ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/355/25 Справа № 174/99/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5

скаржника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу скаржника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 28 січня 2025 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність слідчого ВП №4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

В С Т А Н О В И Л А :

27 січня 2025 року до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області, в порядку ст.303 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК), надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого ВП №4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 28 січня 2025 року у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі скаржник порушує питання про скасування рішення слідчого судді у зв`язку з незаконністю, невідповідністю висновків суду, фактичним обставинам справи та порушенням норм процесуального права.

Вважає, що судом припущено помилки щодо визначення об`єкта оскарження та підстав для подання ним заяви про злочин до поліції та скарги на бездіяльність слідчого.

Також вважає, що в результаті дій посадових осіб відділу примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та ФОП ОСОБА_7 було спричинено шкоду державному бюджету України в результаті нецільового використання бюджетних коштів, за що чинним законодавством передбачена кримінальна відповідальність за ст.ст.191,364,366,367 КК України, про що він і повідомляв у своїй заяві про вчинення злочинів до поліції.

Разом з тим, вказує, що зміст поданої ним заяви про вчинення кримінального правопорушення свідчить про те, що послуга надавалась по об`єкту, який не було включено до предмету публічної закупівлі та калькуляції договору, оскільки належна йому 1/2 частина будинку АДРЕСА_1 знаходиться на приватизованій особисто ним земельній ділянці, що ще раз свідчить про фальсифікацію звіту по оцінці майна, наданого оцінщиком, оскільки такий об`єкт не був передбачений специфікацією до договору, а отже не був предметом процедури публічних закупівель, і як наслідок - така оцінка майна за рахунок коштів державного бюджету була проведена незаконно, тобто кошти державного бюджету були витрачені не за призначенням, тобто були привласнені переліченими вище особами.

Отже, дії суб`єкта оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_8 та посадових осіб ДВС, є вочевидь незаконними та протиправними, оскільки належна йому 1/2 частина будинку, розташована на належній йому особисто, приватизованій земельній ділянці по АДРЕСА_1 і виходячи з наданих документів, не була предметом проведеної публічної процедури із закупівлі послуг (тендерних торгів), що надавались суб`єктом оціночної діяльності, оскільки об`єкт оцінки 1/2 частина будинку, розташована на приватизованій земельній ділянці, у специфікації до договору відсутній, а також цей об`єкт оцінки не був зазначений у тендерній документації (технічному завданні, специфікації, калькуляції, тощо) з відкритих торгів по закупівлі зазначеної вище послуги, тобто має місце незаконне витрачання коштів державного бюджету посадовими особами ДВС, внесення завідомо неправдивих відомостей до тендерної документації, особою, відповідальною за її проведення, внесення неправдивих відомостей до актів, на підставі яких ФОП ОСОБА_8 отримав неправомірну вигоду за рахунок коштів державного бюджету, а державний виконавець виніс завідомо неправомірну постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, оскільки для цього не було жодних правових підстав, що призвело до спричинення шкоди державному бюджету під час воєнного стану.

Натомість суд першої інстанції помилково визнав ці дії, як цивільно-правові відносини та безпідставно відмовив у задоволенні скарги, хоча очевидним є той факт що слідчим порушено вимоги ч.1 та ч.4 ст.214 КПК України.

З огляду на викладене скаржник просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Вільногірського районного суду Дніпропетровської області від 28 січня 2025 року та постановити нову, якою його скаргу задовольнити та зобов`язати слідчого ВП №4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості про кримінальні правопорушення, які було вчинено суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_7 , а також за фактом вчинення кримінального правопорушення посадовими особами відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відомості про які було зазначено у його заяві від 17 січня 2025 року.

Під час апеляційного перегляду:

- скаржник ОСОБА_6 підтримав доводи поданої апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою зобов`язати слідчого ВП №4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області внести відомості про кримінальні правопорушення, які було вчинено суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_7 , а також за фактом вчинення кримінального правопорушення посадовими особами відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відомості про які було зазначено у йому заяві від 17 січня 2025 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши позицію скаржника, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК України (далі-КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчим суддею дотримано зазначених вимог закону у повному обсязі.

Відповідно ст.55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, а порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК.

