Дата документу 08.04.2025Справа № 554/5917/23
Провадження № 1-кп/554/203/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2025 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтави кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тищенки Шишацького району Полтавської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

встановив:

I. ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ, ЯКЕ ВИЗНАНЕ НЕДОВЕДЕНИМ

Відповідно до обвинувального акту, органами досудового розслідування ОСОБА_6 звинувачується у тому, що він 03.03.2023 року разом із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи приблизно з 11.00 год. знаходилися за місцем проживання ОСОБА_10 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно відпочивали та вживали алкогольні напої.

Приблизно о 15.30 год. ОСОБА_9 пішов з квартири АДРЕСА_3 , де залишилися далі відпочивати ОСОБА_11 і ОСОБА_6 та продовжили вживати алкогольні напої.

Цього ж дня, в період часу з 22.00 год. до 22.40 год., більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, між ОСОБА_6 та ОСОБА_12 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин відбувся конфлікт, під час якого у ОСОБА_6 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_13 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , наніс не менше п`яти ударів рукою, пальці якої стиснуті в кулак, по голові ОСОБА_15 . Від нанесених ударів, ОСОБА_11 впав на підлогу та втратив свідомість.

Внаслідок дій ОСОБА_6 , ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження, які можна розділити на дві групи:

- перша група - забита рана в потиличній ділянці; синці в нижній половини лівої вушної раковини, на нижній поверхні підборіддя, на верхній та нижній губах в проекції перших зубів з крововиливами в перед вір`я рота та на нижній поверхні кінчика язика; крововиливи в м`які покрови голови відповідно зовнішніх ушкоджень та локальний крововилив в верхню частину лівого скроневого м`яза; субдуральні крововиливи над конвекситальною поверхнею правої півкулі головного мозку в тьмяно-потиличній ділянці, та крововилив, що практично огортає ліву півкулю головного мозку з розповсюдженням в міжпівкульну щілину, загальним об`ємом близько 210 мл; тонкошарові зливні субарахноїдальні крововиливи під м`які мозкові оболонки на конвекситальній поверхні тім`яної долі правої півкулі з розповсюдженням на скроневу та потиличну ділянки, та крововилив на задньому полюсі лівої півкулі мозочка з розповсюдженням по базальній поверхні до стовбура головного мозку, які в своїй сукупності (оскільки кожне з них внесло свій еквівалент в розвиток черепно-мозкової травми), як такі, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку, як таких, що призвели до смерті (пункт 2.1.2 «Правил судово- медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»);

- друга група - синець на тильній поверхні лівої кисті в проекції 4-ї п`ясної кістки, та крововилив в поверхневі м`язи в лівій надлопатковій ділянці з розповсюдженням над остистими відростками хребців, які за своїми характеристиками як в сукупності так і кожне окремо, мають ознаки легких тілесних ушкоджень (пункт 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»).

ОСОБА_6 , нанісши тілесні ушкодження ОСОБА_14 , залишив місце злочину після 22.40 год. 03.03.2023. З квартири ОСОБА_10 , ОСОБА_6 повернувся до свого помешкання за адресою: АДРЕСА_5 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_8 , за ч. 2 ст. 121 КК України.

II. ПІДСТАВИ ВИПРАВДАННЯ ОБВИНУВАЧЕНОГО

Надані докази та їх оцінка

04.03.2023 року о 06.27 годин на лінію «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_6 , який проживає по АДРЕСА_1 та має мобільний телефон № НОМЕР_1 про те, що він у сусідній квартирі АДРЕСА_3 на підлозі виявив тіло свого сусіда ОСОБА_16 , який проживав один, двері до його квартири були відчинені. Відомості про це внесені до ЄРДР №0000654 за ч. 1 ст. 115 КК України та розпочато розслідування (т. 2 а.с. 2-3).

Із 07.25 годин по 07.55 годин 04.03.2023 року слідчим Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області проведено огляд місця події квартири АДРЕСА_6 , що розташована на 11 поверсі. У житловій кімнаті, впоперек кімнати на підлозі виявлено труп ОСОБА_8 , голова якого була обперта об меблеву стінку. На трупі, на думку слідчого, тілесних ушкоджень, які би могли призвести до смерті, не встановлено, проте на голові виявлено сліди бурого кольору. Ректальна температура, як зазначив слідчий, склала 32 градуси. Також виявив поріз на зовнішній поверхні лівої кисті в районі кісточки основи мізинця (т. 2 а.с. 5-12).

Під час огляду був присутній ОСОБА_6 та поняті, зауважень ні від кого не надійшло, нічого не було вилучено, але застосовано фотозйомку. Відеозапис не здійснювався, судово-медичний експерт та інші спеціалісти не залучались, змиви речовини бурого кольору, відбитки пальці, мікросліди, тощо не відбирались. Інші трупні явища слідчим не досліджувались.

Звідки у слідчого спеціальний ректальний термометр, яким чином проводились виміри ректальної температури без судово-медичного експерта та скільки разів (у динаміці) в протоколі не описано, температура в кімнаті також не вказана, про застосування ректального термометра, його різновиду та справності у відповідній графі протоколу «технічні засоби» не вказано. При цьому слідчим також не описано трупні явища. Хоча ці обставини мають суттєве значення для точного визначення часу смерті потерпілого.

Загальновідомим є те, що при перебуванні трупа в умовах «кімнатної» температури можна орієнтуватись на середнє пониження температури мертвого тіла на 1°С за 1 год. (на скільки градусів знизилась температура тіла на момент огляду трупа на місці його виявлення, стільки годин минуло після смерті).

