Дата документу 11.04.2025Справа № 554/4420/25
Провадження № 1-кс/554/5285/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2025 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , розглянувши клопотання начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000107 від 10.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.436-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчим відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000107 від 10.03.2025, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Згідно повідомлення про вчинення кримінального правопорушення

ОСОБА_4 в месенджері «Telegram», використовуючи власний профіль « ОСОБА_5 » з ID НОМЕР_4 поширює матеріали, у яких можливо містяться виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, глорифікація осіб які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату в 2014 році.

Відповідно до висновку спеціаліста №13-20/174 від 28.02.2025 у матеріалах поширених користувачем профілю « ОСОБА_5 » з ID НОМЕР_4 в месенджері «Telegram» наявні слова, словосполучення, висловлювання направлені на публічні заклики до вчинення дій з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а також на виправдовування, визнання правомірною збройної агресії рф проти України, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію рф проти України, представників збройних формувань рф, представників іррегулярних незаконних збройних формувань; представників озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих рф, представників окупаційної адміністрації рф, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, представників підконтрольних рф самопроголошених органів, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

В ході виконання доручення в порядку ст.ст. 39-41 КПК України оперативним підрозділом отримано інформацію, що громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

09.04.2025 у період часу з 08 год. 57 хв. по 10 год. 42 хв. на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 01.04.2025 провадження №1-кс/554/4865/2025 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого у ОСОБА_4 виявлено та вилучено мобільний телефон Infinix HOT 50i, модель Infinix X6531B,

IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім карткою НОМЕР_3 .

Вищевказані предмети відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та 09.04.2025 визнані речовими доказами, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також необхідно провести комп`ютерно-технічну експертизу вказаної техніки, оскільки вона може містити відомості, що не можуть бути виявлені слідчим самостійно, у зв`язку із чим будуть передані до експертної установи.

Таким чином, з метою забезпечення проведення необхідних слідчих та інших процесуальних дій та в подальшому збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на вищевказане майно, що вилучене 09.04.2025 у ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій прохав клопотання задовольнити, та розглянути клопотання у його відсутність.

Суд, дослідивши надані докази, приходить до наступного. Згідно п. 7 ч. 2ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання начальника відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000107 від 10.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст.436-2 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон Infinix HOT 50i, модель Infinix X6531B, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім карткою НОМЕР_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1