ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/90/25 Справа № 705/699/25 Категорія: ст. 181 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 лютого 2025 року у кримінальному провадженні № 0000214, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.02.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Краснопілка Уманського району Черкаської області, громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_10 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України.

Просила слідчого суддю застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 строком на 60 діб, з моменту затримання, тобто з 02.02.2025, з утриманням останнього у ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 лютого 2025 року клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, який відраховувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_8 02 лютого 2025 року.

Дія ухвали про застосування запобіжного заходу закінчується 02 квітня 2025 року.

Ухвала суду мотивована тим, що на час розгляду клопотання наявні достатні підстави, які вказують на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, який віднесений до категорії не тяжких злочинів. Така причетність, на думку слідчого судді, підтверджується матеріалами кримінального провадження, які долучені до клопотання слідчого.

Також, слідчий суддя вважав, що є вірогідність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, вчинення іншого кримінального правопорушення, а тому підстави для застосування запобіжного заходу наявні.

Слідчий суддя врахував, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , є аморальним та викликає реальний суспільний резонанс. Крім цього, хоч підозрюваний під час судового засідання вказав, що вину визнає, однак згідно показів підозрюваного, що додані до клопотання, вбачалося, що останній не визнає вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, не кається та не відчуває відповідальність за вчинені ним дії. Перебуваючи неізольованим від суспільства підозрюваний може впливати на потерпілу та свідків по даному кримінальному провадженні. Підозрюваний не працює, не має постійного джерела прибутків, не має сталих соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні злочину у період коли в державі введено воєнний стан.

Дані обставини, на думку слідчого судді, не можуть свідчити про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Крім того, враховуючи, що злочин вчинено із застосуванням насильства або погрози його застосування, слідчий суддя, керуючись п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України дійшов до висновку не визначати підозрюваному заставу при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що обраний слідчим суддею запобіжний захід у вигляді тримання під вартою порушує вимоги ст. ст. 176. 177, 178, 183 КПК України.

Вказує, що підозрюваний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання та сталі соціальні зв`язки, постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підтримує постійні родинні стосунки з матір`ю та бабусею, які проживають по сусідству.

Відповідно до характеристики від 03.02.2025, виданої старостою Краснопільського старостинського округу, ОСОБА_8 позитивно характеризується по місцю проживання.

Зазначає, що підозрюваний під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу визнав свою вину.

Посилання суду на ознаки аморальності вчиненого злочину та його суспільний резонанс, так і на відмову від дачі показів, сприяння розкриттю злочину чи не визнання вини, не передбачені вимогами п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України та не дають права на застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вказує, що ОСОБА_8 , будучи допитаний в якості підозрюваного безпосередньо після затримання, надав покази та пояснив, що погано пам`ятає про обставини, які трапились на місці, так як в 2018 році потрапив в ДТП, отримав сильні травми голови і в нього після цього трапляються провали пам`яті.

Вважає, що обраний запобіжний захід до підозрюваного не передбачений законом для раніше не судимих осіб.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення захисника підозрюваного ОСОБА_7 , підозрюваного ОСОБА_8 та прокурора ОСОБА_11 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя для прийняття законного й обґрунтованого рішення відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, яка регламентує тримання під вартою, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 3, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

За змістом ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, СВ відділу Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 20000214 від 02.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України.

За даними матеріалів досудового розслідування встановлено, що 02 лютого 2025 року, приблизно о 15 год. 45 хв., ОСОБА_8 , знаходячись на узбіччі автодороги «Київ-Одеса», поблизу кафе-Бару «Три Піскарі», по вул. Степана Бандери, 6, міста Умань Черкаської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою задоволення статевої пристрасті зі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно та цілеспрямовано, проти волі останньої, застосував до неї фізичне насильство, а саме - підійшовши ззаду до потерпілої, кистю правої руки обхопив її шию та штовхнув на паркан, внаслідок чого остання впала обличчям до землі.

Далі ОСОБА_8 , взявши потерпілу за волосся, кинув її в чагарники та ліг на неї, після чого, з метою подолання опору зі сторони потерпілої, почав погрожувати застосуванням фізичного насильства, та будучи в положенні зверху над лежачою на спині потерпілою, прикрив своєю рукою рот ОСОБА_7 , щоб вона не кричала.

Продовжуючи свої злочинні наміри, спрямованні на зґвалтування, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, проте нехтуючи цим, діючи цілеспрямовано та рішуче, ОСОБА_8 зняв зі ОСОБА_7 спідню білизну та одяг, та проти її волі здійснив з нею насильницький статевий акт, пов`язаний із вагінальним проникненням в її тіло з використанням геніталій.

В ході насильницьких дій ОСОБА_7 просила припинити її ґвалтувати та відпустити, однак, ОСОБА_8 пред`явив останній вимогу здійснити з нею оральний статевий акт.

ОСОБА_7 , побоюючись того, що в разі її відмови

ОСОБА_8 продовжить наносити їй тілесні ушкодження та не відпустить, погодилась на його вимогу. Тоді ОСОБА_8 , отримавши внаслідок психологічного насильства згоду на здійснення статевого акту оральним способом, почав розвертатись та в цей момент ОСОБА_7 , скориставшись нагодою, вирвалась з рук підозрюваного та вибігла з кущів на автодорогу, а ОСОБА_8 залишився на місці події, де невдовзі був затриманий працівниками поліції..

02.02.2025 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затриманий в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, фактичний час затримання 18 год. 25 хв.

03.02.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України.

Причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: даними рапорту від 02.02.2025; даними протоколу огляду місця події від 02.02.2025; даними протоколу допиту потерпілого від 02.02.2025; даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.02.2025; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 02.02.2025; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 02.02.2025; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 02.02.2025; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_15 від 02.02.2025; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_16 від 03.02.2025; даними протоколу огляду предметів від 03.02.2025; даними протоколу огляду предмету (документу) від 03.02.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

За наслідками розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зазначив про наявність достатніх підстав, які вказують на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, яке віднесене до категорії нетяжких злочинів. Така причетність, на думку слідчого судді, підтверджується матеріалами кримінального провадження, які долучені до клопотання.

Слідчий суддя вважав, що є вірогідність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який є аморальним та викликає реальний суспільний резонанс.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, слід врахувати позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і відповідно до п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості.

Також ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

Так, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, яке відноситься до категорії злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості, за який, у випадку визнання особи винуватою, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років.

Відповідно до ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення відноситься до категорії нетяжких злочинів.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 не оскаржує наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, а просить обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України).

Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Аналізуючи матеріали клопотання слідчого та апеляційну скаргу захисника підозрюваного, пояснення надані захисником та підозрюваним під час розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про те, що ОСОБА_8 слід обрати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт, з огляду на дані стосовно підозрюваного, який раніше не судимий, має молодий вік, визнає свою вину, має постійне місце проживання, де спільно проживає з мамою та бабусею.

На переконання колегії суддів, у клопотанні слідчого не зазначено та прокурором не доведено недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, однак не довели наявність достатніх підстав вважати, що застосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту не забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, відомостей про незаконний вплив на свідків та потерпілої в судовому засіданні не встановлено.

На думку суду апеляційної інстанції, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту буде достатньою гарантією для забезпечення виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків у даному провадженні та запобіганню його переховуванню від органів досудового розслідування та суду чи вчиненню іншого кримінального правопорушення.

При цьому колегія суддів враховує і те, що згідно правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і цілодобовий домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.

Водночас сторона обвинувачення не позбавлена права, в разі недотримання ОСОБА_8 умов цілодобового домашнього арешту, звернутися до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

На переконання колегії суддів, саме запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту є пропорційним тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, співрозмірним із тяжкістю інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, та на даній стадії досудового розслідування у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 та запобігти встановленим в ході апеляційного розгляду ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню, з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 404, 407, 418, 422 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 лютого 2025 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

3) утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у цьому кримінальному проваджені;

4 ) здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали визначити до 02 квітня 2025 року включно.

Підозрюваного ОСОБА_8 звільнити з під варти негайно.

Копію ухвали для виконання направити ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання Уманському районному управлінню поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4