Справа № 128/4651/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Н.Павловське Свердловської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, неодруженого, засудженого вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 18.03.2016 за ч. 2 ст. 185, ст. 395, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 06.11.2018 умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 2 дні; вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 19.06.2020 за ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 162, ст. 395, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років 6 миісяців позбавлення волі; вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 25.11.2021 за ст. 395, ст. 71 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі,

про перегляд статті 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшло подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№81)» щодо засудженого ОСОБА_4 про перегляд ст.ст. 185, 192 КК України та приведення вироку у відповідність чинному кримінальному закону, у зв`язку з набранням законної сили Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Представник ДУ «Стрижавська ВК (№81)» та засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви, відповідно до яких судове засідання просять проводити у їх відсутність.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив подання задовольнити, враховуючи вартість викраденого майна на час вчинення злочинів.

Вивчивши подання установи виконання покарань, з`ясувавши позицію учасників судового розгляду, дослідивши матеріали даної справи та особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 25.11.2021, яким за ст. 395 КК України засуджений до 3 місяців арешту; на підставі ст. 72, ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання за ст. 395 КК України, частково приєднано невідбуте повністю покарання за вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 19.06.2020 та остаточно визначено ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 4 роки 5 місяців.

Згідно вироку Гайсинського районного суду Вінницької області від 19.06.2020 ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 297 КК України до 5 років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, за ч. 1 ст. 162 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі, за ст. 395 КК України до 6 місяців арешту; за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років; на підставі ст. 71, ст. 72 КК України за сукупністю вироків шляхом складання покарань до остаточного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 18.03.2016 р. та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Відповідно до вироку Гайсинського районного суду Вінницької області від 18.03.2016 ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України 3 років 6 місяців позбавлення волі, за ст. 395 КК України до 4 місяців арешту; відповідно до ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України визначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України визначено ОСОБА_4 остаточне покарання, за сукупністю злочинів, за сукупністю з покаранням визначеним вироком Теплицького районного суду Вінницької області від 26.11.2015 року, шляхом часткового складання призначених покарань, у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Зазначеними вироками в частині застосування ст. 185 КК України встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення:

за вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 18.03.2016, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України, на початку 2015 року на суму 450 грн., 06.02.2015 на суму 205 грн., 10.06.2015 на суму 941,05 грн., 19.06.2015 на суму 563,50 грн., 08.10.2015 на суму 250 грн. (https://reyestr.court.gov.ua/Review/56570669);

за вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 19.06.2020, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, 27.11.2019 на суму 513,90 грн. (https://reyestr.court.gov.ua/Review/89913690).

Законом України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року (далі по тексту Закон України № 3886-ІХ), до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна», яке вчинене шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0, 5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0, 5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Тобто крадіжка майна, вартість якого не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з 09.08.2024 не є кримінальним правопорушенням.

Згідно п. 5 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, сума податкової соціальної пільги встановлена в розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що станом на 01.01.2015 становив 1218,00 грн., а станом на 01.01.2019 становив 1921,00 грн., в зв`язку з чим відповідальність за дії ОСОБА_4 на зазначені суми у 2015 році та у 2019 році, на час розгляду подання передбачена ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 07.10.2024, справа № 128/1566/21, зроблено правовий висновок, що Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на наведене, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Оскільки відповідно до вироку Гайсинського районного суду Вінницької області від 25.11.2021 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 395 КК України та його призначено покарання у виді 3 місяців арешту, а за вироками Гайсинського районного суду Вінницької області від 18.03.2016 та від 19.06.2020 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, якими завдано матеріальної шкоди на суми 450 грн., 205 грн., 941,05 грн., 563,50 грн., 250 грн. та 513,90 грн., що не перевищує поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку, враховуючи Закон України № 3886-ІХ, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, призначеного за цими вироками та слід вважати таким, що засуджений та відбуває покарання за вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 25.11.2021, за ст. 395 КК України до 3 місяців арешту; на підставі ст. 72, ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано невідбуте повністю покарання за вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 19.06.2020 та остаточно визначено ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 4 роки 5 місяців.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 5, 74 КК України, суд

п о с т а н о в и в:

Подання Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» - задовольнити.

На підставі частини другої статті 74 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироками Гайсинського районного суду Вінницької області від 19.06.2020 та від 18.03.2016 в частині покарання, призначеного за ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку із усуненням законом караності діяння.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що засуджений та відбуває покарання за вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 25.11.2021 за ст. 395 КК України у виді арешту строком три місяці; на підставі ст. 72, ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання за ст. 395 КК України, частково приєднано невідбуте повністю покарання за вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 19.06.2020 року та остаточно визначено ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк чотири роки п`ять місяців.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1