Справа № 283/2253/24
Провадження №1-кп/283/96/2025
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

21 лютого 2025 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині кримінальне провадження № 0000297 від 15.08.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Колки Маневицького району Волинської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: в АДРЕСА_2 , з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, неодружений, інвалідом та військовослужбовцем не є, раніше неодноразово судимого, останній раз 10.01.2025 Малинським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст.162 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1700 гривень,

В С Т А Н О В И В:

19.06.2024 близько 11 години у ОСОБА_5 , який перебував в салоні автомобіля марки «HYUNDAI TUCSON» іноземної реєстрації НОМЕР_1 в м. Малині Житомирської області, виник злочинний умисел, направлений на заволодіння офіційним документом шляхом шахрайства, а саме банківською карткою ОСОБА_6 банку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , яку йому надав син останньої - ОСОБА_7 для розрахунку за послуги таксі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння банківською карткою шляхом шахрайства, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, враховуючи сприятливу для нього обстановку, а саме те, що ОСОБА_7 надав банківську картку банку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 в руки ОСОБА_8 з метою здійснення оплати за надані послуги таксі, яка відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію», Закону України «Про платіжні послуги», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» є офіційним документом та належить іншій особі, та після перерахування коштів останній не повернув її ОСОБА_7 , та таким чином заволодів банківською карткою, розпорядившись зазначеним вище офіційним документом на власний розсуд з корисливих мотивів.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, протягом невеликого проміжку часу ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, шляхом використання привласненої банківської картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , належної потерпілій ОСОБА_6 , яка мала чіп розрахунку без введення пін-коду, 19.06.2024 близько 19 години 20 хвилин прибув до магазину «Сузір`я», що розташований по вул. Іллі Барміна, 23 у м. Малині Житомирської області, де діючи в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів о 19 годині 24 хвилини 58 секунд розрахувався нею за придбаний товар на суму 185 грн, тобто у такий спосібтаємно викрав грошові кошти ОСОБА_6 , які перебували на її банківській картці № НОМЕР_2 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення грошових коштів з банківської картки потерпілої ОСОБА_6 , без розриву у часі, 19.06.2024 близько 19 години 50 хвилин ОСОБА_9 , прибувши до магазину «Полісся Продукт», що розташований по вул. Гагаріна, 4 у м. Малині Житомирської області, маючи при собі банківську картку № НОМЕР_2 потерпілої ОСОБА_6 , яка мала чіп розрахунку без введення пін-коду, де діючи в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів о 19 годині 51 хвилини 23 секунди розрахувався нею за придбаний товар на суму 15 грн 50 коп, тобто у такий спосіб таємно викрав грошові кошти ОСОБА_6 , які перебували на її банківській картці № НОМЕР_2 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення грошових коштів з банківської картки потерпілої ОСОБА_6 , без розриву у часі, 19.06.2024 близько 21 години 15 хвилин ОСОБА_9 , прибувши до магазину «Полісся Продукт», що розташований по вул. Гагаріна, 4 у м. Малині Житомирської області, маючи при собі банківську картку № НОМЕР_2 потерпілої ОСОБА_6 , яка мала чіп розрахунку без введення пін-коду, де діючи в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів о 21 годині 17 хвилини 04 секунди розрахувався нею за придбаний товар на суму 134 грн, тобто у такий спосіб таємно викрав грошові кошти ОСОБА_6 , які перебували на її банківській картці № НОМЕР_2 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення грошових коштів з банківської картки потерпілої ОСОБА_6 , без розриву у часі, 19.06.2024 близько 21 години 40 хвилин ОСОБА_9 , прибувши до магазину «Сонечко», що розташований по вул. 10 окремої гірсько-штурмової бригади, 52 А у м. Малині Житомирської області, маючи при собі банківську картку № НОМЕР_2 потерпілої ОСОБА_6 яка мала чіп розрахунку без введення пін-коду, де діючи в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів о 21 годині 40 хвилини 55 секунди розрахувався нею за придбаний товар на суму 500 грн, тобто у такий спосіб таємно викрав грошові кошти ОСОБА_6 , які перебували на її банківській картці № НОМЕР_2 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення грошових коштів з банківської картки потерпілої ОСОБА_6 , без розриву у часі, 19.06.2024 близько 22 години 40 хвилин ОСОБА_9 , перебуваючи в магазині «Сонечко», що розташований по вул. 10 окремої гірсько - штурмової бригади, 52 А у м. Малині Житомирської області, маючи при собі банківську картку № НОМЕР_2 потерпілої ОСОБА_6 , яка мала чіп розрахунку без введення пін-коду, де діючи в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів зняв грошові кошти о 22 годині 08 хвилин 10 секунд у сумі 999 грн, о 22 годині 09 хвилин 20 секунд у сумі 999 грн, о 22 годині 10 хвилин 14 секунд у сумі 999 грн, о 22 годині 10 хвилин 48 секунд у сумі 999 грн, о 22 годині 11 хвилин 26 секунд у сумі 999 грн, о 22 годині 12хвилин 10 секунд у сумі 999 грн, о 22 годині 12 хвилин 47 секунд у сумі 999 грн, о 22 годині 13 хвилин 31 секунду у сумі 999 грн, о 22 годині 14 хвилин 08 секунд у сумі 999 грн, о 22 годині 15 хвилин 01 секунду у сумі 999 грн, тобто у такий спосіб таємно викрав грошові кошти ОСОБА_6 , які перебували на її банківській картці № НОМЕР_2 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення грошових коштів з банківської картки потерпілої ОСОБА_6 , протягом невеликого проміжку часу, 20.06.2024 близько 07 години 20 хвилин ОСОБА_9 , прибувши до магазину «Продукти - 890» ТОВ АТБ-маркет», що розташований по вул. Грушевського, 1-В у м. Малині Житомирської області, маючи при собі банківську картку № НОМЕР_2 потерпілої ОСОБА_6 , яка мала чіп розрахунку без введення пін-коду, де діючи в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів о 07 годині 27 хвилини 38 секунди розрахувався нею за придбаний товар на суму 860 грн та о 07 годині 29 хвилин 58 секунд на суму 348 грн 10 коп, тобто у такий спосіб таємно викрав грошові кошти ОСОБА_6 , які перебували на її банківській картці № НОМЕР_2 .

