УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року

м. Київ

справа № 507/1336/23

провадження № 51-5675 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_4 та її представника - адвоката ОСОБА_5 на вирок Любашівського районного суду Одеської області від 11 грудня 2023 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 10 жовтня 2024 року щодо засудженого ОСОБА_6 .

Суть питання та встановлені судом обставини

Вироком Любашівського районного суду Одеської області від 11 грудня 2023 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 286-1 КК України із застосуванням ст. 69 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 років.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10 жовтня 2024 року апеляційну скаргу прокурора задоволено, апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_4 - залишено без задоволення. Вирок місцевого суду змінено в частині кваліфікації діяння, постановлено дії ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 286-1 КК України кваліфікувати, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого. У решті вирок залишено без зміни.

До Верховного Суду надійшла спільна касаційна скарга потерпілої ОСОБА_4 та її представника - адвоката ОСОБА_5 , у якій вони не погоджувалися з вказаними судовими рішеннями щодо ОСОБА_6 та порушували питання про їх перегляд у касаційному порядку.

Ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 13 січня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 427 КПК України та надано строк для усунення недоліків - десять днів з дня отримання копії ухвали.

Зокрема, потерпіла та її представник посилалися на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, як на підставу, передбачену п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК України для скасування оскаржених судових рішень, однак доводів на обґрунтування зазначеної позиції з урахуванням ст. 413 КПК України не наводили.

Потерпіла та її представник оскаржували в тому числі ухвалу апеляційного суду, проте не вказували конкретно в чому полягає незаконність чи необґрунтованість цього судового рішення з огляду на положення статей 412 - 414 КПК України.

Сформульовані у касаційній скарзі вимоги не узгоджувалися зі ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження касаційного суду за наслідками розгляду касаційної скарги.

Також зі змісту поданої касаційної скарги вбачалося, що особою, яка звернулася до касаційного суду в порядку глави 32 КПК України, була, зокрема, представник потерпілої - адвокат ОСОБА_5 , однак жодних документів, що підтверджували б її повноваження на участь у цьому кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, на виконання вимог ч. 4 ст. 427 КПК України з урахуванням положень ст. 58 цього Кодексу, долучено не було.

Вказані обставини у своїй сукупності перешкодили суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

При цьому особи, які подали касаційну скаргу, повідомлялись про те, що у разі невиконання вимог суду, скаргу їм буде повернуто.

На адресу Верховного Суду 06 березня 2025 року від потерпілої ОСОБА_4 надійшла нова касаційна скарга разом з долученою до неї заявою, у якій вона просить продовжити наданий їй строк на усунення недоліків у зв`язку з невчасним врученням копії ухвали касаційного суду.

Мотиви Суду

Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, Суд дійшов висновку,

що скаргу необхідно повернути особам, які її подали, з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Як убачається із рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, копію ухвали касаційного суду від 13 січня 2025 року адвокат ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 отримали 21 січня та 06 лютого 2025 року відповідно.

Проте скаржниками не усунуто недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк. Нової касаційної скарги від представника потерпілої

- адвоката ОСОБА_5 до Суду не надходило.

Що стосується надісланої поза межами наданого строку на усунення недоліків касаційної скарги потерпілої ОСОБА_4 разом із заявою про продовження такого строку, слід зауважити наступне.

Відповідно до вимог ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Згідно з ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Виходячи зі змісту наведених положень процесуального закону, максимальним строком, що може бути наданий особі для усунення недоліків, зазначених в ухвалі про залишення її касаційної скарги без руху, є п`ятнадцять днів з дня отримання нею ухвали. Збільшення встановленого судом строку, його продовження чи поновлення, про що йдеться у заяві потерпілої, процесуальним законом не передбачено, а отже вона задоволенню не підлягає.

Вищезазначене узгоджується з усталеною практикою Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеною, зокрема, в ухвалах від 01 листопада 2023 року у справі № 621/468/19, від 04 грудня 2023 року у справі № 183/4128/20, від 18 грудня 2023 року у справі № 754/4067/22, від 29 березня 2024 року у справі № 299/970/20, від 11 квітня 2024 року у справі № 489/2328/19.

Зважаючи на те, що потерпілою та її представником не усунуто недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк, колегія суддів, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, вважає, що касаційну скаргу необхідно повернути скаржникам.

Положеннями ч. 4 ст. 429 КПК України визначено, що повернення касаційної скарги

не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.

З цих підстав Суд постановив:

Повернути потерпілій ОСОБА_4 та її представнику - адвокату ОСОБА_5 касаційну скаргу на вирок Любашівського районного суду Одеської області від 11 грудня 2023 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 10 жовтня 2024 року щодо засудженого ОСОБА_6 з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_8