Справа № 308/7911/24
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/528/24, за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.07.2024.

Цим вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, непрацюючий, раніше судимий: 12.07.2018 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 04 (чотири) роки 02 (два) місяці та 10.08.2022 звільнений з місць позбавлення волі, у зв`язку з відбуттям даного покарання, засуджений:

- за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 02 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покладені такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 скасовано та звільнено його з-під варти в залі суду.

Речові докази: диск DVD з відеозаписом із камери внутрішнього відео спостереження з магазину супермаркету «Велмарт», який упакований у паперовий конверт білого кольору, - залишено у матеріалах кримінального провадження до набрання вироком законної сили; рюкзак синього кольору, марки «Jansport», який скріплений біркою та переданий у камеру зберігання речових доказів Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області, - повернуто власнику ОСОБА_7 .

Згідно вироку ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

03.02.2023 приблизно о 12 год 02 хв ОСОБА_7 , за попередньою змовою із громадянином ОСОБА_9 , перебуваючи у приміщенні супермаркету «Велмарт», який знаходиться за адресою м. Ужгород, вул. Капушанська, 168, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та

-2-

бажаючи їх настання, із корисливих мотивів, з метою особистої наживи та збагачення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, пройшовши поміж стелажу, на якому знаходилися різного роду шоколадки та відчувши, що в рюкзак, який знаходився на плечах у ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , таємно, повторно викрав та помістив п`ять одиниць шоколаду «Milka» з цілими лісовими горіхами і молочною та карамельною начинкою, вагою 300 г, (вартість одної шоколадки становить 108 грн 88 коп.), після чого пішов разом із ОСОБА_9 у сторону виходу, однак останні не вийшли звідти та не змогли довести злочин до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані працівниками зазначеного супермаркету при спробі покинути приміщення з викраденим майном, загальна вартість якого становить 544 (п`ятсот сорок чотири) грн 40 (сорок) коп.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить вирок щодо ОСОБА_7 скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою. Вартість майна, яке ОСОБА_7 із ОСОБА_9 мали намір викрасти становить 544,40 грн, що відповідно до Закону України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, який набув чинності 09.08.2024, відноситься до дрібного викрадення чужого майна. Тому, відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі та ст. 417 КПК України вирок щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню із закриттям кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Апеляційний розгляд проводиться у відсутності обвинуваченого та потерпілої сторони, неявка яких відповідно до положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає проведенню судового засідання. При цьому, апеляційний суд бере до уваги те, що учасники вважаються належним чином повідомленими про день, час та місце апеляційного розгляду, даних про поважність причин неявки та заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший термін від них не надходило. Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища обвинуваченого, а потерпілий не брав участь в розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, що свідчить про те, що він не є зацікавленими в результатах розгляду цього кримінального провадження. Також апеляційний суд враховує, що відповідно до ст. 28 КПК України кримінальне провадження повинно бути розглянуте і процесуальні рішення повинні бути прийняті у розумні строки, а захисник-адвокат ОСОБА_6 не заперечувала щодо розгляду апеляційної скарги без участі обвинуваченого та потерпілої сторони.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила закрити кримінальне провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, думку прокурора ОСОБА_5 , яка не заперечувала щодо закриття кримінального провадження з указаних підстав, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

-3-

09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір викраденого майна перевищує розмір, встановлений ст. 51 КУпАП, а саме 02 (два) неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 вчинив 03.02.2023. Діями ОСОБА_7 могло бути заподіяно матеріальну шкоду потерпілому - ТОВ «Фудком» та ТОВ «Ужгород П. С. Ю.» на загальну суму 544,40 грн.

Станом на 01.01.2023 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1342 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2684 грн (1342?2 = 2684).

Як убачається з вироку суду, діями ОСОБА_7 могли бути заподіяні потерпілій стороні матеріальні збитки, які є меншими, ніж 2684 грн, а саме 544,40 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

-4-

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи те, що вартість майна, яке таємно мав намір викрасти ОСОБА_7 , становить 544,40 грн, тобто ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2684 грн, апеляційний суд вважає, що з огляду на передбачений статтею 58 Конституції України і статтею 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі та з урахуванням вищенаведеного, вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України, а саме у даному випадку ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Між тим, апеляційним судом встановлено, що суд у вироку безпідставно зазначив, що дії ОСОБА_7 були поєднані з проникненням у житло, оскільки як убачається з фактичних обставин кримінального провадження такі мали місце у приміщенні супермаркету «Велмарт» в денну пору доби (12 год 02 хв), тобто під час роботи супермаркету.

Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За змістом ч. 3 ст. 479-1 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Беручи до уваги те, що відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ сума викраденого, з якої настає кримінальна відповідальність за злочини щодо права власності - збільшилася, апеляційний суд вважає, що у даному випадку наявні правові підстави для закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, і щодо такого закриття не заперечують сторони кримінального провадження, у тому числі захисник, яка підтримали подану нею апеляційну скаргу.

Заперечень щодо закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у тому числі від самого ОСОБА_7 , до апеляційного суду не надходило.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 підлягає задоволенню, вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.07.2024 скасуванню, а кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

-5-

Вказане узгоджується з висновком та позицією ОП ККС ВС, які містяться у постанові від 07.10.2024 (справа № 278/1566/21, провадження № 51-2555кмо24).

Керуючись ст. 284, 404, 405, 407, 409, 417, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.07.2024 щодо ОСОБА_7 скасувати.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді