279/7319/24
1-кс/279/1374/24
У Х В А Л А

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про скасування арешту на автомобіль марки «Renault Scenic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було накладено ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.12.2024 року.
Вказав, що на даний час вилучений автомобіль оглянутий експертом, проведена експертиза технічного стану транспортного засобу, за таких обставин необхідність в подальшому перебуванні автомобіля під арештом відпала. Скасування арешту жодним чином не може вплинути на розслідування кримінального провадження.
Адвокатом ОСОБА_4 подав письмову заяву, в якій розгляд клопотання просив проводити без його участі та без участі власника майна, клопотання підтримав і просив задовольнити в повному обсязі.
Дослідивши матеріали клопотання, встановлено наступне:
Згідно ст.168 ч.2 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку і огляду.
Статтею 100 ч.1 КПК України передбачено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166 (Тимчасовий доступ до речей і документів), 170-174 (Арешт майна) КПК України.
Згідно ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю або частково, якщо учасник провадження доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно ст.100 ч.6 п.1 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів, повертаються власнику (законному володільцю), або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.
Європейський суд з прав людини висловив позицію, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98.)
Судом встановлено, що органом досудового розслідування з 29.11.2024 року здійснюється розслідування злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України. Ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.12.2024 року накладено арешт на автомобіль марки «Renault Scenic», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Арешт було накладено у виді заборони розпоряджатися та користуватися вказаним майном до завершення експертних досліджень без обмеження права володіння. Про необхідність подальшого збереженння орешту слідчим не заявлено.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що потреба в подальшому застосуванні арешту, який накладено на автомобіль заявника, відпала, тому клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.174 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.
Арешт на автомобіль марки «Renault Scenic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 02.12.2024 року, скасувати.
Копію ухвали направити до СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області для виконання вимог ст.169 ч.3 КПК України, ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ).
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1