду мозкову оболонку та під м`які мозкові оболонки) відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

У подальшому ОСОБА_8 усвідомлюючи те, що ним вчинено побиття ОСОБА_13 у зв`язку з чим останньому спричинено тілесні ушкодження, підняв останнього, вивів з будинку та посадив на лавку біля одного з домоволодінь по АДРЕСА_1 .

13 грудня 2019 року о 04:17 год поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 бригадою швидкої медичної допомоги №817 виявлено труп ОСОБА_13 з ознаками насильницької смерті.

Причиною смерті ОСОБА_13 стала закрита черепно-мозкова травма з внутрішньомозковими крововиливами, яка ускладнилась розвитком гострого порушення мозкового кровообігу.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, ухвалити новий вирок , яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у виді 10 років позбавлення волі. В іншій частині виро залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що не в повній мірі враховано характер вчинених ним дій та особистість обвинуваченого, а саме, що вчинені ОСОБА_8 злочини відносяться до категорії тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, вчинив новий злочин, будучи обвинуваченим за вчинення аналогічного злочину, є особою схильною до вчинення злочинів, непрацевлаштований, розлучений, раніше неодноразово судимим, судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена, зловживає спиртними напоями, згідно висновку судово- психіатричної експертизи страждає на хронічні психічні захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю та на синдром залежності внаслідок поєднаного вживання психотропних речовин, відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними, наявнівсть обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_8 , позбавлено життя двох осіб, вказане свідчить про те, що застосування більш м`якого розміру покарання, а ніж максимального, визначеного санкцією даної статті, буде недостатнім для виправлення та попередження вчинення ОСОБА_8 нових злочинів.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що в судовому засіданні не було допитано жодного свідка, який би бачив події та міг чітко підтвердити , що саме ОСОБА_8 причетний до побиття потерпілих.

Таким чином доказів того, що саме ОСОБА_8 заподіяв тілесні ушкодження потерпілим відсутні.

В апеляційній скарзі обвинувачений зазначає, що він не винуватий, справа сфабрикована, він має постійне місце проживання, родичів, працевлаштований.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачений та його захисник підтримали апеляційні скарги та просили задовольнити.

Захисник- адвокат ОСОБА_9 , що діє в інтересах ОСОБА_8 заперечила щодо апеляційної скарги, поданої прокурором.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу, подану прокурором та заперечив щодо апеляційних скарг, поданих обвинуваченим та його захисником через необґрунтованість.

Потерпіла ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу, подану прокурором.

Потерпілі ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду в судове засідання не з`явилися. Потерпіла ОСОБА_16 в телефонному режимі повідомила, що не заперечує проти розгляду апеляційних скарг без її участі.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши доводи апелянтів та пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг колегія суддів апеляційного суду приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, місцевий суд повно, всебічно й неупереджено дослідив всі надані сторонами докази, кожний з яких оцінив з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності з точки зору достатності і взаємозв`язку та дійшов до правильного висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинені інкримінованого злочину.

Винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, підтверджується сукупністю доказів, належно оцінених судом. Кваліфікація його дій за ч. 2. Ст. 121 КК України є правильною.

Твердження у апеляційних скаргах обвинуваченого та його захисника, про непричетність ОСОБА_8 до завдання умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілих перевірялися місцевим судом і обґрунтовано визнані ним як неспроможні.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи захисника та обвинуваченого в апеляційній скарзі щодо недоведеності вини обвинуваченого ОСОБА_8 у завданні потерпілим умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило їх смерть .

Так, винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується такими доказами.

По епізоду заподіяння умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_12 .

Допитана під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_16 пояснила, що обвинувачений є її рідним братом, який проживав окремо разом з батьками. Вони зловживали алкогольними напоями. Раніше брат ОСОБА_8 , перебуваючи у стані сп`яніння, застосовував фізичне насильство до батька ОСОБА_12 . Мати ввечері 05.08.2017 пішла з дому до знайомих. 06.08.2017 близько 03:00 год їй по телефону мати повідомила, що коли вона прийшла додому, то виявила, що батько ОСОБА_17 побитий. Вона сказала матері викликати швидку. Коли прийшла до батьків виявила, що батько вже помер, лежав у коридорі в будинку. У брата ноги були в крові, мати була чисто одягнута. Мати сказала ОСОБА_8 , що це він зробив з батьком, на що брат почав кричати на матір, бігати за нею. Мати не мала тілесних ушкоджень та слідів косметики на обличчі.

Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_18 пояснила, що вона проживає по-сусідству з АДРЕСА_1 . Вранці точної дати не пам`ятає, до неї додому прийшла сусідка мати обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_15 і повідомила, що виявила у своєму будинку свого побитого чоловіка ОСОБА_12 , а син ОСОБА_19 спав у кімнаті. ОСОБА_15 була у чистому одязі, без слідів крові на ній, також на ній не було видно тілесних ушкоджень. Напередодні близько обіду вона бачила обвинуваченого ОСОБА_20 , який йшов додому хиткою ходою по вулиці «від забору до забору» в стані сильного алкогольного сп`яніння і щось кричав сам до себе. Всі члени сім`ї ОСОБА_21 зловживали алкоголем, часто могли побитися між собою.

Свідок ОСОБА_22 , допитана під час судового розгляду пояснила, що вона проживає по сусідству з ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 . 05.08.2017 вона чула, як ОСОБА_8 голосно сварився у дворі свого господарства. Перед цим вона разом з батьками ОСОБА_8 та ОСОБА_23 вживали алкогольні напої, але ніхто не сварився та не бився між собою. З матір`ю обвинуваченого вона домовилася рано вранці наступного дня їхати на базар. Додому вона (свідок) пішла близько 18:00 год. Коли прийшла до себе додому побачила, що додому з роботи йде ОСОБА_24 . ОСОБА_25 за життя був в основному спокійною людиною, але сварився коли перебував у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_24 є неконфліктною людиною, але сварки у їх сім`ї постійно виникали.

Допитаний під час судового засідання свідок ОСОБА_26 пояснив, що він проживає по сусідству з ОСОБА_8 . Йому особисто відомо, що ОСОБА_8 та його батьки постійно сварилися між собою через зловживання алкоголем. ОСОБА_8 зазвичай спокійний, але коли вип`є влаштовує сварки з бійками.

Свідок ОСОБА_27 пояснила, що вона працює медичною сестрою на станції швидкої медичної допомоги. Коли бригада ШМД виїхала на виклик до господарства Ляшенків то в коридорі зустріли жінку, яка підтримувала чоловіка, який мав тілесні ушкодження. Почали надавати йому медичну допомогу. З місця події поїхали після приїзду поліцейських.

Свідок ОСОБА_28 пояснив суду, що добре знає сім`ю ОСОБА_21 , але йому нічого невідомо про конфлікти в їх сім`ї.

Відповідно до рапортів старшого інспектора чергового Дергачівського відділу поліції ГУНП в Харківській області ОСОБА_29 від 06.08.2017 надійшли повідомлення: 1) о 03:29 год 06.08.2017 зі служби 102, прийняте від заявниці ОСОБА_15 про побиття сином батька за адресою: АДРЕСА_2 ) о 04:15 год 06.08.2017 від фельдшера КШМД про те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 о 04:10 год в АДРЕСА_1 , помер ОСОБА_12

Згідно з протоколом огляду місця події домоволодіння АДРЕСА_1 від 06.08.2017, розпочатого о 05 год. 54 хв., та протоколами отримання зразків для експертизи від 06.08.2017, було виявлено та оглянуто труп ОСОБА_12 з тілесними ушкодженнями, та виявлено й вилучено фрагмент дерев`яного стільця, дерев`яний стілець з відсутньою однією з чотирьох ніжок, одяг, взуття, постіль та фрагменти гардини й килиму з нашаруваннями РБК, скол деревини, змиви слідів РБК на різних поверхнях кімнат вказаного домоволодіння, змиви з рук, ніг та піднігтьові вмісти ОСОБА_30 та ОСОБА_15 .

Відповідно до протоколу огляду предмету від 18.08.2017 оглянуто стілець дерев`яний пофарбований фарбою коричневого кольору, на зовнішніх поверхнях має пошкодження у вигляді подряпин, в деяких місцях має здертості фарби. Стілець має три ніжки, четверта ніжка відсутня, в місці й розташування маються свіжі сліди залишків деревини з нерівними краями та неправильної форми; ??фрагмент дерев`яної ніжки пофарбованої фарбою коричневого кольору, у верхній основі маються сліди пошкодження свіжої деревини з нерівними краями та неправильної форми.

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_12 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , причина смерті сукупна тупа травма тіла.

Відповідно до висновку експерта №1556к-И/17 кров від трупу ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютинін анти-В.

Згідно з висновками експертів №1619-И/17, №1620-И/17, №1622-И/17, №1623-И/17, №1624-И/17, №1625-И/17, №1626-И/17, №1627-И/17, №1628-И/17, №1629-И/17, №1630-И/17, №1631-И/17, №1632-И/17, №1633-И/17, №1634-И/17, №1635-И/17, №1636-И/17, №1017-Ц 2017, №1060-Ц 2017 від 03.10.2017, 04.10.2017, 06.10.2017, 07.10.2017, 10.10.2017, 24.10.2017, 25.10.2017 в змивах та на речах, вилучених з місця події виявлена кров людини групи А з ізогемаглютинін анти-В, походження якої від ОСОБА_31 не виключається.

Відповідно до висновку експерта №1238-Ц від 26.10.2017 кров громадянина ОСОБА_32 , 1979 року народження, відноситься до групи A(II) з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н.

Згідно з висновком експерта №1237-Ц від 26.10.2017 кров громадянки ОСОБА_33 , 1960 року народження, відноситься до групи O (I) з ізотемаплютинінами анти-А, анти-В.

Під час проведення слідчого експерименту 10.10.2017 за участі потерпілої ОСОБА_15 , вона розповіла та показала як вона намагалася допомогти вийти з будинку потерпілому ОСОБА_12 після приїзду швидкої медичної допомогти, однак не втримала його й він упав. Під час падіння ОСОБА_12 не падав на будь-які предмети і нових тілесних ушкоджень, крім тих, які на ньому вже були після того як вона повернулася додому та виявила чоловіка, не отримав.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №258-Дт/17 трупа громадянина ОСОБА_12 від 18.10.2017, виявлені наступні тілесні ушкодження: садна на лобі, синці в навколоочних областях, з крововиливом в білкову оболонку очей, синці на обох вушних раковинах і завушній області праворуч, забито-рвана рана на слизовій оболонці верхньої губи, синець в області підборіддя зліва, забита рана в потиличній області; синець нагрудної клітини справа, синці на верхній правій кінцівці, забиті поверхневі рани правої верхньої кінцівки, крововилив в м`які покриви голови в лобовій, тім`яній, правій скроневій і потиличній областях, крововилив під тверду мозкову оболонку; забиття речовини головного мозку; множинні переломи ребер з крововиливом в плевру. Причиною смерті ОСОБА_12 стала поєднана тупа травма тіла, яка ускладнилася в своїй течії розвитком гострого порушення кровообігу. Вказані тілесні ушкодження утворилися прижиттєво, незадовго до настання смерті від дії тупих предметів, які не відобразили в пошкодженнях свої індивідуальні особливості. Дана травма носить характер тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Між вищевказаною травмою та настанням смерті ОСОБА_12 є прямий причинно-наслідковий зв`язок. Час настання смерті відповідає не більше 4 годин до моменту огляду трупа. Тілесних ушкоджень, які б можна було б оцінити як сліди самооборони чи самозахисту при проведенні експертизи трупа ОСОБА_12 не виявлено. Отримання зазначених вище тілесних ушкоджень в умовах самоспричинення, а також внаслідок падіння з висоти власного зросту виключені. Відповідно до отриманих судово-медичних даним під час проведення експертизи ОСОБА_12 механізм отримання травми відповідає даним, отриманим в ході проведення слідчого експерименту.

Згідно з протоколом огляду предмета від 25.10.2017, проведено огляд компакт-диску з аудіофайлом, на якому зафіксовано запис від 06.08.2017 о 03:29 год виклику швидкої медичної допомоги за фактом отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , мешканцем АДРЕСА_1 .

По епізоду заподіяння умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_13 .

