Справа № 519/1946/24
Провадження № 1-кс/519/480/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2024 м. Південне

Слідчий суддя Южного міського суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , законного представника підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у судовому засіданні у м. Південне клопотання слідчого СВ ВП № 4 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України (чинна до 10.01.2019):

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеса, громадянин України, українець за національністю, з середньо-спеціальною освітою, не одружений, не працевлаштований, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодження з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що СВ ВП №4 Одеського районного управління поліції №2 ГУ НП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000531 від 22.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 153 (чинна до 10.01.2019 року) КК України.

Так, слідством встановлено, що наприкінці травня- початку червня 2017 року, в денний час доби, більш точну дату та час встановити не представилось можливим, неповнолітній ОСОБА_5 , під приводом надання води, під час спільної прогулянки на вулиці, запросив свою троюрідну сестру малолітню ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до під`їзду будинку, де розташована квартира, в якій останній мешкав, за адресою: АДРЕСА_2 .

Надалі, піднявшись разом до 10-го поверху вказаного будинку, де діючи умисно, з метою задоволення статевої пристрасті неприродним способом, пов`язаним із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, використовуючи безпорадний стан потерпілої, яка через рівень її сексуальної поінформованості та малолітній вік не могла розуміти значення скоєних щодо неї дій та чинити опір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи на меті задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, посягаючи на статеву свободу та статеву недоторканність, нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи, що вчиняє дії щодо малолітньої особи, яка не досягла чотирнадцятирічного віку та маючи намір на вчинення дій сексуального характеру, які здатні порушити її нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток, ОСОБА_5 приспустив одяг, а саме штани та нижню білизну, в які він був одягнений на той момент, використовуючи свою фізичну перевагу, скориставшись безпорадним станом потерпілої, яка в силу свого віку та розвитку була обмежена у здатності повноцінно усвідомлювати дії, які з нею відбувалися і не могла розуміти дійсний характер дій ОСОБА_5 , нахилив голову останньої та з застосуванням власних геніталій, здійснив щодо потерпілої статевий акт неприродним способом, шляхом орального проникненням в тіло малолітньої потерпілої ОСОБА_10 , котрий тривав декілька хвилин.

Після чого, ОСОБА_5 , впливаючи на психічний стан малолітньої потерпілої ОСОБА_10 , наказав нікому не розповідати про дані обставини.

Крім того, в середині літа 2017 року, в денний час доби, більш точну дату та час встановити не представилось можливим, неповнолітній ОСОБА_5 , перебуваючи в квартирі за своїм місцем мешкання, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , запросив в гості свою троюрідну сестру малолітню ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Перебуваючи в квартирі за вищевказаною адресою, з метою задоволення статевої пристрасті неприродним способом, шляхом здійснення сурогатної форми статевих зносин, які імітують природний статевий акт, використовуючи безпорадний стан потерпілої, яка через рівень її сексуальної поінформованості та малолітній вік не могла розуміти значення скоєних щодо неї дій та чинити опір, діючи повторно, ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи на меті задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, посягаючи на статеву свободу та статеву недоторканність, нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток малолітньої ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що вчиняє дії щодо малолітньої особи, яка не досягла чотирнадцятирічного віку та маючи намір на вчинення дій сексуального характеру, які здатні порушити її нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток, приспустив одяг, а саме штани та нижню білизну, в які він був одягнений на той момент, використовуючи свою фізичну перевагу, скориставшись безпорадним станом потерпілої, яка в силу свого віку та розвитку була обмежена у здатності повноцінно усвідомлювати дії, які з нею відбувалися і не могла розуміти дійсний характер дій ОСОБА_5 , перебуваючи в оголеному стані, посадив собі на коліна малолітню ОСОБА_10 , тим самим притиснувшись своїми оголеними геніталіями до тіла малолітньої ОСОБА_10 та упродовж декількох хвилин здійснював дії щодо імітації природного статевого акту, задовольнивши таким чином свою статеву пристрасть неприродним способом, внаслідок чого порушив статеву недоторканість, нормальний психічний і соціальний розвиток потерпілої.

Після чого, ОСОБА_5 , впливаючи на психічний стан малолітньої потерпілої ОСОБА_10 , наказав нікому не розповідати про дані обставини.

Також, наприкінці літа початку осені 2017 року, в денний час доби, більш точну дату та час встановити не представилось можливим, неповнолітній ОСОБА_5 , прийшов в гості до своєї троюрідної сестри малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Перебуваючи в квартирі за вищевказаною адресою, з метою задоволення статевої пристрасті неприродним способом шляхом впливу на ерогенні зони малолітньої за допомогою руки, використовуючи безпорадний стан потерпілої, яка через рівень її сексуальної поінформованості та малолітній вік не могла розуміти значення скоєних щодо неї дій та чинити опір, діючи повторно, ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи на меті задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, посягаючи на статеву свободу та статеву недоторканність, нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток малолітньої ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що вчиняє дії щодо малолітньої особи, яка не досягла чотирнадцятирічного віку та маючи намір на вчинення дій сексуального характеру, які здатні порушити її нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток, підійшовши до дивану, який знаходився в кімнаті та на якому лежала ОСОБА_10 , ліг позаду неї та рукою проник під нижню білизну потерпілої, після чого упродовж декількох хвилин став рукою торкатися до оголеного статевого органу малолітньої ОСОБА_10 , задовольнивши таким чином свою статеву пристрасть неприродним способом, внаслідок чого порушив статеву недоторканість, нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток потерпілої.

Після чого, ОСОБА_5 , впливаючи на психічний стан малолітньої потерпілої ОСОБА_10 наказав нікому не розповідати про дані обставини.

Крім того, восени 2017 року, приблизно в денний час доби, більш точну дату та час встановити не представилось можливим, неповнолітній ОСОБА_5 , під приводом пограти в ігри, запросив свою троюрідну сестру малолітню ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Перебуваючи в квартирі за вищевказаною адресою, з метою задоволення статевої пристрасті неприродним способом, пов`язаним із анальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, використовуючи безпорадний стан потерпілої, яка через рівень її сексуальної поінформованості та малолітній вік не могла розуміти значення скоєних щодо неї дій та чинити опір, діючи повторно, ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи на меті задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, посягаючи на статеву свободу та статеву недоторканність, нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток малолітньої ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що вчиняє дії щодо малолітньої особи, яка не досягла чотирнадцятирічного віку та маючи намір на вчинення дій сексуального характеру, які здатні порушити її нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток, завів потерпілу до приміщення ванної кімнати, стягнув з останньої одяг, а саме штани та нижню білизну, в які вона була одягнена на той момент, використовуючи свою фізичну перевагу і безпорадність малолітньої потерпілої, повернув потерпілу до себе спиною, та з застосуванням власних геніталій, здійснив щодо малолітньої ОСОБА_10 статевий акт неприродним способом, шляхом анального проникненням в тіло потерпілої, котрий тривав декілька хвилин.

Після чого, ОСОБА_5 , впливаючи на психічний стан малолітньої потерпілої ОСОБА_10 , наказав нікому не розповідати про дані обставини.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання, просили його задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід, з урахуванням наявності обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 , законний представник ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 просили відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Також захисник зазначила, що підозрюваний здійснює догляд за своїм батьком, який є інвалідом 1 групи, ризики наведені стороною обвинувачення нічим не підтверджені і є лише припущеннями.

Вислухавши учасників справи, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 22 КК України, кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_5 органом досудового розслідування 17.12.2024 в присутності захисника повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 153 (чинна до 10.01.2019 року) КК України та йому 17.12.2024 надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується застосування запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У судовому засіданні встановлено, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 153 (чинна до 10.01.2019 року) КК України обґрунтовується наявними матеріалами кримінального провадження, а саме:

-Протоколом допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_10 ;

-Протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_11 ;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

-Висновком експерта за результатами проведення судово-психологічної експертизи;

-Висновком експерта за результатами проведення судово-психологічної експертизи;

-Висновком експерта за результатами проведення судово-медичної експертизи.

На даній стадії процесу слідчий суддя позбавлений можливості аналізувати матеріали кримінального провадження та добуті органом досудового розслідування докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 153 (чинна до 10.01.2019 року) КК України є обґрунтованою.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрювані, обвинувачені обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватимуть відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Як вбачається з клопотання, відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 .

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Слідчий суддя доходить висновку про доведеність існування ризику, що ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, про що свідчить відсутність стійких соціальних зв`язків, вагомість доказів про вчинення ним інкримінованих кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, зокрема його вік та стан здоров`я, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, вказаний злочин, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів. Також у підозрюваного немає офіційного місця роботи, навчання, немає неповнолітніх утриманців. Щодо посилань захисника на утримання непрацездатного батька, то матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо утримання. При цьому, як вбачається із довідки про склад сімї від 21.11.2024 до складу сім`ї входять також інші особи.

Ризик незаконно впливати на потерпілу та свідків є обґрунтованим, оскільки, підозрюваний ОСОБА_5 знає адресу мешкання свідків та потерпілої, та будучи на волі може здійснювати тиск на них, з метою змінити показання, дані під час досудового розслідування, так як під час судового розгляду усі свідки ще не допитані, а відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства жоден доказ, зібраний під час досудового розслідування, не має наперед встановленої сили та досліджується безпосередньо під час судового розгляду.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином на першочерговій стадії досудового розслідування є також обґрунтованим, так як підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може підшукати свідків або речові та інші докази, які створять алібі у вчиненні злочину.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення є обґрунтованим тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може продовжити вчиняти аналогічні правопорушення, так як на даному етапі розслідування вказаного кримінального провадження наявні відомості про вже вчинені ним аналогічні злочини проти статевої свободи та статевої недоторканності відносно інших малолітніх осіб.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. В зв`язку з чим, слідчим суддею не визначається розмір застави.

Згідно ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 153 (чинна до 10.01.2019 року) КК України, підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 4 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 153 (чинна до 10.01.2019 року) КК України, ОСОБА_5 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на строк шістдесят днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту взяття під варту ОСОБА_5 , тобто з 17 грудня 2024 року.

Строк дії ухвали до 14 лютого 2025 року включно.

Взяти підозрюваного ОСОБА_5 під варту у залі суду.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_14

Копію ухвали отримав: «___» год. «___» хв. «___»_____________2024 року

Підозрюваний: __________________ ОСОБА_5