Провадження № 1-кс/686/568/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду, клопотання прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Великий Олександрів, Віньковецького району, Хмельницької області, українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у кримінальному провадженні № 0000731,

ВСТАНОВИВ:

14.01.2025 року прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури, ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час, відносно ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, терміном на два місяці, посилаючись на те, що строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закінчується 17.01.2025 року, на та даний час існують обставини які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваної під домашнім арештом, оскільки дане кримінальне провадження є складним та продовжують існувати передбачені ст.177 КПК України ризики.

Заслухавши думку прокурора та слідчого, які наполягали на задоволенні клопотання, підозрюваної та її захисника, які частково заперечили проти задоволення клопотання та просили застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В обґрунтування даного клопотання слідчим зазначено, що відділом розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000731 від 01.07.2024 за ст. 364-1 ч.2 КК України та за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що частиною 1 статті 23 кодексу України «Про надра» передбачено, що землевласники і землекористувачі в межах земельних ділянок, які перебувають у їх власності або користуванні, мають право без спеціального дозволу та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб, не пов`язаних із відчуженням видобутих корисних копалин, корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до 2 метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 метрів кубічних на добу.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» природні ресурси України є власністю Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених КонституцієюУкраїни та іншими законами України. Громадяни України мають право користуватися природними ресурсами України відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» в порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Статтею 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Угоди або дії, які в прямій або прихованій формі порушують право власності Українського народу на надра, є недійсними. Український народ здійснює право власності на надра через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради.

Згідно зі ст. 6 Кодексу України «Про надра», корисні копалини за своїм значенням поділяються на корисні копалини загальнодержавного і місцевого значення. Віднесення корисних копалин до корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення здійснюється Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Згідно зі ст. 5 Кодексу України «Про надра» державний фонд надр включає як ділянки надр, що використовуються, так і ділянки надр, не залучені до використання, в тому числі континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони. Родовища корисних копалин - це нагромадження мінеральних речовин в надрах, на поверхні землі, в джерелах вод та газів, на дні водоймищ, які за кількістю, якістю та умовами залягання є придатними для промислового використання. Усі родовища корисних копалин, у тому числі техногенні, з запасами, оціненими як промислові, становлять Державний фонд родовищ корисних копалин, а всі попередньо оцінені родовища корисних копалин - резерв цього фонду. Державний фонд родовищ корисних копалин є частиною державного фонду надр. Державний фонд родовищ корисних копалин та резерв цього фонду формується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр. Державний фонд надр формується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Відповідно до ст. 13 Кодексу України «Про надра», користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

Статтею 14 Кодексу України «Про надра» визначено, що одним з видів користування надрами, - є видобування корисних копалин.

Надання спеціального дозволу на користування надрами, продовження строку його дії, внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами та до угоди про умови користування надрами здійснюються відповідним дозвільним органом: центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, а щодо ділянок надр, що містять корисні копалини місцевого значення на території Автономної Республіки Крим, - Радою міністрів Автономної Республіки Крим.

Згідно ст. ст. 3, 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», одним із принципів охорони навколишнього природного середовища є пріоритетність вимог екологічної безпеки, обов`язковість додержання екологічних стандартів, нормативів та лімітів використання природних ресурсів при здійсненні господарської, управлінської та іншої діяльності.

Використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища; здійснення заходів щодо відтворення відновлюваних природних ресурсів; здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб; здійснення заходів щодо збереження і невиснажливого використання біологічного різноманіття під час провадження діяльності, пов`язаної з поводженням з генетично модифікованими організмами. При використанні природних ресурсів має забезпечуватися виконання й інших вимог, встановлених цим Законом та іншим законодавством України.

Відповідно до постанови № 827 від 12.12.1994 Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» питні підземні води відносяться до корисних копалин загальнодержавного значення.

Приватне підприємство «Рудпол» () згідно спеціального дозволу № 6083 від 14.09.2015, наданого Державною службою геології та надр України, користувалося свердловиною № 1746 Хмельницького родовища в межах ділянки Рудпол, яка знаходиться у місті Хмельницький за координатами північної широти 49 22 52.920 східної довготи 26 56 26.630.

Згідно умов вищевказаного дозволу, ПП «Рудпол» надано право користування надрами з метою видобування питних підземних вод із свердловини № 1746 Хмельницького родовища ділянки Рудпол для господарсько-питного та нецентралізованого водопостачання (розлив питної води).