До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні (п.18 ч.1 ст.3 КПК), а згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

У межах процедури оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий, дізнавач, прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого, дізнавача або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Мотивуючи своє рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого ВП №4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, слідчий суддя у своєму рішенні, посилаючись на положення ч.1 ст.2, ч.1 ст.11, ст. 214 КПК зазначив, що внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення конкретного кримінального правопорушення, а не із повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення. Крім того, слідчий суддя вказав, що підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких, разом із прізвищем, ім`ям, по батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Слідчий суддя дослідивши подану скаргу встановив, що 31.07.2014 Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_9 , було призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_7 , у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-537/11 виданого 29.05.2015 Вільногірським міським судом Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_6 заборгованості, розмір якої станом на 25.04.2017 становить 1 767 879,30 грн. Оскільки, постановою Дніпропетровського апеляційного суду (провадження № 22-ц/803/551/24 справа № 2-537/11) від 17.07.2024 та ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 02.04.2024 надано дозвіл на реалізацію частини житлового будинку з господарчими спорудами, що належить на праві власності ОСОБА_6 та розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 212,96 кв.м., житловою площею 134,9 кв.м, яке було описано постановою державного виконавця відділу від 06.06.2017 під час примусового виконання виконавчого провадження № 52944903 (що входить до складу зведеного виконавчого провадження № 61641244).

В подальшому була проведена процедура належної оцінки майна, з якою і не погоджується скаржник, так як вважає, дії суб`єкта оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_7 та посадових осіб ДВС, вочевидь незаконними та протиправними, оскільки належна йому 1/2 частина будинку, розташована на належній йому особисто, приватизованій земельній ділянці по АДРЕСА_1 , не була предметом проведеної публічної процедури із закупівлі послуг (тендерних торгів), що надавались суб`єктом оціночної діяльності, оскільки об`єкт оцінки - 1/2 частина будинку, розташована на приватизованій земельній ділянці, а в наданих ним документах зазначено «1/2 частина будинку, розташована на неприватизованій земельній ділянці», хоча місце розташування - АДРЕСА_1 , скаржник не оспорює.

Таким чином, на переконання слідчого судді, в даному випадку наявні цивільно-правові відносини, що виникають в результаті незгоди ОСОБА_6 зі стадією примусового виконання рішень Дніпропетровського апеляційного суду (провадження № 22-ц/803/551/24 справа № 2-537/11) від 17.07.2024 та ухвали Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 02.04.2024, якими надано дозвіл на реалізацію частини житлового будинку з господарчими спорудами, що належить на праві власності ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 212,96 кв.м., житловою площею 134,9 кв.м. При цьому слідчий суддя зазначив, що ініціювання скаржником кримінального переслідування відносно посадових осіб ДВС та ФОП ОСОБА_7 з метою вирішення цивільно-правового спору не може слугувати належним способом захисту його прав.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновків, що заява від 17.01.2025 про вчинення кримінального правопорушення, подана ОСОБА_6 за своїм змістом не містить фактичних даних, які б вказували на ознаки складу злочинів, передбачених ст.364 КК України - зловживання владою або службовим становищем, ст.366 КК України - службове підроблення та ст.367 КК України - службова недбалість, або будь-якого іншого кримінального правопорушення, а тому не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства, твердження скаржника про вчинення цих кримінальних правопорушень, базується виключно на припущеннях, а тому правові підстави для зобов`язання слідчого внести відомості, викладені у вищевказаній заяві до ЄРДР відсутні.

З такими висновками слідчого судді погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписами п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК та п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, крім іншого, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність події кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до Єдиного реєстру досудових розслідувань і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають лише відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Як слідує зі змісту матеріалів судового провадження, в заяві від 17 січня 2025 року поданої до начальника ВП №4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 - ОСОБА_6 зазначав, що 31 07.2024 року постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ОСОБА_11 , було призначено суб?єкта оціночної діяльності - суб?єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні ОСОБА_7 , який повинен був визначити вартість та надати звіт щодо вартості описаного й арештованого майна, що мені належить, а саме: 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Однак, на Інтернет ресурсі Єдиної системи електронних публічних закупівель Prozorro опубліковано документацію з проведеної Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) публічної процедури закупівлі послуги, проведеної у 2024 році за кодом ДК 021:2015 - 79310000-4 «Послуги з проведення ринкових досліджень» (Послуги з проведення незалежної оцінки арештованого майна по виконавчим провадженням для Дніпропетровської області), ідентифікатор закупівлі UA-2024-03-15-004859-а, з повною інформацією про технічні, якісні та кількісні характеристики предмету закупівлі, за результатами якої було укладено договір №ОAМ-2024/Дп від 09.04.2024 р. з ФОП ОСОБА_7 на проведення оцінки арештованого майна.

Так, відповідно до договору №OAM-2024/Дп від 09.04.2024 р., укладеного між Південним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Одеса) та ФОП ОСОБА_7 , останній зобов`язувався надати управлінню юстиції послуги з проведення незалежної оцінки арештованого майна за виконавчими провадженнями для Дніпропетровської області у загальній кількості 319 послуг з дати укладання договору - по 31.12.2024.