Загалом своїми тривалими злочинним умисними діями ОСОБА_9 завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 12 178 грн 66 коп.

Своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні офіційним документом, шляхом шахрайства, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчинених діянь та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди визнав у повному обсязі, а в частині моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн вважає завищеною.

Показання ОСОБА_4 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Заявою від 12.12.2024 потерпіла ОСОБА_6 просила проводити розгляд справи без її участі, щодо покарання обвинуваченому поклалась на розсуд суду, цивільний позов просила задовольнити.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають змісту обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце, спосіб, форму вини і спрямованість умислу, мотив кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого, визнає їх доказаними у судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати у повному обсязі докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного, вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів суд з`ясував, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів у частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Аналізуючи показання обвинуваченого в судовому засіданні, суд робить обґрунтований висновок про те, що показання обвинуваченого мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч. 3 ст. 349 КПК України, доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 , «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» та кваліфікує його дії: за ч. 1 ст. 357 КК України, як умисні дії, які виразилися у заволодінні офіційним документом, шляхом шахрайства, за ч. 4 ст. 185 КК України, як умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він до кримінальної відповідальності раніше притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, яке полягає у тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого ним кримінального правопорушення, у скоєному щиросердечно розкаявся, критично оцінює свою протиправну поведінку, осуджує її та бажає залагодити провину, активно сприяв розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При призначенні покарання суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до положень ст. 12 КК України, відносяться: ч. 1 ст. 357 КК України до кримінального проступку, ч. 4 ст. 185 КК України до тяжкого злочину, розмір заподіяної шкоди, яка не відшкодована, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, репутацію.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Судом встановлено, що 10.01.2025 ОСОБА_4 засуджений вироком Малинського районного суду Житомирської області за ч. 1 ст. 162 КК України до штрафу 1700,00 грн. Вирок набув законної сили 25.02.2025.

Частиною 3 статті 72 КК України передбачено, що основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

За таких обставин, з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження з його боку вчинення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, йому слід призначити покарання, у виді позбавлення волі в межах покарання передбаченого санкцією ч.4 ст.185 КК України, без реального відбування призначеного покарання, однак, в умовах здійснення обов`язкового контролю за подальшою його поведінкою, при звільненні обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та з покладенням на нього додаткових обов`язків, передбачених законом при застосуванні ст. 75 КК України. Обмежень для призначення даного виду покарання - судом не встановлено.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого обирався у вигляді особистого зобов`язання на строк з 23.09.2024 по 21.11.2024.

При вирішенні заявленого потерпілою ОСОБА_6 цивільного позову, суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Як передбачено ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до положень ч. 5 зазначеної норми цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовано, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно зі ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

За змістом ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному об`ємі особою, що заподіяла його.

Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_10 в частині стягнення матеріальної шкоди на суму 12178,00 грн, яку повністю визнав обвинувачений ОСОБА_4 , підлягає задоволенню.

Щодо суми стягнення моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн суд вважає, що відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а саме у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із противоправною поведінкою щодо неї самої, чи знищенням її майна.

Аналіз викладених норм права дає підстави для висновку про те, що моральна шкода, що полягає у завданні потерпілому душевних страждань внаслідок противоправної поведінки має бути відшкодована особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Враховуючи принципи розумності, виваженості та справедливості, оцінивши в сукупності викладені в позові обставини, суд вважає, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 в частині відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню частково, а саме в розмірі 5000,00 грн, що в цілому відповідає вимогам розумності і справедливості заподіянню такої та можливості сплатити ОСОБА_4 з врахуванням його особи.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 349, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного за вироком покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробуванням, з іспитовим строком два роки.

На підставі ч. 3 ст.72 КК України покарання призначене ОСОБА_4 за вироком Малинського районного суду Житомирської області від 10.01.2025 у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 гривень виконувати самостійно.

На підставі ч. ч. 1, 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, які знаходяться на зберіганні в матеріалах кримінального провадження, а саме: вилучений 03.09.2024 у магазині «Сонечко», який розташований у м. Малині, вул. 10 окремої гірсько-штурмової бригади, 52 A DVD-R диск; вилучений 17.09.2024 у Житомирському РУ АТ КБ «Приватбанк» CD-R диск із написом на ньому маркером чорного кольору «845- ВБ від 28.08.2024 ПриватБанк»;DVD-R диск до протоколу проведення слідчого експерименту за участю - підозрюваного ОСОБА_5 від 23.09.2024 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином у розмірі12178 гривень та в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином у розмірі 5000 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву.

Суддя: ОСОБА_1