Справа № 128/1484/24
УХВАЛА

Іменем України

06 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд вінницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальнепровадження №0000052 від 27 лютого 2024 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Вінниці, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, працюючого в ТОВ «Вигідна покупка», не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України та відповідальність за їх незаконний обіг, вранці 27 лютого 2024 року, у мережі інтернет, а саме у чат-боті Телеграм-каналу «LEON» замовив психотропну речовину, а саме «амфетамін». Після оформлення замовлення ОСОБА_4 отримав інформацію з реквізитами щодо оплати за придбання психотропних речовин, що одразу і зробив, сплативши 442 грн. через мобільний додаток «Приват24» шляхом перерахунку з власної картки на картку невідомої особи, та, згодом, у тому ж Телеграм- каналі отримав інформацію про її місцезнаходження.

Цього ж дня, 27 лютого 2024 року близько 17:30 у місті Вінниця у лісосмузі поблизу 3 км Барського шосе, поблизу дерева, у землі, ОСОБА_4 забрав порошкоподібну речовину білого кольору, яка знаходилась в полімерному пакеті із застібкою, знаючи що це саме придбана ним психотропна речовина.

У подальшому, ОСОБА_4 помістив порошкоподібну речовину білого кольору, яка знаходилась в полімерному пакеті із застібкою, в правий карман своєї куртки та, до моменту виявлення кримінального правопорушення, незаконно зберігав її без мети збуту.

Так, у період часу з 19:13 по 19:18 27 лютого 2024 року, під час проведення огляду місця події за адресою: місто Вінниця 3 км Барського шосе, поблизу автодороги М-21 315 км «Житомир-Виступовичі-Могилів-Подільський» ОСОБА_4 , у присутності двох понятих, добровільно видав працівникам поліції відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області порошкоподібну речовину білого кольору, що знаходилась в полімерному пакеті із застібкою у правій кишені належної йому куртки, яку було оглянуто та вилучено.

Відповідно до висновку експерта, у наданій на експертизу речовині, масою 0,6360 г міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено, - амфетамін, масою 0,4554 г.

Такі дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст.309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, так як він добровільно звернувся до лікувального закладу і пройшов лікування від наркоманії, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.309 ч.1КК України визнав повністю.

Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор в судовому засіданні щодо заявленого захисником обвинуваченого клопотання заперечував.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» від 26.04.2002 № 4, вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за змістом норм, передбачених, зокрема, ч. 4 ст. 309 КК, особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності незалежно від того, коли вона вчинила дії, які дають для цього підстави, але до закінчення судового слідства.

Також суд враховує висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 29.11.2021 у справі № 357/11205/19 (провадження № 51-2776 кмо 21), згідно якого положеннями ч. 4 ст. 309 КК визначено, що особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд, вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності повинен з`ясувати: 1) чи вчинила особа злочин, передбачений ст.309 ч.1 КК України; 2) чи звернулася вона до лікувального закладу добровільно, а не примусово, тобто чи мала вона за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинений злочин; 3) чи почала особа лікування. Відсутність одної з цих умов, в також незгода винної особи на закриття кримінальної справи виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 309 ч.4 КК України.

На переконання суду норма ч. 4 ст. 309 КК України за своїм характером є заохочувальною.

Законодавець, формулюючи умови для звільнення від кримінальної відповідальності за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту ставив ціль вилікувати особу від захворювання на наркоманію, яке є тяжчим у порівнянні, наприклад, із захворюванням на алкоголізм.

Тому, звернення особи до лікувального закладу навіть під час судового розгляду досягає тих цілей, для яких конструювалася ця норма.

Покарання особи, яка хворіє на наркоманію, незалежно від того, чи звернулася вона для такого лікування вперше чи вже проходила курс лікування, перебувала на відповідному обліку до внесення відомостей до ЄРДР у цьому провадженні чи ні, не повинно бути пріоритетним та превалювати над ціллю вилікувати особу.

Крім того, законодавцем не обмежено застосування ч. 4 ст. 309 КК фактом перебування до вчинення цього кримінального правопорушення на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини.

Положення кримінального закону не виключають можливість застосування ч. 4 ст. 309 КК навіть у тому випадку, якщо особа добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, усвідомлюючи можливість ухвалення обвинувального вироку щодо неї.

Причини, які були визначальними для прийняття рішення про звернення до лікувального закладу з метою пройти лікування від наркоманії можуть бути різними. Однак ключовим є добровільне прийняття рішення особою, яка хворіє на наркоманію, щодо необхідності такого лікування.

Крім того, причини, які передували зверненню особи до лікувального закладу для лікування від наркоманії, не повинні перекреслювати сам факт такого звернення та ставити під сумнів добровільність як таку.

Так само не має значення для застосування положень ч. 4 ст. 309 КК факт попереднього перебування особи на обліку. Той факт, що особа вперше звернулася для лікування може слугувати підставою для її звільнення від кримінальної відповідальності шляхом застосування вказаної правової норми, за наявністю інших підстав для цього.

Суд вважає, що в ході судового слідства у справі були встановлені всі вказані умови, передбачені ст.309 ч.4 КК України і зважаючи на викладене, приходить до висновку про доцільність звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 309 ч.4 КК України.

З довідки КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР № 113 від 17 квітня 2024 року вбачається, що ОСОБА_4 , 2000 року народження, пройшов курс лікування з 08 квітня по 17 квітня 2024 року, перебуваючи в стаціонарі медичного закладу, з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання стимуляторів з шкідливими наслідками. Звернувся до лікарні добровільно. Виписаний по закінченню курсу лікування.

Об`єктивних підстави не довіряти доводам ОСОБА_4 про те, що до лікувального закладу він звернувся добровільно з метою вилікуватися від наркоманії, у суду відсутні.

При цьому виключенню підлягають посилання на вчинення ОСОБА_4 проступку будучи раніше засудженим за правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів з наступних підстав.

Зі змісту пункту 5 статті 89 КК вбачається, що такими, що не мають судимість, визнаються особи, засуджені за вчинення злочину до основного покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт або арешту, якщо вони протягом року з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.

Згідно відповіді за підписом старшого інспектора Вінницького міського відділу філії державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_6 . 24 жовтня 2022 року ОСОБА_4 знятий з обліку по відбуттю строку покарання (встановлено зі змісту вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 4 травня 2023 року).

Враховуючи те, що ОСОБА_4 добровільно звернувся та пройшов курс лікування від наркоманії, крім того, метою його лікування було бажання вилікуватись від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, у судовому засідання ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КПК України, визнав у повному обсязі, з урахуванням згоди ОСОБА_4 на закриття кримінального провадження з нереабілітуючої підстави, суд вважає за необхідне звільнити його від кримінальної відповідальності відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124, 126 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 284, 376, 372 КПК України, ч.4 ст.309 КК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертизи № СЕ-19/102-24/3864-НЗПРАП від 29 лютого 2024 року на користь держави в сумі 3029,12 гривень.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04 березня 2024 року на речовий доказ: поліетиленовий пакетик, в середині якого порошкоподібна речовина білого кольору, вилучений в ході огляду місця події 27 лютого 2024 року.

Речові докази у справі, а саме: поліетиленовий пакетик, в середині якого порошкоподібна речовина білого кольору, що знаходиться у камері зберігання речових доказів ВП № 3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області, - знищити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1