Справа №705/4050/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2025 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000913 від 05 червня 2024 року, №0001637 від 04.10.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Умань, Черкаської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, який має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу дії ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ст. 336 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в травні 2021 року, більш точної дати та часу слідством не встановлено, знаходячись в лісопосадці, неподалік ТОВ «Уманьферммаш», що в м. Умань, Черкаської області, знайшов предмет, зовні схожий на гранату із запалом. Після чого ОСОБА_4 усвідомлюючи, що вказані знайдені предмети являються бойовими припасами, придбав її, та переніс до свого місця проживання, а саме в АДРЕСА_1 , де став зберігати на подвір`ї домоволодіння.

04.06.2024 року під час проведення санкціонованого обшуку, згідно ухвали слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 №705/3232/24, 1кс/705/7775/24 від 27.05.2024 року, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , на території домоволодіння поряд із господарською спорудою, було виявлено та вилучено:

-металевий предмет, зовні схожий на гранату, який згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи №КСЕ-19/124-24/8634 від 14.06.2024 року, являється корпусом бойової оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, що споряджений конструктично-оформленим зарядом бризантної вибухової речовини нормальної потужності - тротилом масою 50-56 грамів;

-металевий предмет, зовні схожий на запал до гранати, який згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи №КСЕ-19/124-24/8634 від 14.06.2024 року являється бойовим уніфікованим підривником дистанції дії до ручних гранат модернізованим УЗРГМ, який є засобом підриву для ручних гранат типу Ф-1, РГД-%, РГ-42.

У конструктивному поєднанні, надані на дослідження корпус бойової гранати Ф-1 із бойовим підривником УЗРГМ відносяться до категорії боєприпасів.

У конструктивному поєднанні, надані на дослідження корпус бойової гранати Ф-1 із бойовим підривником УЗРГМ придатні для проведення вибуху.

Вказані предмети ОСОБА_4 , незаконно придбав та зберігав за місцем власного проживання без передбаченого законом дозволу.

Також, з моменту видання Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на території України з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 почав діяти воєнний стан, строком на 30 діб, який в подальшому продовжено Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, затвердженим Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022, Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022, Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженим Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022, Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України № 2915-1Х від 07.02.2023, Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023, затвердженим Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023, Указом Президента України № 451/2023 від 26.07.2023, затвердженим Законом України № 3275-ІХ від 27.07.2023, Указом Президента України № 734/2023 від 06.11.2023, затвердженим Законом України № 3429-ІХ від 08.11.2023, Указом Президента України № 49/2024 від 05.02.2024, затвердженим Законом України № 3564-ІХ від 06.02.2024, Указом Президента України № 271/2024 від 06.05.2024, затвердженим Законом України № 3684-ІХ від 08.05.2024, Указом Президента України від 23 липня 2024 року № 469/2024 на 90 діб, який затверджено Законом України від 23.07.2024 № 3891-ІХ.

Також, Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 року № 2105-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, оголошено проведення загальної мобілізації протягом 90 діб. Строки загальної мобілізації продовжено, зокрема востаннє Указом Президента України № 470/2024 від 23.07.2024, який затверджено Законом України від 23.07.2024 № 3892-ІХ «Про затвердження Указу Президенту України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації».

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином, в Україні діє особливий період, у тому числі станом на 22 вересня 2024 року.

Відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є військовозобов`язаним, тобто особою, яка перебуває у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

З метою якісної підготовки та організаційного проведення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, ОСОБА_4 , перебуваючи на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , підлягав призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Військовозобов`язаний ОСОБА_4 пройшов медичний огляд та згідно довідки № 4083 від 12.07.2024 військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 визнаний придатним за станом здоров`я для проходження військової служби.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