Згідно з вимогами Порядку державного обліку артезіанських свердловин, облаштування їх засобами вимірювальної техніки об`єму видобутих підземних вод, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 08 жовтня 2012 року, водокористувачі облаштовують артезіанські свердловини засобами вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Відповідно до Порядку внесення відомостей про об`єм видобутих підземних вод водокористувачами до автоматизованої системи обліку видобутих підземних вод, затвердженого Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України № 110 від 23.03.2016, автоматизована система обліку є комплексом програмно-технічних і телекомунікаційних засобів, що забезпечують збирання, оброблення, накопичення, проведення аналізу, збереження та відображення відомостей про об`єм видобутих підземних вод на підставі відомостей, що надійшли від Водокористувача. Водокористувач надає відомості із засобів вимірювання об`єму видобутих підземних вод або обладнання для автоматичної передачі даних, підключених до автоматизованої системи обліку. Засоби вимірювання або обладнання встановлюються водокористувачем на артезіанських свердловинах. Засіб вимірювання має забезпечувати облік об`єму видобутих підземних вод у безперервному режимі.

Відповідно до дозволу на користування надрами за № 6083 надрокористувач зобов`язаний: забезпечувати охорону надр та довкілля в межах ділянки надр, наданої користуванням; дотримуватись вимог законодавства України, чинних стандартів, правил, на виконання робіт, пов`язаних з користуванням надрами; використовувати надра відповідно до мети, для якої їх було надано; дотримуватись вимог та умов передбачених дозволом; забезпечити раціональне комплексне використання і охорону надр згідно з угодою. Загальна кількість запасів, дозволених до видобування, згідно спеціального дозволу на користування надрами, води підземні питні і технічні - становить 100 (сто) метрів кубічних на добу.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 року № 827 підземні питні води належать до корисних копалин загальнодержавного значення.

Так, 15.03.2021 Державною службою геології та надр України винесено припис № 335-14/06, яким ПП «Рудпол» надано строк до 19.04.2021 для усунення виявлених порушень, передбачених статтею 24 Кодексу України «Про надра», абзацом 3 статті 11 ЗУ «Про основні засади державного нагляду у сфері господарської діяльності».

Внаслідок не усунення ПП «Рудпол» виявлених порушень на підставі підпункту 1, 3 пункту 21 постанови Кабінету Міністрів України № 615 від 30.05.2011 «Про затвердження Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами» наказом Держгеонадр України від 10.06.2021 № 436 зупинено дію дозволу № 6083, наданого ПП «Рудпол».

22.04.2022 рішенням Хмельницького окружного адміністративний суду у справі № 560/17662/21 відмовлено у задоволенні позову Державної служби геології та надр України до ПП «Рудпол» про анулювання спеціального дозволу на користування надрами.

В подальшому, 14.09.2022 постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду у справі також відмовлено у задоволенні позову Державної служби геології та надр України до ПП «Рудпол» про анулювання спеціального дозволу на користування надрами.

Разом із тим, 03.04.2024 постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду вищевказані рішення скасовані, а позов Державної служби геології та надр України до ПП «Рудпол» про анулювання спеціального дозволу на користування надрами задоволено повністю та припинено право користування надрами шляхом анулювання дії спеціального дозволу на користування надрами від 14 вересня 2015 року № 6083, наданого Приватному підприємству «Рудпол».

Разом із тим, під час зупинення, а в подальшому анульованої дії спеціального дозволу на користування надрами № 6083 ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , який є керівником та директором ПП «Рудпол» , ОСОБА_8 , та іншими, на даний час невстановленими досудовим розслідуванням особами, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, усвідомлюючи, що згідно наказу Держгеонадр № 436 від 10.06.2021 ПП «Рудпол» не має права видобувати підземну питну воду із артезіанської свердловини № 1746, яка знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова 1/1, у порушення встановлених правил охорони та використання надр, переслідуючи корисливий мотив, не маючи законних підстав, з метою незаконного збагачення, шляхом видобування корисних копалин, а саме: підземної питної води, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів Українивід 12.12.1994 № 827 належить до корисних копалин загальнодержавного значення, у порушення вимог Кодексу України «Про надра», Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», з метою подальшого збуту в період з 10.06.2021 по 20.04.2023 та з 13.06.2023 по 01.11.2024 здійснювали незаконний видобуток підземної питної води зі свердловини № 1746, яка знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова 1/1, шляхом переміщення видобутої підземної питної води трубопроводом до виробничого приміщення ТОВ «Н2+О» за адресою: м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова 2/6, керівником та директором якого є ОСОБА_7 , де здійснювалося бутилювання води та нанесення етикетки з відповідними написами.