Допитаний у ході судового розгляду як свідок ОСОБА_34 , пояснив, що він є односельцем обвинуваченого. У той день він близько 17:00 год 17:30 год він вийшов з дому і зайшов до обвинуваченого додому в гості. ОСОБА_8 вийшов на вулицю, щоб взяти у когось цигарку покурити й назад повернувся з ОСОБА_35 . Обвинувачений та ОСОБА_36 почали вживати алкоголь. Між собою ніхто не сварився, будь-хто інший у будинок не заходив. Свідок пояснив, що він пробув у будинку обвинуваченого близько 40 хвилин і пішов на роботу його провів ОСОБА_24 , а ОСОБА_36 залишився у будинку. Наступного дня він дізнався від своєї матері, що ОСОБА_36 помер, начебто його виявили мертвим неподалік від будинку ОСОБА_8 . Тому він пішов до ОСОБА_20 , якого застав у стані алкогольного сп`яніння. Побачив, що у ОСОБА_20 були збиті руки, а на штанях була пляма схожа на кров він запитав, що сталося, на що ОСОБА_8 відповів, що тілесні ушкодження у нього виникли через падіння. Крім того, свідок повідомив, що напередодні ввечері на ОСОБА_8 не було тілесних ушкоджень.

Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_37 пояснив, що він є сусідом обвинуваченого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Увечері він побачив, що на вулиці біля сусіднього двору між двором ОСОБА_21 та його двором лежить на землі ОСОБА_36 , який його покликав. Він подумав, що ОСОБА_13 п`яний. Коли підійшов до нього, ОСОБА_13 нічого не говорив. Хотів допомогти йому встати, але не зміг підняти. Тому пішов до матері сказати. Коли мати прийшла ОСОБА_13 нічого не говорив, тільки бурчав, вони разом з ОСОБА_38 піднімали його під руки, але він йти не міг. Мати пішла за сином, щоб той машиною забрав його. Чи були на ОСОБА_13 тілесні ушкодження свідок не бачив, бо було темно. Крім того, свідок пояснив, що він був присутній під час огляду/обшуку будинку ОСОБА_21 , в ході якого було вилучено куртку, було виявлено плями схожі на кров.

Свідок ОСОБА_22 , допитана під час судового розгляду пояснила, що вона проживає по сусідству з ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , й до неї близько 22:00 год - 23:00 год прийшла мати ОСОБА_13 та попросила допомогти довести сина додому. ОСОБА_13 був неподалік від гаража ОСОБА_8 . Вийшов допомогти ОСОБА_39 , який разом з її чоловіком ОСОБА_40 намагалися його підняти, але він не міг іти. Обличчя ОСОБА_13 було у крові від тілесних ушкоджень, він був п`яний, щось «мичав» нерозбірливе, його важко було тягти, тому викликали швидку медичну допомогу і його забрали в лікарню. Чоловік її говорив, що бачив, як ОСОБА_13 сидів під гаражем близько 20:00 год. Наступного дня вона дізналася, що ОСОБА_13 помер.

Свідок ОСОБА_41 , допитаний під час судового розгляду пояснив, що він проживає по АДРЕСА_1 , та був запрошений в якості понятого разом з іншим понятим ОСОБА_42 під час обшуку в житловому будинку ОСОБА_8 , у ході якого було вилучено куртку та інші речі. Щодо походжень плям крові на стінах та куртці ОСОБА_8 говорив, що вона потрапила туди з курячих окорочків.

Під час судового розгляду допитані свідки ОСОБА_43 та ОСОБА_44 , які є співмешканцями та проживають неподалік від ОСОБА_8 пояснили кожен окремо, що 13.12.2019 у першій половині дня до них зайшов у гості ОСОБА_8 . Свідок ОСОБА_45 у цей час рубав дрова. ОСОБА_8 сам розповів, що він, проснувшись у своїй хаті, побачив, що ОСОБА_13 забрів до нього у хату і лазив, щось вишукував, тому він його побив дуже, аж кров на одвірках була, й вигнав з хати. Свідки помітили, що кісточки на руках у ОСОБА_8 були збиті. Після розмови ОСОБА_8 попив чаю та пішов додому.

Допитана під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_13 є її батьком та мешкав окремо від неї. Батько помер ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 05:00 год, його смерть констатувала бригада швидкої медичної допомоги. Відразу отримати тіло батька для поховання вона не мала змоги, оскільки смерть батька мала ознаки насильницької він мав тілесні ушкодження.

Згідно з рапортом чергового Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області від 13.12.2019, від лікаря бригади № НОМЕР_1 отримано о 04:17 год повідомлення про виявлення трупа ОСОБА_13 з тілесними ушкодженнями на обличчі, який помер на вулиці.