При цьому, 22.09.2024 співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_4 було роз`яснено ОСОБА_4 про його подальший призов до Збройних Сил України на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто до команди НОМЕР_1 ЗСУ, а саме: 22.09.2024 в обідній час під розписку вручено повістку про необхідність явки 22.09.2024 о 21 год. 00 хв. до вказаного центру, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Утім, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, протиправно, не будучи заброньованою особою на період мобілізації, не маючи поважних причин, визначених Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до військового комісаріату для призову на збори», не маючи, згідно зі ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», підстав для звільнення чи відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та/або в особливий період, будучи належним чином ознайомлений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, переслідуючи мету ухилитися від її проходження, проігнорувавши виклик, у визначений в повістці день та час, тобто 22.09.2024 о 21 год. 00 хв. не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 за вищевказаною адресою, про обставини неприбуття не повідомив, чим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, а замість цього ОСОБА_4 знаходився за місцем свого фактичного проживання в буд. АДРЕСА_3 , проігнорувавши виклик, внаслідок чого порушив процес комплектування Збройних Сил України під час мобілізації.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу; за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів відповідно до пред`явлених йому обвинувачень, визнав повністю, погодився надати покази.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час допиту в суді показав, що викладене в обвинувальних актах відповідає дійсності. Вказав, що він у 2021 році, точної дати не пам`ятає, йшов з роботи, на якій працював не офіційно та проходячи неподалік ТОВ «Уманьферммаш» м. Умань, у лісопосадці побачив гранату, яку підняв та переніс до місця свого проживання. Зберігав на подвір`ї домоволодіння в якому проживає. Вказану гранату працівниками поліції було виявлено та вилучено під час проведення обшуку. Також, він, пройшовши медичний огляд та будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби ухилився від призову на військову службу. 22.09.2024 в обідній час працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 йому було вручено повістку про необхідність з`явитися 22.09.2024 о 21 год. 00 хв. до вказаного центру, однак він не з`явився, оскільки не бажає служити, враховуючи, що багато його знайомих, які були мобілізовані загинули. У вчиненому щиро кається.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочинів, а також враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються: часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального правопорушення, зазначених у обвинувальних актах, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, оцінивши фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ст. 336 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які віднесено до нетяжких та тяжких злочинів; особу обвинуваченого, який є громадянином України, військовозобов`язаний, за місцем проживання характеризується позитивно, розлучений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, рахується раніше не судимим.

Обставинами, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі.

На думку суду та у відповідності до ст. 50 КК України, саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також усуне хибне припущення про те, що можна ухилитися від конституційного обов`язку по захисту Вітчизни і реального покарання за таких обставин не понести.

Будь-яких законних підстав для призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, судом не встановлено, оскільки у кримінальному провадженні не встановлено наявність пом`якшуючих покарання обставин, які з урахуванням особи винного та інших обставин кримінального провадження, істотно знижували б ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Враховуючи ситуацію, яка наразі склалася у країні, а саме повномасштабне вторгнення держави агресора на територію України та конституційний обов`язок кожного громадянина по захисту Батьківщини, вчинений ОСОБА_4 в умовах воєнного стану умисний нетяжкий злочин представляє підвищену суспільну небезпеку, що могло призвести до підриву військової дисципліни, розлагодження дій, спрямованих на захист суверенітету держави, тому суд не знаходить підстав для звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, оскільки на переконання суду, визначення іспитового строку на підставі ст. 75 КК України не забезпечить у повній мірі такої важливої мети покарання, як запобігання вчиненню аналогічних кримінальних правопорушень іншими особами, всупереч вимогам статей 50, 65 КК України.

Звільнення осіб, які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, від покарання з випробуванням, на думку суду, не відповідає принципам та меті призначення покарання, а також суспільній необхідності на сьогоднішній день. Активні бойові дії на території України продовжуються, ворог не відступає та, навпаки, акумулює свої сили, воєнний стан, введений Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у країні триває, а наші мобілізаційні ресурси потребують постійного оновлення. Зазначене у своїй сукупності свідчить про суттєво підвищений ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння.

Вказаний висновок суду узгоджується зі сталою судовою практикою та позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 15.11.2023 у справі № 641/1067/23.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Під час судового розгляду учасники судового провадження клопотань про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявляли, тому суд не вбачає підстав для самостійного застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на проведення судової вибухово-технічної експертизи №КСЕ-19/124-24/8634 від 14.06.2024 в сумі 3786,40 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ст. 336 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

- за ст. 336 КК України у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.

Початок відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його фактичного затримання після вступу вироку в законну силу.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судової вибухово-технічної експертизи №КСЕ-19/124-24/8634 від 14.06.2024 в сумі 3786,40 грн. - стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази по справі: осколки (уламки) корпусу ручної гранати Ф-1 та рештки підривника УЗРГМ, і полімерна пробка разом із попереднім упакуванням, які знаходяться на зберіганні в камері схову Уманського РУП ГУНП в Черкаській області - знищити; оптичний диск формату DVD-R, із відеозаписами до протоколу обшуку, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження; довідку №4083 військово-лікарської комісії, яка видана на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та «РОЗПИСКА» на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які було передано відповідальній особі ОСОБА_7 , залишити відповідальній особі ОСОБА_7 ..

Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду, протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1