28.08.2024 близько 15 год 55 хв ОСОБА_9 перебуваючи на території ПП «Рудпол» за адресою: м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова 2/6 за грошові кошти в сумі 1380 гривень придбав 96 пляшок об`ємом 1,5 літра мінеральної сильногазованої води марки «Роса», 12 пляшок об`ємом 1,5 літра фруктово-ягідного лимонаду марки «Роса», 12 пляшок об`ємом 1,5 літра напою зі смаком лимону марки «Роса», 12 пляшок об`ємом 1,5 літра напою тархун марки «Роса», 6 пляшок об`ємом 1,5 літра тропічно-цитрусового лимонаду марки «Роса», яка виготовлена із води видобутої з артезіанської свердловини № 1746.

Також, 16.09.2024 ОСОБА_9 перебуваючи на території ПП «Рудпол» за адресою: м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова 2/6 за грошові кошти в сумі 660 гривень придбав 30 пляшок об`ємом 1,5 літра мінеральної сильногазованої води марки «Роса», 30 пляшок об`ємом 1,5 літра квасу марки «Роса», яка виготовлена із води видобутої з артезіанської свердловини № 1746.

Окрім цього, 01.11.2024 в ході проведення санкціонованого обшук в приміщенні виробничого цеху ПП «Рудпол», яке знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Володимира Глушенкова 2/6 керівником та директором якого є ОСОБА_7 вилучено 30300 пляшок об`ємом 1,5 літра мінеральної сильногазованої води марки «Кришталева» виробництва 23.10.2024, 26.10.2024, 27.10.2024, 52260 пляшок об`ємом 1,5 літра сильногазованої води марки «Роса», 602 пляшки води марки «Роса» об`ємом 5 літрів, 300 пляшки з написом «Квас» об`ємом 1,5 літра, 42 пляшки води марки «Лимонад» об`ємом 1,5 літрів, яка виготовлена із води видобутої з артезіанської свердловини № 1746.

04 грудня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.240 КК України.

06.12.2024 відповідно до ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, підозрюваній ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час до 17 січня 2025 року включно та покладено зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою та відповідні обов`язки .

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 16 січня 2025 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000731, продовжено до чотирьох місяців.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Санкція ч. 3 ст. 240 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, тобто даний злочин є тяжким.

Сама ОСОБА_6 раніше не судима, має постійне місце проживання, здійснює догляд за неповнолітнім внуком, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, який є тяжким злочином, вважаю, що з метою уникнення покарання вона може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні. При цьому, слідчим суддею береться до уваги той факт, що з моменту початку строку досудового розслідування, минув значний проміжок часу, проте будь яких спроб переховуватися, або в інший спосіб перешкоджати розслідуванню ОСОБА_6 не робила, що значно зменшує факт існування зазначених ризиків.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що на початковій стадії обґрунтованість підозри означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Такі факти доведені слідчим та підтверджуються представленими матеріалами кримінального провадження.

За таких обставин, враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, зокрема особу підозрюваної, її міцні соціальні зв`язки, зважаючи на той факт, що запобіжний захід не може застосовуватися з метою покарання чи виправлення особи, а виключно задля запобігання ризикам, визначеним у статті 177 КПК України, вважаю, що підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту немає.

Таким чином, з урахуванням положень ст.ст.177, 178, 183 КПК України, обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_6 є занадто суворим заходом для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За таких обставин, взявши до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.240 КК України, та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, особу підозрюваної, у відповідності з вимогами ч.4 ст.194 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу особистого зобов`язання, з покладенням відповідних обов`язків.

Саме такий запобіжний захід буде достатнім для підозрюваної ОСОБА_6 для виконання покладених на неї обов`язків та зможе забезпечити її належну процесуальну поведінку.

Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 20.03.2025 року, тому строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання слід застосувати межах вказаного строку, а саме по 14.03.2025 року включно.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 194, 196 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

У задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати стосовно підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.240 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на неї, строком по 14 березня 2025 року, наступні обов`язки.

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування з свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

Ухвала, в частині покладення на підозрювану обов`язків діє по 14 березня 2025 року.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_6 що у разі не виконання покладених на неї зобов`язань до неї можуть бути застосовані більш жорсткі запобіжні заходи і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розмірів розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя