Справа №295/208/25
УХВАЛА

07.01.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Житомирі клопотання ВР ЗСТ СВ Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3 про проведення обшуку в кримінальному провадженні №0000047 від 04.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України та додані до нього матеріали, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з процесуальним керівником звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому зазначено, що 04.01.2025 близько 14.50 год. на автодорозі між с. Давидівка та с. Барашівка Житомирського району, водій ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем Chevrolet Aveo, р/н НОМЕР_1 , рухаючись по вищевказаній автодорозі зі сторони с. Давидівка, в напрямку с. Барашівка, не впорався з керуванням вищевказаного автомобіля, виїхав за межі проїзної частини та як наслідок допустив зіткнення з деревом. Внаслідок даної ДТП водій ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до медичного закладу м. Житомира, пасажир автомобіля ОСОБА_5 від отриманих травм загинув в медичному закладі.

В ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди працівниками СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області було вилучено транспортний засіб, а саме: автомобіль Chevrolet Aveo, р/н НОМЕР_1 , який поміщений до УЛМТЗ ГУНП в Житомирській області, за адресою: м. Житомир, вул. Слобідська, 35.

Крім того, було вилучено змив на марлевий тампон із водійського підлокітника автомобіля Chevrolet Aveo, р/н НОМЕР_1 , змив на марлевий тампон з керма автомобіля Chevrolet Aveo, р/н НОМЕР_1 , що запаковано в паперовий конверт № 2, змив на марлевий тампон з коробки перемикання передач автомобіля Chevrolet Aveo, р/н НОМЕР_1 , що запаковано в паперовий конверт № 3, зріз подушки безпеки із керма Chevrolet Aveo, р/н НОМЕР_1 , що запаковано в паперовий конверт № 4, які були вилучені до Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, за адресою: м. Житомир, вул. Лесі Українки, 17.

Оскільки зазначені речові докази могли зберегти на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, існують достатні підстави вважати, що вони є доказами вчинення кримінального правопорушення.

В ході досудового розслідування, з метою проведення повного, об`єктивного та неупередженого дослідження всіх обставин вказаної ДТП, необхідно провести ряд експертних досліджень, зокрема: експертизу технічного стану автомобіля, експертизу механізму та обставин ДТП та ін.

Відповідно до ч.5 ст.237 КПК України транспортний засіб, а саме: автомобіль марки автомобіль марки Chevrolet Aveo, р/н НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та перебував у користуванні ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , н.т. НОМЕР_3 та який був вилучений та поміщений на майданчик тимчасового тримання автомобілів ГУНП в Житомирській області, що за адресою: м. Житомир, вул. Слобідська, 35, слідчим СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області 04.01.2025 року при огляді місця дорожньо-транспортної пригоди та направлений на відповідальне зберігання за вказаною вище адресою, і відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України даний транспортний засіб вважається тимчасово вилученим майном.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Заслухавши слідчого, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішення питання про наявність підстав для застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження судом враховано практику Європейського суду з прав людини, а саме ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності. Зазначена правова позиція сформульована ЄСПЛ у справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою

Згідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Встановлено, що в провадженні ВР ЗСТ СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000047 від 04.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, в рамках якого постановою від 05.01.2025 майно, на яке слідчий просить накласти арешт, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого іде воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Наявні у клопотання матеріали свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

З урахуванням викладеного, оскільки майно, на яке слідчий просить накласти арешт, може бути використане як доказ на підтвердження обставин, що підлягають встановленню під час кримінального провадження, взявши до уваги стадію досудового розслідування, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання та накласти на вказане майно арешт.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб, а саме: автомобіль марки Chevrolet Aveo, р/н НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 та перебував у користуванні ОСОБА_4 , змив на марлевий тампон із водійського підлокітника автомобіля Chevrolet Aveo, р/н НОМЕР_1 , змив на марлевий тампон з керма автомобіля Chevrolet Aveo, р/н НОМЕР_1 , що запаковано в паперовий конверт № 2, змив на марлевий тампон з коробки перемикання передач автомобіля Chevrolet Aveo, р/н НОМЕР_1 , що запаковано в паперовий конверт № 3, зріз подушки безпеки із керма Chevrolet Aveo, р/н НОМЕР_1 , що запаковано в паперовий конверт № 4.

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити володільця та власника, а також третіх осіб можливості користування, відчуження та розпорядження вказаним майном.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1