Справа № 577/831/20
Провадження № 1-в/577/13/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" січня 2025 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області справу за клопотанням начальника Конотопського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_4 стосовно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Березне Рівненської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, розлученого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 20 грудня 2021 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 69 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки; відповідно до ухвали Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 березня 2023 року невідбуту частину основного покарання у виді обмеження волі замінено більш м`яким покаранням у виді виправних робіт на строк 01 (один) рік 11 (одинадцять) місяців 01 (один) день з відрахуванням 20% заробітку в дохід держави,

про звільнення від відбування покарання у виді виправних робіт, -

В С Т А Н О В И В :

Начальник Конотопського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у виді виправних робіт, призначеного вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2021 року, з урахуванням ухвали суду від 10 березня 2023 року.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2021 року ОСОБА_5 був визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та засуджений, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки. З 11 лютого 2022 року він відбував покарання у державній установі «Конотопський виправний центр (№ 130). На підставі ухвали Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 березня 2023 року невідбуту ОСОБА_5 частину покарання у виді обмеження волі було замінено більш м`яким покаранням у виді виправних робіт на строк 01 (один) рік 11 (одинадцять) місяців 01 (один) день з відрахуванням 20% заробітку в дохід держави. З 11 квітня 2023 року ОСОБА_5 працював на посаді підсобного робітника у фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 . Відрахування із заробітної плати ОСОБА_5 було розпочато з 20 квітня 2023 року. Проте 20 листопада 2024 року фізична особа-підприємець ОСОБА_6 повідомив орган пробації, що засуджений ОСОБА_5 призваний на військову службу до лав Збройних Сил України. З 18 листопада 2024 року ОСОБА_5 увільнений від роботи на час проходження військової служби під час мобілізації.

27 листопада 2024 року до Конотопського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області з ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов витяг з наказу про призов на військову службу, згідно якого ОСОБА_5 18 листопада 2024 року був призваний та направлений для проходження військової служби під час мобілізації в складі команди НОМЕР_1 .

25 грудня 2024 року до Конотопського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області з військової частини НОМЕР_2 надійшло повідомлення, що ОСОБА_5 дійсно проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 .

Засуджений ОСОБА_5 відбув 1 (один) рік 6 (шість) місяців 19 (дев`ятнадцять) днів покарання у виді виправних робіт, до повного залишення відбуття ОСОБА_5 вказаного покарання залишилося 4 (чотири) місяці 3 (три) дні.

Проте той факт, що ОСОБА_5 призваний для проходження військової служби під час мобілізації унеможливлює виконання покарання у виді виправних робіт, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 57 КК України виправні роботи не застосовуються до військовослужбовців, тому прохає звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді виправних робіт.

В судовому засіданні начальник Конотопського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_4 клопотання підтримала.

Прокурор вважає, що клопотання органу пробації не грунтується на законі та, відповідно, не підлягає задоволенню, оскільки нормами КК України та КПК України не передбачено звільнення від відбування покарання у виді виправних робіт у разі призову засудженого для проходження військової служби під час мобілізації.

В судове засідання засуджений ОСОБА_5 не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання органу пробації без його участі, у якій зазначив, що вказане клопотання підтримує.

Суд, вислухавши пояснення представника Конотопського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області, думку прокурора, дослідивши матеріали справи та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 № 01/2023, приходить висновку, що клопотання органу пробації не підлягає задоволенню.

Встановлено, що вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2021 року ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та засуджений, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки. Визначено, що строк відбування ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі слід рахувати з дня його прибуття до установи відбування покарання (а.с. 38-43 т. 2).

Вищевказаний вирок суду набрав законної сили 19 січня 2022 року (а.с. 56 т. 2).

З 11 лютого 2022 року до 20 березня 2023 року ОСОБА_5 відбував покарання у державній установі «Конотопський виправний центр (№ 130) (а.с. 116 т. 2).

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 10 березня 2023 року ОСОБА_5 невідбуту частину основного покарання, призначеного вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2021 року, у виді обмеження волі строком 01 (один) рік 11 (одинадцять) місяців 01 (один) день замінено більш м`яким покаранням у виді виправних робіт на строк 01 (один) рік 11 (одинадцять) місяців 01 (один) день з відрахуванням 20% заробітку в дохід держави (а.с. 95-96 т. 2).

ОСОБА_5 з 11 квітня 2023 року відбував покарання у виді виправних робіт у фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 на посаді підсобного робітника (а.с. 107 т. 2 )

Контроль за відбуванням ОСОБА_5 покарання у виді виправних робіт покладений на Конотопський РВ філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області (а.с. 104 т. 2).

Як вбачається з витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (з основної діяльності) від 18 листопада 2024 року № 468 про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації в складі команд НОМЕР_2 , НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , ОСОБА_5 1990 року народження, який перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 , призваний і направлений для проходження військової служби під час мобілізації в складі команди НОМЕР_2 (а.с. 187 т. 2 ), а наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 01 грудня 2024 року № 342, ОСОБА_5 зарахований до складу військової частини та приступив до виконання службових обов`язків (а.с. 189 т. 2).

Згідно ч. 2 ст. 57 КК України виправні роботи не застосовуються, окрім інших, до військовослужбовців.

КК України, КПК України та КВК України не регулюють питання заміни покарання у виді виправних робіт засудженим, які стали військовослужбовцями, а також звільнення від подальшого відбування покарання у виді виправних робіт чи зупинення виконання вироку суду у разі призову осіб, які засуджені до покарання у виді виправних робіт, для проходження військової служби, в тому числі під час мобілізації.

Частиною 1 ст. 74 КК України визначено, що звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

У свою чергу Законом України про кримінальну відповідальність визначені підстави звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням (ст. 75 КК України); звільнення від відбування покарання з випробуванням вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до семи років (ст. 79 КК України); звільнення у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (ст. 80 КК України); умовно-дострокове звільнення (ст. 81 КК України); умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк для проходження військової служби (ст. 81-1 КК України); заміна невідбутої частини покарання більш м`яким (ст. 82 КК України): звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (ст. 83 КК України); звільнення за хворобою (ст. 84 КК України); звільнення від відбування покарання у зв`язку з прийняттям уповноваженим органом рішення про передачу засудженого для обміну як військовополоненого (ст. 84-1 КК України); звільнення від покарання на підставі закону України про амністії або акта про помилування (ст. 85 КК України).

Перелік зазначених підстав звільнення від покарання або його відбування є вичерпним.

Слід також зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 3 КК України, застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено.

Порядок звільнення особи (засудженого) від відбування покарання встановлений ст. ст. 537, 539 КПК України.

Так, відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про відстрочку виконання вироку; про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби; про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким; про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; про звільнення від покарання за хворобою; про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; про заміну покарання відповідно до ч. 5 ст. 53, ч. 3 ст. 57, ч. 1 ст. 58, ч. 1 ст. 62 КК України; про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч. 2 і 3 ст. 74 КК України; про звільнення від відбування покарання у зв`язку з прийняттям рішення про передачу особи для обміну як військовополоненого.

Враховуючи викладені норми чинного законодавства України, суд приходить висновку, що орган пробації звернувся до суду з клопотанням, порядок вирішення якого не передбачений КК України та КПК України.

Зважаючи на те, що засуджений ОСОБА_5 був призваний на військову службу до Збройних Сил України після ухвалення вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 грудня 2021 року та після постановлення ухвали суду від 10 березня 2023 року, якою ОСОБА_5 невідбуту частину покарання у виді обмеження волі було замінено покаранням у виправних робіт, то відсутні законні підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у виді виправних робіт.

Для обгрунтування свого клопотання про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у виді виправних робіт орган пробації посилається п. 12 розділу 2 глави VIII Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затв. наказом Міністерства юстиції України від 29.01.2019 № 272/5, відповідно до якого, стосовно засудженого до виправних робіт, який після винесення судового рішення призваний на військову службу, уповноважений орган з питань пробації протягом 3 діб з моменту отримання витягу з наказу про призов на військову службу надсилає до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений до виправних робіт відбуває покарання, клопотання, особову справу для вирішення питання про звільнення такого засудженого від відбування покарання відповідно до ч. 2 ст. 57 КК України.

Проте вищевказаний наказ Міністерства юстиції України є підзаконним нормативно-правовим актом, а тому повинен відповідати нормам Закону України, зокрема, нормам КК України.

Крім того, зазначений наказ регулює лише діяльність відповідних органів, зокрема і органу пробації, при здійсненні нагляду за проведенням соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних із позбавленням волі, а тому не регламентує звільнення від відбування покарання, яке регулюється лише нормами КК України.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання начальника Конотопського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання у виді виправних робіт,- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 23 січня 2024 року о 08 год. 00 хв.

СуддяОСОБА_1