Відповідно до протоколу огляду трупа від 13.12.2019 на землі по вулиці Лесі Українки в смт Солоницівка Харківської області виявлено труп ОСОБА_13 з тілесними ушкодженнями.

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть від 14.12.2019 ОСОБА_13 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , причина смерті закрита черепно-мозкова травма.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_46 №10-12/3171-ДМ/19 від 14.12.2019, та висновку експерта №10-12/41/3171-ДМ/19 від 17.12.2019 (за матеріалами кримінального провадження) при судово-медичній експертизі трупа встановлені наступні тілесні ушкодження:

??голови: забиті рани, садна на обличчі та волосистій частині голови, дрібно осколковий перелом кісток носа, крововиливи під м`які покрови голови, крововиливи під тверду мозкову оболонку та під м`які мозкові оболонки;

??тулуба та кінцівок: перелом тіла грудини, переломи ребер зліва 3-го по навкологрудинній лінії, 4-5-го по середньо ключичній лінії, синці на тулубі, садна на верхніх кінцівках.

Причиною смерті громадянина ОСОБА_13 стала закрита черепно-мозкова травма з внутрішньомозковими крововиливами, яка ускладнилася розвитком гострого порушення мозкового кровообігу. Вказані ушкодження з`явилися прижиттєво та у короткий проміжок часу від ударної та ударно-ковзаючої дії тупих предметів (предмета), індивідуальні властивості травмуючої поверхні, які в ушкодженнях не відобразились. Враховуючи морфологічні та мікроскопічні дані, можна сказати що смерть гр. ОСОБА_13 настала в проміжок часу, між отриманням ушкоджень та настанням смерті, який обчислюється першими годинами.

За ступенем тяжкості, вказана закрита черепно-мозкова травма (забиті рани, садна на обличчі та волосистій частині голови, перелом кісток носа, крововиливи під м`які покрови голови, крововилив під тверду мозкову оболонку та під м`які мозкові оболонки) носить ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, переломи грудини та ребер за ступенем тяжкості мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я, синці та садна на кінцівках та тулубі за ступенем тяжкості мають ознаки легких тілесних ушкоджень. При судово-токсикологічній експертизі крові громадянина ОСОБА_13 виявлений етиловий спирт у кількості 3,0%о, що за даними офіційних таблиць відповідає сильному алкогольному сп`янінню. Кров від трупа відноситься до групи В з ізогемаглютинином анти-А.

Є прямий причинний зв`язок між отриманою закритою черепно-мозковою травмою (забиті рани, садна на обличчі та волосистій частині голови, перелом кісток носа, крововиливи під м`які покрови голови, крововилив під тверду мозкову оболонку та під м`які мозкові оболонки), та настанням смерті гр. ОСОБА_13 .

Враховуючи характер та локалізацію комплексу ушкоджень, виявлених при судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_13 , вірогідність утворення шляхом самоспричинення маловірогідне. Враховуючи множинність, характер і локалізацію ушкоджень на різних поверхнях тіла, виявлених при судово-медичній експертизі трупа гр-на ОСОБА_13 , можна сказати, що утворення тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту, з подальших ударом об пласку поверхню, можна виключити.

????Відповідно до протоколу огляду місця події від 16.12.2019 та 17.12.2019 домоволодіння АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено речі з речовиною бурого кольору, змиви РБК з поверхонь у будинку та металевий таз.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_8 від 17.12.2019 №09-2355/2019, у нього мали місце садна на правій кисті, які утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів механізмом тертя-ковзання та могли бути отримані за 5-6 доби до проведення експертизи. За ступенем тяжкості садна відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів.

Під час проведення слідчого експерименту 17.12.2019 за участі підозрюваного ОСОБА_8 , відеозапис якого було відтворено під час судового засідання, останній детально розповів та показав на місці у житловому будинку по АДРЕСА_1 , що він в ніч з 12.12.2019 на 13.12.2019 проснувшись виявив у себе в будинку ОСОБА_13 та зробив йому зауваження з приводу безпідставного перебування у будинку, та кількість, локалізацію та механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому шляхом нанесення одного удару кулаком правої руки в область носа потерпілого від чого той впав та перебував у положенні сидячи, а також удару кулаком правої руки в ліву область щелепи потерпілого, після чого він наніс удар по голові потерпілого металевим тазом, який взяв поряд. Після чого, притримуючи потерпілого, вивів його з будинку за межі двору і посадив на лавці.

На підставі висновків експерта №14/2867-Дм/19 від 23.01.2020, №14/2868-Дм/19 від 21.01.2020, 15/№1090-ДМ/2019р. від 15.01.2020, 15/№1092-ДМ/2019р від 16.01.2020, 15/№1093-ДМ/2019р від 16.01.2020, 15/№1094-ДМ/2019р від 16.01.2020 на спортивних штанях ОСОБА_8 , простирадлі, полімерному пакеті, що був на підлозі будинку, вилучених в ході огляду місця події, змивах зі шпалер на стіні у прихожій, з внутрішньої сторони пральної машини в прихожій, виявлено кров людини групи В з ізогемаглютиніном анти-А, походження якої від потерпілого ОСОБА_13 не виключається.

Таким чином, аналіз вищезазначених доказів дає підстави суду дійти висновку, що кожний доказ є належним, допустимим, достовірним та у сукупності усі вищезазначені докази є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчинені ним кримінальних правопорушень поза розумним сумнівом та суд кваліфікує його дії за ч.2 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілих.

Невизнання своєї вини та надання суду суперечливих за змістом пояснень обвинуваченим ОСОБА_8 , суд розцінив як спосіб захисту та ухилення від кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, оскільки доводи обвинуваченого та захисника про недоведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, спростовуються сукупністю досліджених і покладених в основу вироку суду доказів.

Враховуючи наведені докази, досліджені в їх сукупності, суд обґрунтовано дійшов висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Згідно пояснень обвинуваченого ОСОБА_8 наданих в судовому засіданні та доводів апеляційних скарг, вбачається, що обвинувачений заперечує вчинення злочину стосовно потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та вважає, що злочини могли вчинити інші особи.

Ці доводи колегія суддів вважає неспроможними.

По епізоду завдання умисних тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 , що спричинили його смерть досудовим слідством та судовим розглядом не встановлено будь яких обставин, що злочин вчинено не ОСОБА_8 , а іншою особою. Посилання сторони захисту на можливе вчинення злочину дружиною померлого та матір`ю обвинуваченого ОСОБА_15 , є непереконливими. Навпаки, матеріалами кримінального провадження доведено, що потерпілий ОСОБА_12 з обвинуваченим ОСОБА_8 були вдома удвох, а ОСОБА_15 вдома не було , що підтверджується як показаннями свідка ОСОБА_16 , згідно яких ОСОБА_15 ходила в гості до знайомих, так і поясненнями самого обвинуваченого, тобто ОСОБА_15 не була присутня в помешканні в той час, коли потерпілому було нанесено тілесні ушкодження. Крім того, як встановлено судом, слідів крові на ОСОБА_15 не було, в той час як на одязі ОСОБА_8 були сліди крові , та він мав тілесні ушкодження, зокрема, на руках. Крім того, згідно пояснень свідків, сім`я ОСОБА_21 зловживала алкогольними напоями, ОСОБА_8 застосовував фізичне насильство щодо батька потерпілого ОСОБА_12 .

Непідтвердженою є і версія обвинуваченого ОСОБА_8 , що потерпілий ОСОБА_12 отримав тяжкі тілесні ушкодження, а саме ударився виском об одвірок, при падінні, коли мати хотіла допомогти йому дійти до карети швидкої допомоги, але не втримала.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №258-Дт/17 трупа ОСОБА_12 , отримання зазначених вище тілесних ушкоджень в умовах самоспричинення, а також внаслідок падіння з висоти власного зросту виключені. Відповідно до отриманих судово-медичних даним під час проведення експертизи ОСОБА_12 механізм отримання травми відповідає даним, отриманим в ході проведення слідчого експерименту.

Що стосується епізоду завдання умисних тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_13 , що спричинили його смерть , також досудовим слідством та судовим розглядом не встановлено будь яких обставин, що злочин вчинено не ОСОБА_8 , а іншою особою. Посилання сторони захисту на можливе вчинення злочину іншою особою не знайшло підтвердження і під час апеляційного розгляду. Згідно показань свідка ОСОБА_47 який був у будинку разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , але залишив їх удвох пішовши на роботу. Сам обвинувачений ОСОБА_8 показав, що наніс два удари ОСОБА_13 , зазначивши при цьому, що він захищався від нападу останнього, який накинувся на нього.

Водночас, згідно висновку до висновку судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_46 №10-12/3171-ДМ/19 від 14.12.2019, та висновку експерта №10-12/41/3171-ДМ/19 від 17.12.2019 причиною смерті громадянина ОСОБА_13 стала закрита черепно-мозкова травма з внутрішньомозковими крововиливами, яка ускладнилася розвитком гострого порушення мозкового кровообігу. Вказані ушкодження з`явилися прижиттєво та у короткий проміжок часу від ударної та ударно-ковзаючої дії тупих предметів (предмета), індивідуальні властивості травмуючої поверхні, які в ушкодженнях не відобразились. Враховуючи морфологічні та мікроскопічні дані, можна сказати що смерть гр. ОСОБА_13 настала в проміжок часу, між отриманням ушкоджень та настанням смерті, який обчислюється першими годинами.

Враховуючи характер та локалізацію комплексу ушкоджень, виявлених при судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_13 , вірогідність утворення шляхом самоспричинення маловірогідне. Враховуючи множинність, характер і локалізацію ушкоджень на різних поверхнях тіла, виявлених при судово-медичній експертизі трупа гр-на ОСОБА_13 , можна сказати, що утворення тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту, з подальших ударом об пласку поверхню, можна виключити.

Враховуючи вищенаведене, суд визнав неспроможною версію обвинуваченого про можливу причетність до побиття потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_13 інших осіб, які могли вчинити цей злочин.

Суд встановив, що досліджені ним докази повністю підтверджують подію кримінального правопорушення та не містять суттєвих суперечностей між собою.

Враховуючи у сукупності всі обставини вчиненого діяння, зокрема, врахувавши спосіб вчинення злочину, кількість, характер, механізм нанесення і локалізацію тілесних ушкодень окремо у потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , стосунки обвинуваченого і потерпілого ОСОБА_11 , які передували події, колегія суддів дійшла висновку, що показання обвинуваченого, що він не бив потерпілих є непереконливими і спростовуються доказами, які суд дослідив в ході судового розгляду.

З урахуванням наведеного судом не взято до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_8 у судовому засіданні, обґрунтовано, оскільки вони суперечать встановленим в ході судового засідання обставинам вчинення злочинів.

Таким чином, наведені вище докази у сукупності доводять наявність об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_8 злочину, а також наявність в його діях суб`єктивної сторони у виді умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілим.

Оцінивши надані сторонами кримінального провадження докази, які були повно, всебічно і неупереджено досліджені в судовому засіданні з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов переконання, що вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України щодо потерпілого ОСОБА_12 та потерпілого ОСОБА_13 - тобто завдання умисного тяжкого тілесного ушкодження , що спричинило смерть потерпілих - доведена повністю поза розумним сумнівом. Ці злочинні дії винного правильно кваліфіковані судом по кожному епізоду за ч.2 ст.121 КК України.

Будь- яких нових обставин, що не були враховані судом першої інстанції, в апеляційній скарзі не наведено та колегією суддів не встановлено.

У зв`язку з наведеним, апеляційна скарга захисника в інтересах обвинуваченого та обвинуваченого не підлягають задоволенню.

Водночас колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про призначення обвинуваченому м`якого покарання.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації, це покарання за своїм видом і розміром має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а також з урахуванням обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, у значенні ст. 414 КПК, означає з`ясування судом, насамперед, питання про те, до злочинів якої категорії тяжкості відносить закон (ст. 12 КК) вчинене у конкретному випадку злочинне діяння. Беручи до уваги те, що у ст. 12 КК дається лише видова характеристика ступеня тяжкості злочину, що знаходить своє відображення у санкції статті, встановленій за злочин цього виду, суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак.

Під особою обвинуваченого у контексті ст. 414 КПК розуміється сукупність фізичних, соціально-демографічних, психологічних, правових, морально-етичних та інших ознак індивіда, щодо якого ухвалено обвинувальний вирок, які існують на момент прийняття такого рішення та мають важливе значення для вибору покарання з огляду мети та засад його призначення.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанцій, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Разом із тим, процес призначення покарання, а саме врахування усіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, слід розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого судового рішення в цій частині.

При цьому первинним етапом має бути оцінка ступеня тяжкості кримінального правопорушення, який має значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду та розміру покарання. Наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що цих вимог закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку дотримано не було, а доводи прокурора щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, яке за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок м`якості, колегія суддів вважає обґрунтованими, у зв`язку з чим вважає за необхідне вирок суду в частині призначення покарання скасувати та постановити в цій частині новий вирок з призначенням більш суворого покарання виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_8 покарання, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, дохід отримував від виконання робіт за цивільно-правовими договорами, за місцем проживання характеризується вцілому задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває., страждає на хронічні психічні захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю, та на синдром залежності внаслідок поєднаного вживання психоактивних речовин, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, відсутність обставин, що пом`якшують покарання судом не встановлено, обставину, яка обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння та призначив покарання у виді 7 років позбавлення волі.

З такою позицією суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись з огляду на те, що при призначенні ОСОБА_8 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, судом не у повній мірі враховано всі обставини справи, тяжкість та суспільну небезпечність вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень та способу їх вчинення.

Крім того, колегія суддів бере до уваги правову позицію, зазначену в постанові Верховного Суду України від 14.04.2016 року, відповідно до якої Україна є правовою державою (стаття 1 Конституції України). Відповідно до частини першої статті 8 Основного Закону України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо (постанова Верховного Суду від 01.02.2018 року по справі № 634/609/15-к).

Згідно зі ст. 3 Конституції України життя та здоров`я людини є найвищою соціальною цінністю, невід`ємним правом, яке ніхто не може порушувати. Тому злочини проти особи становлять найбільшу суспільну небезпеку та потребують призначення покарання, яке б забезпечувало виправлення особи та попередження скоєння аналогічних протиправних діянь.

Санкцією ч. 2 ст. 121 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

В даному конкретному випадку суд першої інстанції призначаючи основне покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі строком на 7 років, не врахував високий ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним протиправного діяння, вчинення злочину в короткий проміжок часу щодо двох осіб, яким обвинуваченим були спричинені численні тілесні ушкодження, від яких настала смерть як одного так і іншого постраждалого.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне врахувати, що будучи обвинуваченим за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, щодо потерпілого ОСОБА_12 , обвинувачений ОСОБА_8 відповідних висновків для себе не зробив, вчинив новий аналогічний злочин щодо потерпілого ОСОБА_13 , що свідчить про підвищену суспільну небезпеку особи обвинуваченого.

Також, колегія суддів вважає слушними доводи прокурора у тій частині, що обвинувачений ОСОБА_8 , будучи особою, у якої судимість не знята та не погашена за вчинені раніше умисні кримінальні правопорушення, відносно якого 31.10.2017 направлено до суду обвинувальний акт за обвинуваченням у вищевказаному кримінальному правопорушенні, передбаченого за ч. 2 ст. 121 КК України, та якому було змінено запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який - домашній арешт, 12.12.2019 перебуваючи в алкогольному сп`янінні, знову вчинив аналогічний умисний злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України, а саме, наніс тяжкі тілесні ушкодження знайомому ОСОБА_13 , в наслідок чого настала смерть останнього.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції призначаючи обвинуваченому за ч. 2 ст. 121 КК України покарання у виді позбавлення волі на певний строк не в повній мірі дотримався вимог ст. ст. 50,65 КК України.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги принцип правової справедливості при призначенні покарання, який є однією із ключових засад всієї системи права, й особливе місце посідає цей принцип у кримінальному праві, де однією із складових принципу справедливості виступає співрозмірність вчиненого особою злочинного діяння та призначеного за нього покарання, колегія суддів вважає за можливе застосувати щодо обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі в максимальному розмірі, визначеному санкцією ч. 2 ст. 121 КК України.

Відповідно до ст. ст. 409, 413, 414 КПК України підставами для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість.

З огляду на вищевикладене, оскільки за результатами перегляду кримінального провадження апеляційний суд дійшов висновку, що покарання, призначене судом першої інстанції є занадто м`яким, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони обвинувачення підлягає задоволенню, а апеляційні скарги захисника в інтересах обвинуваченого та обвинуваченого необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, ч.15 ст. 615 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Дергачівської окружної прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_9 та апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Котелевського районного суду Полтавської області від 05 листопада 2024 року щодо ОСОБА_8 в частині призначення покарання скасувати.

Постановити в цій частині новий вирок.

ОСОБА_8 призначити покарання за ч.2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_48