Згідно з Калькуляцією (додатком 1 до зазначеного вище договору), послуги суб`єктом оціночної діяльності надавались, зокрема, по наступним об`єктам; квартири без розрахунку вартості виконаних ремонтних робіт - 20 послуг; домоволодіння з неприватизованою земельною ділянкою - 5 послуг; житлові будинки та котеджі (земельні покращення) - 5 послуг; будівлі та приміщення, завершене будівництво - 3 послуги; будівлі та приміщення, завершене будівництво - 3 послуги; будівлі з незавершеним будівництвом - 2 послуги. Інші послуги, що були предметом оцінки, не стосуються оцінки будівель та споруд. Аналогічна інформація також була опублікована і в Єдиній системі електронних публічних закупівель Рrozorro.

Отже, з перелічених вище найменувань об`єктів, що підлягали оцінці, жоден з них не підпадає під ознаки та опис належної йому 1/2 частини будинку по АДРЕСА_1 , оскільки у нього у власності є приватизована земельна ділянка, на якій і розташована належна йому 1/2 частина будинку, що підтверджується відповідним державним актом про право на землю, копії якого долучені до матеріалів виконавчого провадження з моменту відкриття цього виконавчого провадження ще у 2015 році.

Крім того, послуга з оцінки майна була фактично виконана суб`єктом оціночної діяльності лише 15.10.2024, при тому, що звіт про оцінку майна складений був ще 12.08.2024, що свідчить про явну фальсифікацію звіту по оцінці майна, наданого оцінщиком; послуга надавалась по об`єкту, який не було включено до предмету Публічної закупівлі та до специфікації договору, оскільки належна йому 1/2 частина будинку АДРЕСА_1 , знаходиться на приватизованій особисто ним земельній ділянці, що ще раз свідчить про фальсифікацію звіту по оцінці майна, наданого оцінщиком, оскільки такий об`єкт не був передбачений специфікацією до договору, а отже - не був предметом процедури публічних закупівель, і як наслідок - така оцінка майна за рахунок коштів державного бюджету була проведена незаконно, тобто кошти державного бюджету були витрачені вочевидь не за призначенням (а.с.6-7).

Однак, як вірно зазначив в ухвалі слідчий суддя, викладені в заяві ОСОБА_6 обставини свідчать про наявність цивільно-правових відносин, що виникають в результаті незгоди ОСОБА_6 зі стадією примусового виконання рішень Дніпропетровського апеляційного суду (провадження № 22-ц/803/551/24 справа № 2-537/11) від 17.07.2024 та ухвали Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 02.04.2024, якими надано дозвіл на реалізацію частини житлового будинку з господарчими спорудами, що належить на праві власності ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 212,96 кв.м., житловою площею 134,9 кв.м., заява від 17 січня 2025 року не містить фактичних даних, які б вказували на ознаки складу злочинів, передбачених ст.ст.364, 366,367 КК України, чи будь-якого іншого злочину, що, на переконання колегії суддів, дозволяє зробити висновок про відсутність правової підстави для виникнення обов`язку вчинити певні дії за такою заявою щодо початку досудового розслідування кримінального провадження, відповідно до положень ст. 214 КПК.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується із правовою позицією Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 року (справа № 556/450/18), згідно якої слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Тобто, підставою для початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР. При цьому, виходячи зі змісту ст. 214 КПК повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

За обставин даної справи апеляційний суд вважає, що в поданій заяві ОСОБА_6 лише формально зазначає про вчинення кримінальних правопорушень за ознаками ст.ст.364, 366,367 КК України, проте не конкретизує будь-яких відомостей про факти та обставини, які б вказували на наявність ознак таких кримінальних правопорушень.

Відтак, на переконання апеляційного суду, висновки слідчого судді про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого ВП №4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, належним чином мотивовані, ґрунтуються на змістовному дослідженні усіх обставин кримінального провадження та доводів апелянта.

Отже, перевіркою матеріалів даного провадження, судом апеляційної інстанції не встановлено будь-яких порушень слідчим суддею вимог КПК щодо процесуального порядку судового розгляду скарги, які, згідно ст.412 КПК, слід було би визнати істотними та які б тягнули за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновків, що апеляційна скарга скаржника ОСОБА_6 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 28 січня 2025 року є законною, обґрунтованою, належним чином вмотивованою та відповідає вимогам ст.370 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу скаржника ОСОБА_6 - залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 28 січня 2025 року про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність слідчого ВП №4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4