Справа № 545/5417/24
Провадження № 1-кс/545/143/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2024 слідчий суддя Полтавського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , перевіривши клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України,

встановив:

До слідчого судді 09.12.2024 року надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що на момент подання клопотання, ОСОБА_3 був зупинений та примусово доставлений до ТЦК та СП, де перебуває поза своєю волею. Причини затримання та доставлення ОСОБА_3 до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 невідомі, протокол про адміністративне затримання не складався. Просить негайно звільнити із незаконного утримання ОСОБА_3 .

Слідчий суддя, дослідивши клопотання адвоката, подане в порядку ст. 206 КПК України, дійшов наступного.

Стаття 2 КПК України передбачає, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно п.10 ч.1 ст.3 КПК України, кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 42 КПК України, підозрюваний, обвинувачений має право вимагати перевірки обґрунтованості затримання.

Згідно з ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Стаття 208 КПК України встановлює виключні випадки, за наявності яких уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрюваного у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, зокрема, якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості,які створюють обґрунтовану підозру,що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа позбавлена свободи за відсутності судового рішення,яке набрало законної сили,або незвільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Слідчий суддя, згідно із статтею 3 КПК України, здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст.3 КПК України «Досудове розслідування» - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Тобто досудове розслідування триває протягом всього часу, починаючи з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та до моменту його закінчення в одній із форм, визначенихст. 283 КПК України: закриття кримінального провадження або направлення до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Водночас, із скарги адвоката не вбачається, що подана ним скарга підлягає розгляду у порядку ст.206 КПК України.

В клопотанні адвоката зазначається, що з 06.12.2024 ОСОБА_3 перебуває у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому останній ніякого злочину не вчиняв та не має статусу підозрюваного чи обвинуваченого.

На виконання повноважень слідчого судді останнім надано запит до ВП №2 ПРУП ГУНП в Полтавській області з вимогою надати інформацію про відкриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 або за заявою ОСОБА_3 чи ОСОБА_4 .

На адресу суду ВП №2 ПРУП ГУНП в Полтавській області отримано відповідь на запит, з якого вбачається, що в провадженні СВ ВП№2 ПРУП ГУНП в Полтавській області перебувало кримінальне провадження за фактом ухилення ОСОБА_3 від призову на військову службу, яке було направлено до Решетилівського районного суду із обвинувальним актом. Також зазначено, що за заявою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 07.12.2024 відомості до ЄРДР не вносились.

Тобто, з матеріалів поданої скарги та зі змісту наданих на запит суду відомостей з ВП№2 ПРУП ГУНП в Полтавській області слідує, що ОСОБА_3 не є особою, яка тримається під вартою, у зв`язку із застосованим відносно нього запобіжного заходу, не є затриманим у порядку ст. 208 КПК України та не є особою, затриманою не уповноваженою службовою особою у порядку у ст. 207 КПК України, не утримається правоохоронними органами у зв`язку із розслідуванням ними кримінального правопорушення у межах будь-якого кримінального провадження.

Зі змістту клопотання вбачається, що захисник оскаржує саме незаконні дії службових (посадових) осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 з приводу примусового доставлення ОСОБА_3 до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 та його утримання в цьому приміщенні.

Згідно норм кримінального процесуального законодавства службові (посадові) особи ІНФОРМАЦІЯ_1 не є уповноваженими службовими особами, яким надано право на здійснення затримання в рамках кримінальної юрисдикції.

Разом із тим, слідчий суддя не вправі надавати оцінку діям службових осіб територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки щодо виконання ними своїх службових обов`язків та виконання адміністративних функцій, контроль за дотриманням яких, не входить в межі судового контролю слідчого судді.

Таким чином, у слідчого судді відсутні підстави, визначені КПК України для розгляду скарги в порядку ст. 206 КПК України в інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням кримінального провадження.

Основним призначенням слідчого судді є здійснення судового захисту прав і законних інтересів осіб, які беруть участь у кримінальному процесі, та забезпечення законності провадження у справі на стадії досудового розслідування. Це зумовлює специфічний характер виконуваної ним кримінальної функції, яка полягає у забезпеченні законності та обґрунтованості обмеження конституційних прав і свобод людини на досудовому провадженні.

Отже, положення ст. 206 КПК України в системному зв`язку із ст. 3, ч. 6 ст. 9, 26 КПК України свідчать про те, що загальні обов`язки слідчого судді щодо захисту прав людини поширюються не на усі обставини, які розцінюються особою як порушення її права на свободу та особисту недоторканість, а лише на випадки, коли особа позбавляється свободи у процедурі здійснення кримінального провадження.

Таким чином слідчій суддя дійшов висновку, що вирішення порушених скаржником у скарзі питань виходить за межі повноважень слідчого судді, які чітко окреслені нормами КПК України, зокрема в п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України.

Частиною 6 статті 9 КПК України встановлено, що у випадку, якщо положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст.7 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 2, ч. 6 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді. Ухвала про поверення скарги може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Зважаючи на викладене, оскільки клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України не підлягає розгляду в Полтавському районному суді Полтавської області, так як вирішення питань, що винесені на розгляд останнім, не належить до компетенції слідчого судді цього суду, слідчий суддя приходить до висновку про повернення скарги.

При цьому, суд звертає увагу скаржника на те, що у разі порушення прав чи інтересів службовими (посадовими) особами територіального центру комплектування та соціальної підтримки при здійсненні ними своїх повноважень, пов`язаними із мобілізацією, для судового захисту скаржник вправі звернутись із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду, а у разі вчинення протиправних дій, що містять ознаки кримінальних правопорушень, до правоохоронного органу із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Окрім того, адвокатом в клопотанні зазначено про те, що відповідна заява про вчинення кримінального правопорушення за фактом незаконного затримання та незаконного утримання ОСОБА_3 вже подана адвокатом та була прийнята працівниками поліції.

За таких обставин клоптання слід повернути особі яка його подала.

Керуючись ст.206 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України - повернути.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1