Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/1500/25
Провадження 1-кс/279/339/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2025 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

слідчої судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання дізнавача СД Коростенського РУП ГУПНП в Житомирській області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 07.03.2025 року, за ознакам кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, про арешт майна.

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач СД Коростенського РУП ГУПНП в Житомирській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням.

В обгрунтування клопотання вказує, що 06.03.2025 року близько 15:30 год., до чергової частини Коростенського РУП надійшло повідомлення від працівника сервісного центру №1883 який розташований за адресою: м. Коростень вул. С.Кемського №3 про те, що надане посвідчення водія серія НОМЕР_1 видане на імя ОСОБА_4 містить явні ознаки підробки, а саме видане на іншу особу.

07.03.2025 р Коростенським РУП ГУНП України в Житомирській області, були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 07 березня 2025 року, за ознакам кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

06.03.2025 року в період часу з 16 год. 20 хв. по 17 год. 05 хв. було проведено огляд місця події в приміщенні сервісного центру №1843 який розташований за адресою: м. Коростень вул. С. Кемського №43 де було виявлено та вилучено: посвідчення водія видане на гр.. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_1 від 10.09.2021 яке поміщено до спец-пакету CRI 1263617

Вилучені речі містять на собі слідову інформацію й можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні, тому дізнавачем 07.03.2025 у зазначеному провадженні було прийняте рішення про визнання вище вказаних речей речовими доказами.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, підтримав його та просив задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Дослідивши матеріали клопотання судом встановлено, що дані по вказаному в клопотанні факту 07.03.2025 Коростенським РУП ГУНП в Житомирській області, були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052, за ознакам кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

07.03.2025 слідчим у зазначеному провадженні було прийняте рішення про визнання вище вказаних речей речовими доказами.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до п. 10 ст. 170 КПК України, - арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а заходами забезпечення кримінального провадження, в тому числі, є арешт майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Отже, на вказане в клопотанні майно необхідно накласти арешт, оскільки в разі не накладення на нього арешту воно може мати наслідки зникнення, втрати, пошкодження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати встановлення істини в кримінальному провадженні.

Таким чином, проаналізувавши доводи клопотання та додані до нього докази, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання.

Враховуючи викладене, клопотання про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131, 167, 168, 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні №0000052 від 07.03.2025 року, за ознакам кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, а саме: на посвідчення водія НОМЕР_1 від 10.09.2021 яке поміщено до спец-пакету CRI 1263617, яке було вилучено 06.03.2025 під час огляду місця події, в приміщенні сервісного центру №1843 який розташований за адресою: м. Коростень вул. С. Кемського №43, з метою збереження речового доказу і забороною розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_5