З огляду на таке сумнівне визначення температури тіла трупа 32 градуси С, приблизно о 07.25 годин та звичайну ректальну температуру тіла людини приблизно 37,7 градусів С, смерть потерпілого у такому разі могла настати приблизно навіть за 5 з половиною годин до огляду трупа, тобто приблизно о 2 годині ночі, що не відповідає обвинувальному акту та подальшим судово-медичним дослідженням.

Під час обшуку, який проводився із 19.06 годин по 21.46 годин 04.03.2023 року, з квартири АДРЕСА_6 , за місцем проживання потерпілого ОСОБА_8 слідчим вилучено: змив із зовнішньої та внутрішньої сторони ручок двох вхідних дверей, дві наволочки зі слідами речовини бурого кольору (далі-РБК), одне простирадло зі слідами РБК, дверцята дерев`яні з шафи кімнати, змив РБК з-під дивана кімнати№2, змив РБК зі стільця кімнати №2, змив РБК з підлоги кімнати №2, змив РБК з підлоги кімнати №2 з підлоги, недопалок із кімнати №2, виріз з одіяла кімнати №2, виріз з одіяла кімнати №2, виріз тканини з бильця крісла з кімнати №2, виріз з синього одіяла з білими візерунками зі слідами РБК, фрагменти розбитої склянки, виріз з зеленого одіяла зі слідами РБК з кімнати №2 , виріз зі шпалер зі стіни кімнати №2, скляна пляшка об`ємом 0,5 л. «Пшенична», 12 відрізків папілярних узорів рук, фрагмент сліду взуття, 1 склянка, 1 скляна чарка. Ці речі визнані речовими доказами та на них накладено арешт (т. 2 а.с. 14-23).

При огляді о 18 год. 30 хв 04.03.2024 року сходового майданчика на 11 поверсі будинку АДРЕСА_7 , перед дверним проходом до квартир АДРЕСА_8 , АДРЕСА_3 , ліворуч дверей, на висоті 30 см виявлено сліди речовини бурого кольору, з якої зроблені змиви (т. 2 а.с. 24-26).

Під час обшуку, проведеного з 19.04 год. по 20.31 год. 04.03.2024 року, в квартирі АДРЕСА_9 за місцем проживання ОСОБА_6 вилучено його чоловічий одяг: темно-сіру футболку, синю чоловічу кофту, чорні штани з ременем, чоловіче взуття 42 розміру (т. 2 а.с. 27-38).

Суд зазначає, що протокол обшуку не містить відомостей про виявлення на одязі будь-яких слідів та пошкоджень. З відеозапису обшуку теж цього не вбачається. ОСОБА_6 прямо вказував, що це його одяг.

За даними лікарського свідоцтва про смерть № 203 від 06.03.2023 року, потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 від дифузної травми голови, крововиливів під оболонки головного мозку, використання тупого предмету для нанесення ушкодження (т. 2 а.с. 4).

Згідно з висновками судово-медичних експертиз №166 від 27.03.2023 року та № 166-А від 28.03.2023 року, у потерпілого ОСОБА_10 виявлено тілесні ушкодження, які можна розділити на дві групи:

- перша група - забита рана в потиличній ділянці; синці: в нижній половини лівої вушної раковини, на нижній поверхні підборіддя, на верхній та нижній губах в проекції перших зубів з крововиливами в перед вір`я рота та на нижній поверхні кінчика язика; крововиливи в м`які покрови голови відповідно зовнішніх ушкоджень та локальний крововилив в верхню частину лівого скроневого м`яза; субдуральні крововиливи над конвекситальною поверхнею правої півкулі головного мозку в тьмяно-потиличній ділянці, та крововилив, що практично огортає ліву півкулю головного мозку з розповсюдженням в міжпівкульну щілину, загальним об`ємом близько 210 мл; тонкошарові зливні субарахноїдальні крововиливи під м`які мозкові оболонки на конвекситальній поверхні тім`яної долі правої півкулі з розповсюдженням на скроневу та потиличну ділянки, та крововилив на задньому полюсі лівої півкулі мозочка з розповсюдженням по базальній поверхні до стовбура головного мозку.

Ці тілесні ушкодження за своїми характеристиками є прижиттєвими, утворились незадовго до настання смерті, від не менш ніж п`ятикратної дії тупого (их) предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути рука, зігнута в кулак, нога людини у взутті, чи інший предмет з подібними характеристиками, що діяв з достатньою силою для утворення черепно-мозкової травми. Утворення усіх тілесних ушкоджень внаслідок падіння виключається.

Стосовно живої людини можуть бути оцінені лише в своїй сукупності (оскільки кожне з них внесло свій еквівалент в розвиток черепно-мозкової травми), як такі, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх спричинення, а в даному випадку, як таких, що призвели до смерті (пункт 2.1.2 «Правил судово- медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»);

Між виявленими тілесними ушкодженнями першої групи та настанням смерті ОСОБА_8 мається прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Причиною смерті ОСОБА_8 стала черепно-мозкова травма з обширними крововиливами під оболонки головного мозку, про що свідчить комплекс морфологічних ознак властивий такій травмі та результати судово-гістологічного дослідження шматочків внутрішніх органів.

Приймаючи до уваги характеристику трупних явищ на момент огляду трупа та на час початку проведення судово-медичної експертизи, слід вважати, що смерть ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_4 , в період часу з 21 години до опівночі.

