Справа № 711/1212/25
Номер провадження 1-кп/711/309/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2025 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000146 від 04.02.2025, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миргород Полтавської області, українця, громадянина України, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє - 17.12.2021 Деснянським районним судом м. Київ за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України остаточно призначено до відбування 3 роки 1 місяць позбавлення волі; звільнений 08.07.2024 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02.07.2024

ОСОБА_2 встановлено адміністративний нагляд строком на 12 місяців та зобов`язано проходити реєстрацію в територіальному органі Національної поліції 1 раз на місяць у дні, визначені поліцейськими, які здійснюють адміністративний нагляд.

Згідно з довідкою про оголошення особі, яка звільняється з місць позбавлення волі, постанови судді про встановлення адміністративного нагляду, ОСОБА_2 08.07.2024 отримав постанову про встановлення адміністративного нагляду та зобов`язався прибути та зареєструватись у Черкаському РУП ГУНП в Черкаській області не пізніше 11.07.2024.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», особи щодо яких встановлено адміністративний нагляд, зобов`язані вести законослухняний спосіб життя, не порушувати громадський порядок і додержувати таких правил: прибути у визначений установою виконання покарань термін в обране ними місце проживання і зареєструватися в органі Національної поліції; з`являтись за викликом органу Національної поліції до поліцейських, які здійснюють адміністративний нагляд, повідомляти про зміну місця роботи, місця проживання, а також про виїзд за межі району (міста) у службових справах; в разі від`їзду в особистих справах з дозволу поліцейського в інший населений пункт та перебування там більше доби зареєструватися у відповідному органі Національної поліції.

Проте ОСОБА_2 , в порушення вищевказаних правил адміністративного нагляду, у невстановлений період часу, свідомо, з метою ухилення від адміністративного нагляду, до 11.07.2024 в Черкаському РУП ГУНП в Черкаській області не зареєструвався та в подальшому, самовільно, без поважної причини, залишив зазначене місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , змінив місце проживання, та з 28.07.2024 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не повідомивши про це Черкаське районне управління поліції ГУНП в Черкаській області.

Тим самим, ОСОБА_2 , достовірно знаючи про необхідність прибути у визначений термін в обране ним місце проживання і зареєструватися в органі Національної поліції; з`являтись за викликом органу Національної поліції до поліцейських, які здійснюють адміністративний нагляд, повідомляти про зміну місця роботи, місця проживання, а також про виїзд за межі району (міста) у службових справах; в разі від`їзду в особистих справах з дозволу поліцейського в інший населений пункт та перебування там більше доби зареєструватися у відповідному органі Національної поліції, вказані обов`язки не виконав, чим порушив вимоги, що передбачені ст. 9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі».

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ст. 395 КК України, як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, а також неприбуття без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд після звільнення з місць позбавлення волі.

Під час досудового розслідування ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав повністю, щиро розкаявся.

Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

У поданому прокурором обвинувальному акті зазначене клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні із посиланням на положення ч. 1 ст. 302 КПК України, оскільки підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_2 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_3 , вбачається, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, тобто у самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, а також неприбутті без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд після звільнення з місць позбавлення волі, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений із обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за його відсутності без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Окрім цього, до обвинувального акта долучені матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0000146 від 04.02.2025, в яких наявні документи, що засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості.

Отже, обвинувачений не оспорює обставини, які встановлені під час дізнання, та які викладено в обвинувальному акті. Судом з`ясовано, що він правильно розуміє зміст цих обставини, немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції.

Ураховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не викликають сумніву у їх об`єктивності та не оспорюються учасниками судового провадження, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, тобто у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, а також неприбутті без поважних причин у визначений строк до обраного місця проживання особи, щодо якої встановлено адміністративний нагляд після звільнення з місць позбавлення волі, доведена повністю.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Як вбачається з обвинувального акту, така обтяжуюча покарання обставина як рецидив злочинів обвинуваченому не висувалася, незважаючи на наявність в останнього незнятих та непогашених судимостей за умисні кримінальні правопорушення.

Разом з тим, відповідно до приписів ст. 337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Таким чином, суд не може самостійно виходити за межі пред`явленого обвинувачення в частині можливого погіршення становища обвинуваченого. Отже, дотримуючись позиції державного обвинувачення, суд не встановив передбачених ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання, оскільки така обтяжуюча обставина як рецидив злочинів перебуває поза межами висунутого обвинувачення.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 (справа

№ 214/4920/16-к, провадження № 51-2920 км 18).

Як відомості, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що на спеціальному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога ОСОБА_2 не перебуває, офіційно не працевлаштований, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше неодноразово судимий за умисні злочини проти власності, востаннє - 17.12.2021 Деснянським районним судом м. Київ за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України остаточно призначено до відбування 3 роки 1 місяць позбавлення волі; звільнений 08.07.2024 по відбуттю строку покарання.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує, що вчинене правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, найменш тяжким в ієрархії кримінальних правопорушень, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Крім того, суд бере до уваги, що ОСОБА_2 , будучи особою раніше судимою за вчинення умисних корисливих (у тому числі тяжких) злочинів, не зробив належних висновків та продовжив злочинну діяльність, що вказує на підвищену суспільну небезпеку цієї особи та недосягнення виховної мети покарання у разі призначення найменш суворого покарання із передбачених законом за вчинення передбаченого ст. 395 КК України кримінального правопорушення.

Стаття 395 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до двох років. Розмір штрафу відповідно до ч. 1 ст. 53 КК України визначається судом з урахуванням майнового стану винного. Однак обвинувачений ОСОБА_2 не працевлаштований, відомостей про вид і розмір його доходів матеріали справи не містять, тому суд вважає недоцільним застосовувати для виправлення обвинуваченого покарання у виді штрафу навіть у мінімальному розмірі, оскільки існують обґрунтовані підстави вважати, що призначене судом покарання не буде виконане.

За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а більш суворий вид покарання із числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. З урахуванням наведених висновків щодо порядку призначення покарання, а також того, що ОСОБА_2 раніше неодноразово судимий (8 разів) за умисні злочини, однак визнав вину і щиро розкаявся, суд призначає йому покарання за ст. 395 КК України у виді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На переконання суду таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що сприятиме досягненню передбаченої ст. 50 КК України мети покарання, і повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Підстав для застосування положень статей 69, 69-1 КК України судом не встановлено.

Оскільки стосовно ОСОБА_2 запобіжний захід не застосовувався, суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 373, 374, 375, 376, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ст. 395 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1-річного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, визначені п. 1, 2 ч. 1

ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази по справі: справа адміністративного нагляду щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зберігається у матеріалах кримінального провадження залишити на зберігання у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1