В ушкодженнях, які виявлені на трупі ОСОБА_8 , індивідуальні слідоутворюючі властивості тупих предметів не відобразились. Виявлені тілесні ушкодження могли утворитись як від одного й того ж, так і від різних предметів.

Тілесні ушкодження першої групи утворились в короткий проміжок часу, що може обчислюватись хвилинами кількома десятками хвилин. Могли бути спричинені в проміжок часу від 30 хвилин до 3-х годин до настання його смерті.

Характеристики виявленої черепно-мозкової травми дозволяють вважати, що після її спричинення ОСОБА_8 певний проміжок часу міг вчиняти активні дії (пересуватись, розмовляти, чинити опір).

Об`єктивних судово-медичних даних про положення (позу) ОСОБА_8 в момент заподіяння йому тілесних ушкоджень не мається.

Виявлена забита рана потиличної частини голови за рахунок своїх індивідуальних особливостей призвела до неінтенсивної кровотечі.

Враховуючи відсутність тілесних ушкоджень, чи інших ознак, характерних для переміщення трупу, в тому числі шляхом його волочіння, слід вважати, що смерть ОСОБА_8 настала в місці виявлення його трупу.

Друга група - синець на тильній поверхні лівої кисті в проекції 4-ї п`ясної кістки, та крововилив в поверхневі м`язи в лівій надлопатковій ділянці з розповсюдженням над остистими відростками хребців, які за своїми характеристиками є прижиттєвими, утворились незадовго до настання смерті від дії тупих предметів чи при ударі об такі, і стосовно живої особи, як в сукупності так і кожне окремо, мають ознаки легких тілесних ушкоджень (пункт 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»).

Синець на тильній поверхні лівої кисті утворився від не менш ніж одноразової дії тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути рука зігнута в кулак, нога людини у взутті, чи інший предмет з подібними характеристиками, що діяв з достатньою силою для утворення такого ушкодження, і міг утворитись внаслідок захисту рукою від удару.

Крововилив в поверхневі м`язи в лівій надлопатковій ділянці з розповсюдженням над остистими відростками хребців міг утворитись від не менш ніж одноразової дії тупого предмету, яким могла бути рука зігнута в кулак чи нога людини у взутті, мак і інший предмет, що діяв з достатньою силою для цього ушкодження.

Судово-медичних даних, що дозволяли б стверджувати в якій саме послідовності були нанесені потерплому виявлені тілесні ушкодження не має.

При судово-токсикологічному дослідженні крові, сечі, шлунку з вмістом та печінки з жовчним міхурем від трупу ОСОБА_8 виявлено етиловий спирт в концентрації 2,1 проміле, в сечі 3,3 проміле, що стосовно живої людини може відповідати алкогольному сп`янінню середнього ступеня (т. 2 а.с. 53-60, 61- 65).

На пропозицію поліції пройти поліграф ОСОБА_6 добровільно погодився, незважаючи на те, що не мав процесуального статусу підозрюваного, йому не роз`яснялося право на захист, й з використанням поліграфа 09-10.03.2023 року повідомив, що 03.03.2023 року у квартирі АДРЕСА_4 вони втрьох вживали спиртні напої та він не наносив ОСОБА_8 ударів, тілесних ушкоджень не заподіював.

Тому був відкритий та послідовний у своїх свідченнях із самого початку досудового розслідування.

Висновки спеціаліста-поліграфолога - оперуповноваженого управління карного розшуку ГУПН в Полтавській області ОСОБА_17 від 10.03.2023 року № 1312/115/111-23, від 08.06.2023 року № 2802/115/14-2023, від 10.03.2023 року № 1311/115/14/2023, щодо вірогідної недостовірності свідчень ОСОБА_6 та достовірності свідчень ОСОБА_18 та ОСОБА_9 (т. 2 а.с. 111-115, 148-153, т. 2 а.с. 154-163) не є спроможними в якості доказів, з огляду на таке.

По-перше, правові засади використання поліграфу в КПК України досі не визначено, його результати носять вірогідний характер, тому законність та допустимість його використання під час доказування у кримінальних провадженнях, залученням осіб із невизначеним процесуальним статусом викликає обґрунтовані сумніви.

По-друге, матеріали справи не містять відомостей про конкретні запитання, які були задані, відеозапису проведеного дослідження, а також актуальних даних медичних обстежень 65 річного пенсіонера ОСОБА_6 , щодо наявності у нього стану алкогольного сп`яніння, психічних та соматичних (в тому числі вікових) захворювань, які можуть перешкоджати достовірності дослідження. У той же час, висновком судово-психіатричної експертизи № 228 від 24.05.2023 року у ОСОБА_6 констатовано синдром залежності від алкоголю.

Суд при цьому зважає на те, що основними фізіологічними показниками, які реєструються поліграфами, є: ритм дихання, інтенсивність потовиділення, рівень кров`яного тиску. Сам прилад виступає тільки реєстратором об`єктивних параметрів, а їх суб`єктивну інтерпретацію здатний виконати тільки фахівець поліграфолог, який і проводить відповідне «інтерв`ювання» за спеціальними методиками з урахуванням обставин справи. Поліграфолог порівнює параметри, зафіксовані детектором в стані психофізіологічного спокою, з тими, які спостерігалися при адресації критичних питань чи пред`явленні об`єктів, пов`язаних зі злочином. Загальновідомим є те, що існує чимало підтверджених фактів про психопатичних особистостей, які не демонструють змін фонових фізіологічних параметрів навіть при запереченні скоєних ними жорстоких злочинів. І навпаки, людина, яка не здійснювала злочин, але зіткнулася з його проявом (наприклад, виявила труп убитого), демонструє фізіологічні параметри, властиві особі, яка вчинила злочин. Відомі досить прості техніки, що дозволяють довільно змінювати фонові характеристики, що реєструються поліграфом напруга м`язів, покусування язику.

По-третє, згідно з вимогами ст. 300 КПК України, для того щоб бути допустимими, висновки спеціалістів у кримінальному процесі мають відповідати вимогам до висновків експерта. Не можуть бути експертами, відповідно до ч. 2 ст. 69 КПК України, особи, які перебувають у службовій або іншій залежності від сторін кримінального провадження або потерпілого. Оскільки оперуповноважений карного розшуку ГУНП в Полтавській області поліграфолог ОСОБА_19 у 2023 році перебував у службовій залежності від сторони обвинувачення органу досудового розслідування того ж підрозділу поліції, де працює та із яким має службову взаємодію й підпорядкування при отриманні доручень та вказівок слідчого, йому вочевидь бракує безсторонності як складової справедливого судочинства.

По-четверте, оскільки від ОСОБА_6 в рамках досудового розслідування кримінального провадження про тяжкий злочин були отримані свідчення оперуповноваженим карного розшуку без доручення слідчого, прямого роз`яснення права на свободу від самовикриття, права на захист, процесуального статусу, тому не уповноваженою особою та із порушенням права на захист.

По-п`яте, як зазначив Верховний Суд у постанові від 07.11.2024 року у справі № 344/8350/22, із системного аналізу норм статей 84, 298-1 КПК України випливає, що висновок спеціаліста у розумінні абз. 2 ч. 1 ст. 289-1 КПК України не є доказом у кримінальному провадженні щодо злочинів, а відтак не може підтверджувати чи спростовувати обставини, передбачені ч. 1 ст. 91 КПК України, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні щодо злочинів.

04 березня 2023 року, на підставі постанови слідчого, ОСОБА_6 в кабінеті слідчого з 21.50 по 22 годину проведено освідування, за результатами якого встановлено, що на його голові, обличчі, лівій та правій раках, долонях та передпліччях тілесних ушкоджень не виявлено. Це вбачається також із приєднаних до справи фотознімків оголеного до пояса ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 123-126). Крім того, цього ж дня у ОСОБА_6 відібрано зразки пальців рук, нігтьових пластин та крові ( т. 2 а.с. 127-132).

В ухвалі слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 14.04.2023 року про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою (т. 2 а.с. 134) зазначено, що підозрюваний свою вину визнав та пояснив, що не мав намірів вбивати потерпілого, мабуть вживання горілки дало такі наслідки.

Прокурор просив врахувати це зізнання в якості доказу, про те це не є можливим в силу прямої заборони закону, зокрема ч. 5 ст. 193 КПК України, згідно з якою будь-які твердження чи заяви підозрюваного, обвинуваченого, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, або у будь-якому іншому правопорушенні.

До того ж заява обвинуваченого не містить конкретизації його дій, а зводиться лише до вживання алкоголю. В судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив, що заявити слідчому судді про визнання провини його напередодні просили працівники поліції, пообіцявши якнайшвидше його звільнити, тому таке зізнання апріорі не є доказом у справі.

Наявний в матеріалах справи протокол слідчого експерименту від 10.03.2023 року з участю свідка ОСОБА_9 не може бути прийнятий в якості допустимого та достовірного доказу обвинувачення ОСОБА_6 , позаяк фактичного такий експеримент не проводився, а зводиться лише до свідчень ОСОБА_9 , який в агресивній формі відмовився від експериментальних дій та залишив місце проведення слідчої дії. Жодного відтворення обстановки і обставин події, вимірів, тощо не проводилось, тому суд такі дії ОСОБА_9 розцінює як відмову від участі в проведенні слідчого експерименту та перевірки його свідчень з відтворенням обстановки та обставин події на місці злочину (т. 2 а.с. 140-145).

Суд зазначає, що відповідно до ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста.

Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу. Про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту.

У постанові Верховного суду у справі №740/3597/17 від 14.09.2020 міститься правовий висновок, в якому зазначено, що при проведенні слідчого експерименту дії його учасника не можуть виявлятися виключно в формі повідомлення відомостей про фактичні дані, які мають значення для кримінального провадження.

Слідчий експеримент, здійснений у такій формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення необхідних дослідів та випробувань, а посвідчує виключно проголошення попередніх свідчень з метою їх процесуального закріплення, має розцінюватись як повторний допит, що не може мати в суді доказового значення з огляду на ч. 4 ст. 95 КПК України, згідно з якою суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду №708/813/17 від 02.12.2020, № 740/3597/17 від 14.09.2020.

До того ж 04.03.2023 року працівниками поліції у ОСОБА_9 вилучено: бавовняну кофту білого кольору «Stef Club», синтетичну куртку чорного кольору з хутряним комірцем та джинсові штани синього кольору «Urban star» зі слідами бруду, а також кросівки «Puma» зі слідами забруднення. Відповідної фототаблиці одягу ОСОБА_9 суду не надано та не пояснено причин її відсутності (т. 2 а.с. 146-147, 170, 172-177).

У відповідності до висновків судово-медичних імунологічних експертиз № 355 від 09.03.2023 року, №356 від 16.03.2023 року, № 357 від 09.03.2023 року, №359 від 17.03.2023 року, №361 від 17.03.2023 року, №358 від 17.03.2023 року, №368 від 17.03.2023 року, №363 від 17.03.2023 року, №366 від 17.03.2023 року, №365 від 17.03.2023 року, №360 від 17.03.2023 року, №370 від 17.03.2023 року, №369 від 17.03.2023 року, №362 від 17.03.2023, №377 від 17.03.2023 року:

- кров від трупа потерпілого ОСОБА_8 відноситься до В (III) з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО (т. 2 а.с. 66);

- кров свідка ОСОБА_9 відноситься до А(II) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО (т. 2 а.с. 67);

- кров обвинуваченого ОСОБА_6 відноситься до А(II) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО (т. 2 а.с. 68);

- на змиві зі стіни під`їзду, вирізі з зеленого одіяла, вирізі з синього одіяла, змиві з підлоги кімнати № 2, вирізі зі шпалер стіни кімнати № 2, змиві зі стільця з кімнати № 2, змиві з-під дивана кімнати № 2, вирізі з синього одіяла з білими візерунками, на двох наволочках з кімнати № 1, на простирадлі, вирізі тканини з бильця крісла кімнати № 2, бавовняному светрі «Steff club», вилучених 04.03.2023 року, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні в зазначеному об`єкті виявлений антиген В. Ця кров може походити від потерпілого ОСОБА_8 , крові якого властивий виявлений антиген. Походження цієї крові від свідка ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_6 виключається (т. 2 а.с. 73-74, 75-76, 77-78, 79-80, 81-82, 83-84, 85-86, 87-88, 89-90, 91-93, 94-95, 98-99);

За даними висновку судово-медичної цитологічної експертизи № 116 від 28.03.2023 року, при судово-медичній експертизі мікрослідів буро-коричневого кольору в піднігтьовому вмісті зразків нігтьових пластин з правої та лівої кистей ОСОБА_6 виявлена кров людини, статеву належність якої встановити не вдалося, у зв`язку з деструктивними змінами їх ядер. При серологічному дослідженні слідів крові виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВО, які можуть походити або від однієї особи, крові якої вони властиві, або від декількох осіб у разі змішування крові. В останньому випадку походження антигену В ізосерологічної системи АВО від ОСОБА_8 та походження антигену А ізосерологічної системи АВО від ОСОБА_6 та ОСОБА_9 не виключається (при наявності у них джерела зовнішньої кровотечі) (т. 2 а.с. 69-71).

Відповідно до висновку судово-медичної цитологічної експертизи № 117 від 28.03.2023 року, при судово-медичній експертизі слідів світло-сірого кольору на змивах з-під нігтьових пластин, відібраних з правої і лівої кистей рук ОСОБА_9 крові не виявлено, проте знайдені поодинокі епітеліальні клітини, статеву та групову належність клітину становити не вдалося та деструктивними змінами епітеліальних і малою їх кількістю (т. 3 а.с. 28-29).

Згідно з висновками судово-медичної імунологічної експертизи №376 від 17.03.2023 року, на джинсових штанах синього кольору «Urban Star», вилучених 04.03.2023 року в ході огляду, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні виявлений антиген А за ізосерологічною системою АВО. Ця кров може походити від ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , крові яких властивий цей антиген. Походження крові від ОСОБА_8 виключається (т. 2 а.с. 96-97).

Однак, у відповідності до висновків судово-медичних імунологічних експертиз №377, №374 від 17.03.2023 року: на бавовняному светрі білого кольору «Steff club», вилученому 04.03.2023 року в ході огляду ОСОБА_20 та чоловічих штанях чорного кольору, вилучених при обшуку в квартирі ОСОБА_6 знайдена кров людини. При серологічному дослідженні виявлений антиген В за ізосерологічною системою АВО. Ця кров може походити від ОСОБА_8 , крові якого властивий антиген. Походження крові від ОСОБА_9 , ОСОБА_6 виключається (т. 2 а.с. 98-99, 101-103).

На куртці та светрі, вилучених при огляді місця події 04.03.2023 року, згідно з висновками судово-імунологічної експертизи № 375 від 13.03.2023 року та судової медико-криміналістичної експертизи № 93-МК від 12.04.2023 року, кров не знайдена (т. 2 а.с.107-108, 250-251).

На фрагментах шпалер виявлено просочення скупчення речовини подібної до крові, від якої відходять паралельні потіки подібної речовини, про що свідчать висновки судової медико-криміналістичної експертизи № 65-МК від 24.03.2023 року (т. 2 а.с.109-110).

Проведенням судової медико-криміналістичної експертизи № 94-МК від 12.04.2023 року штанів ОСОБА_6 , вилучених під час обшуку 04.03.2023 року, визначено, що краплі крові по передній поверхні правої та лівої штанини утворились в результаті падіння дрібних крапель рідкої крові, як з предмета несучої її на собі, так і з ушкоджених ділянок тіла з послідуючим просочуванням та висиханням (т. 2 а.с. 104-105).

Суд звертає увагу на те, що судово-генетична експертиза за слідами крові не проводилась, у членів сім`ї ОСОБА_6 зразки крові не відбирались й відповідні дослідження не проводились, тому достовірно не встановлено належність слідів крові на штанях обвинуваченого, часу, джерела та механізму їх виникнення, виходячи із обставин, описаних стороною обвинувачення в обвинувальному акті.

Із 23.05 до 23.15 годин 04.03.2023 року ОСОБА_9 проведено освідування та згідно з протоколом встановлено, що на його тілі тілесних ушкоджень не виявлено. Проте з фототаблиці до протоколу освідування вочевидь убачається наявність у нього на голові округлих червоних плям спереду, ззаду та на маківці, схожих на садна, а також почервоніння та припухлості зовнішньої частини лівої та правої кисті. Крім того, в нього були відібрані зразки слідів та піднігтьових пластин обох рук (т. 2 а.с. 164-167, 169-170).

Суд зазначає, що у відповідності до ч. 1 ст. 241 КПК України, дізнавач, слідчий, прокурор здійснює освідування підозрюваного, свідка чи потерпілого для виявлення на його тілі, одязі, в якому він перебуває, слідів кримінального правопорушення та їх вилучення або виявлення особливих прикмет, якщо для цього не потрібно проводити судово-медичну експертизу.

Враховуючи, що для визначення наявності у ОСОБА_6 та ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, в тому числі на руках та ногах, механізму їх виникнення була потреба у спеціальних знаннях в області судової медицини, потрібно було проводити судово-медичну експертизу, проте вона слідчим (прокурором) не ініціювалась та не проводилась, відтак наразі не усунуті сумніви щодо причетності ОСОБА_6 до безпосереднього заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 і можливості їх усунути за сплином значного проміжку часу видаються вичерпаними.

Також 04.03.2023 року слідчим витребувано від Повного товариства «Ломбард Бабенко і Компанія» диск з відеозаписом перебування там ОСОБА_9 03.03.2023 року (т. 2 а.с. 178-180).

При огляді вказаного відеозапису встановлено, що 03.03.2023 року з 11.40 до 11.46 годин свідок ОСОБА_9 здає до ломбарду мобільний телефон, а з 15.29 до 15.31 години того ж дня, у тому ж ломбарді здає мікрохвильову піч (т. 2 а.с. 187-196).

Крім того, цього ж дня слідчим із ломбарду «Саквояж» по вулиці Мазепи, 9 м. Полтави вилучено мобільний телефон Easy Phone модель 2ЕТ180(2020) у корпусі чорного кольору, імеі1 НОМЕР_2 , імеі2 НОМЕР_3 , про якого обвинувачений ОСОБА_6 зазначає як такого, що зник у нього того дня, коли був із ОСОБА_9 (т. 2 а.с. 182-186).

Свідок ОСОБА_9 суду не заперечував, що заволодів у квартирі загиблого ОСОБА_8 мікрохвильовою піччю та мобільним телефоном, які здав до ломбарду і його свідчення знайшли об`єктивне підтвердження, проте означені дії ОСОБА_9 не інкримінуються слідчим.

Із повідомлення (на запит суду за клопотанням захисту) заступника начальника Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 31.12.2024 року за № 66380-2024 убачається, що за фактом крадіжки 03.04.2023 року мобільного телефону та мікрохвильової печі невідомою особою проводилось досудове розслідування ЄРДР №0000658 від 04.03.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України та 28.04.2023 року провадження слідчим закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (відсутність в діянні складу правопорушення) (т. 3 а.с. 18, 22, 23).

Як убачається з вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 10.09.2024 року відносно ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 185 КК України, витребуваного стороною захисту, за даними доповіді командира ВЧ НОМЕР_4 від 12.05.2023 року №812/2977, ОСОБА_9 23.03.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_5 був призваний на військову службу за мобілізацією та направлений на навчання, а вже 12.05.2023 року залишив місце проходження служби, на телефонні дзвінки не відповідав. З 07.06.2024 року його військову службу призупинено (т. 3 а.с. 31-41).

Отже, працівниками поліції за наслідками досудового розслідування в окремому провадження було закрито кримінальне провадження за фактом крадіжки 03.03.2023 року речей потерпілого ОСОБА_8 (у день його вбивства), незважаючи на те, що були здобуті дані про здачу таких речей до ломбарду свідком у справі ОСОБА_9 , а також про його причетність до вчинення інших тяжких злочинів напередодні, на території міста Полтави та його виїзду за межі області.

В той же час сторона обвинувачення надала суду висновок комісійної судово-психологічної експертизи №2939/1106 від 31.10.2024 року, згідно з яким експертами досліджувались показання ОСОБА_9 від 12.06.2023 року в якості свідка, дані під час досудового розслідування, а не дані відтворення ним обстановки та обставин події злочину, як про це вказує прокурор.

Згідно з цим експертним висновком, експертами констатовано відсутність умов, спрямованих на виникнення і підтримання у ОСОБА_9 інтенсивного психічного напруження та відсутність умов для надання відповідей певного змісту.

Комунікативна діяльність ОСОБА_9 характеризується високою діалоговою активністю. Його розповідь змістовно повна, послідовна, поширена, інформативна, має загальні та специфічні ознаки, наочні ознаки, аргументації власних дій, передачу діалогів засобом прямої та непрямої мов, опис свого фізичного стану, що є психологічними слідами особистого досвіду. У поведінці ОСОБА_9 при допиті слідчим 12.06.2023 року наявні психологічні особливості, властиві для самостійного відтворення ним обставин та обстановки подій, які розглядаються у даному кримінальному провадженні. У відеозаписі за 12.06.2023 року відсутні ознаки психологічного впливу на ОСОБА_9 з боку осіб, які брали участь в проведення даної слідчої дії (т. 2 а.с. 197-214).

Суд зазначає, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності. Не повинна віддаватись перевага висновку експертизи лише тому, що вона проведена комісійно, повторно, експертом авторитетної установи або таким, який має великий досвід експертної роботи, тощо.

У відповідності до частин 1, 2 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що предметом психологічного дослідження були показання ОСОБА_9 , дані ним слідчому, а останній був безпосередньо допитаний судом, суд оцінює його показання дані суду.

У той же час цей висновок жодним чином не підтверджує провини ОСОБА_6 , а лише констатує відсутність психологічного примусу до ОСОБА_9 під час досудового розслідування.

Свідок ОСОБА_21 пояснив суду, що працює водієм автомобіля WW Т4 Спецкомбінату похоронно-ритуальних послуг м. Полтави та на початку березня 2023 року вранці за викликом поліції приїздив до будинку № 21 по вулиці 23 Вересня м. Полтави, де забирав труп ОСОБА_8 . Його біля під`їзду зустрів ОСОБА_6 та провів до квартири, де виявлено труп. Далі чоловіки, що були там, завантажили труп на покривало та винесли вниз до його автомобіля. В подальшому від здав труп санітарам з бюро СМЕ. ОСОБА_6 нічого з приводу події не говорив, тілесних ушкоджень не мав, очевидних слідів крові на ньому не бачив.

Свідок ОСОБА_22 пояснила, що є біологічною донькою свідка ОСОБА_9 . Останній їй розповідав, що він з ОСОБА_6 та покійним ОСОБА_8 (двох останній вона не знає) випивали в квартирі останнього, після чого трапилась сварка. ОСОБА_9 взяв у квартирі покійного мобільний телефон, потім мікрохвильову піч, які здав до ломбарду, бачив, що господар квартири лежав у кімнаті в крові, але був живий, після чого зі слів ОСОБА_9 , останній пішов звідти і більше не повертався. Обставини сварки не уточнював, але говорив, що обвинувачений побив потерпілого. Проте, 04.03.2023 року бачила, що кісточки на руках її батька ОСОБА_9 були збиті. Останній часто вживав спиртні напої та в стані сп`яніння проявляв агресію, застосовував силу, провокував конфлікти.

Свідок ОСОБА_23 , яка проживає у квартирі АДРЕСА_10 зі співмешканцем ОСОБА_24 пояснила, що 03.03.2023 року зі співмешканцем були вдома. Протягом дня нічого підозрілого не чула. Приблизно о 22 годині вийшла покурити на балкон, що є спільним із квартирою АДРЕСА_3 , де проживав ОСОБА_8 . Поряд знаходиться вікно до цієї квартири, у якому вона побачила, що на кухні квартири АДРЕСА_3 спиною до неї сидів чоловік середньої статури в темному светрі і про щось розмовляв. Можливо це був її сусід ОСОБА_8 , точно не роздивилась. Чути було лише один голос, тому можливо він говорив по телефону. Потім вона зайшла до своєї квартири та лягла спати, нічого не чула. ОСОБА_6 , який теж проживає по сусідству на їх сходовому майданчику, проте в іншому коридорі, не бачила. Приблизно о 8 ранку прибула поліція та проводила огляд сусідньої квартири. Тоді там бачила ОСОБА_6 , який спокійно себе поводив. Потерпілий ОСОБА_8 останні пів року жив один, часто був нетверезий, іноді заходив до неї просити цигарки. Він мав телефон кнопковий, розкладний, схожий на жіночий, а також мікрохвильову піч. ОСОБА_6 характеризує позитивно, з його боку ніколи не було агресії та конфліктів.

Свідок ОСОБА_25 оперуповноважений відділу кримінальної поліції Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області пояснив суду, що о 06 ранку 04.03.2023 року отримав повідомлення від чергового про виявлення трупу ОСОБА_8 у квартирі АДРЕСА_4 , після чого одразу зі слідчим ОСОБА_26 виїхали на місце події. Біля під`їзду зателефонували заявнику ОСОБА_6 , який спустився і відчинив їм двері. Повідомив, що це він викликав поліцію з телефону дружини. Піднялись на 11 поверх та зайшли у квартиру, де в одній із кімнат виявили труп, який був розміщений на спині, впоперек на підлозі. В подальшому залучили понятих та слідчий провів огляду місця події. При цьому знайшли в серванті кухні паспорт загиблого та його мобільний телефон. В кухні також виявили пляшку горілки та стакани. Судово-медичного експерта не залучали. Після огляду викликали ритуальний автомобіль та спрямували труп до бюро СМЕ. Під час огляду на губах та руках трупа, а також на ліжку бачив сліди крові. Про те, що було напередодні ОСОБА_6 не повідомляв, говорив лише, що потерпілий зловживав спиртним. На ОСОБА_6 видимих тілесних ушкоджень не було, явних ознак сп`яніння теж не було помітно. Останній був біля них. У подальшому був залучений до проведення оперативних заходів та встановив, що напередодні у потерпілого були ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , які разом вживали спиртне. За кілька днів розшукали ОСОБА_9 та намагались провести із ним слідчий експеримент, проте той вів себе неадекватно та зірвав слідчу дію. Із ОСОБА_6 слідчий експеримент не проводився, останній добровільно з`являвся на виклики.

Свідки ОСОБА_27 та ОСОБА_28 оперуповноважені відділу кримінальної поліції Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області пояснили, що в ході проведення оперативних заходів ОСОБА_9 говорив їм, що напередодні загибелі ОСОБА_8 він та ОСОБА_6 дійсно вживали спиртне у потерпілого вдома, також він повідомляв йому, що нетверезий ОСОБА_6 вбив потерпілого через конфлікт, бо ніхто більше не міг.

Свідок ОСОБА_26 слідчий Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області пояснив, що 04.03.2023 року зранку з оперуповноваженим ОСОБА_25 виїхали за викликом про виявлення трупу на АДРЕСА_11 та проводив огляд місця події квартири АДРЕСА_3 , де в кімнаті знаходився труп. Він описав труп на якому тілесних ушкоджень не виявив, тому судово-медичного експерта чи лікаря не викликав. Після огляду спрямували труп до бюро СМЕ. Ключі від квартири потерпілого передали ОСОБА_6 , який проживає по сусідству та вів себе спокійно.

Свідок ОСОБА_29 колишній слідчий ГУНП в Полтавській області розповів про деякі обставини розслідування ним даного провадження. При цьому зазначив, що ОСОБА_6 своєї провини не визнавав, при допиті показань не давав, слідчий експеримент із ним не проводився, бо він пам`ятав обставин спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень. Заходів фізичного та психологічного впливу до ОСОБА_6 не здійснювалось, останній не перешкоджав слідству. Судово-медичних експертиз обвинуваченому ОСОБА_6 та свідку ОСОБА_9 не призначав, бо з моменту прийняття справи до провадження минув певний проміжок часу.

Свідок ОСОБА_9 пояснив суду, що 03.03.2023 року вдень зустрівся із товаришем ОСОБА_8 по вулиці 23 Вересня м. Полтави, посиділи із ним в одному закладі та пішли до нього додому. Дорогою взяли ще пляшку горілки 0,5 л та зустріли ОСОБА_6 . Останньому було погано та він попросив горілки, вони спочатку не хотіли давати та все ж дали йому випити. ОСОБА_8 йому говорив, що ОСОБА_6 його сусід та в чомусь колись його обманув, тому спочатку не хотів його брати з собою та все ж погодився. Вдома у ОСОБА_8 вони зайшли на кухню, де із ним та ОСОБА_6 розпивали спиртне. Спочатку ту пляшку, що була, потім ОСОБА_6 приніс ще одну. Пізніше побачив як ОСОБА_6 різко встав, підбіг до потерпілого і двічі вдарив його в область щоки. Тоді він ( ОСОБА_9 ) зробив йому зауваження і він заспокоївся. Потім потерпілий сказав, що хоче спати, він поклав потерпілого на диван, далі пішов на кухню, випив ще і пішов з квартири у своїх справах. ОСОБА_6 залишався. Через деякий час він повернувся до цієї квартири, постукав. Двері відчинив ОСОБА_6 . У квартирі побачив, що потерпілий спав у залі на підлозі. В останнього запитував, чи його ніхто не бив, а він відповідав, що ні. Тоді він випив з ОСОБА_6 ще, після чого останній пішов та ліг на ліжко. А він ( ОСОБА_9 ) забрав з квартири телефон та мікрохвильову піч і близько 18 години пішов звідти. В цей час ОСОБА_6 запитував його, навіщо він це робить, але він відповів, що з потерпілим розбереться сам. Означені речі здав до ломбарду, а виручені кошти використав для себе і більше до квартири не повертався. Тоді пішов до ОСОБА_18 на АДРЕСА_12 , у якого був приблизно з 18 до години до 6 ранку наступного дня. Проте не виключає, що в цей час міг звідти виходити, але куди і навіщо не пам`ятає, бо був сильно випивши. ОСОБА_8 тілесних ушкоджень не наносив та не конфліктував з ним. Наступного дня його запросили працівники поліції та повідомили, що ОСОБА_8 помер. Працівники поліції вилучили в нього одяг, у який він був одягнений 03.03.2023 року. На запитання учасників процесу зазначив, що не стверджує, що ОСОБА_8 убив саме ОСОБА_6 , проте останній із ним залишався, коли він виходив, більше в квартирі нікого не бачив. Проте не виключає, що туди міг ще хтось заходити, коли його не було. На запитання, звідки в нього ( ОСОБА_9 ) садна, в тому числі на руках, виявлені при освідуванні, відповів, що можливо від роботи, бо тягав мішки.

Свідок ОСОБА_30 пояснила суду, що ОСОБА_6 не знає і ніколи не бачила. Її психічно хворий брат ОСОБА_31 товаришував із ОСОБА_9 та на початку весни 2023 року приводив його до неї дому, у квартиру АДРЕСА_13 вранці, вони снідали, після чого ОСОБА_32 відлучався, а коли повернувся, приблизно о 18 годині був схвильований. Сказав, що йому погано, бо напередодні ходив у гості до якихось знайомих. Вона дала йому таблетки, він полежав і приблизно о 22 годині пішов і більше не повертався. Після чого вона виявила відсутність своїх ключів від квартири.

Свідок ОСОБА_18 , який проживає по АДРЕСА_12 , пояснив суду, що ОСОБА_6 не знає. Але з літа 2022 рок знає ОСОБА_33 , із яким іноді разом випивали. На третій чи четвертий день після 01 березня 2023 року до нього додому прийшов ОСОБА_9 приблизно о 18-19 годин, випили з ним, закусили. Приблизно о 22 годині він спитав, чи може дістати ще горілки і тоді він сходив та придбав самогону та вони добре випили. ОСОБА_9 залишився в нього ночувати, а вранці біля 6 години пішов. ОСОБА_9 мав гроші. Детально усіх обставин уже не пам`ятає. Про те, що треба підтвердити указані обставини його попросив ОСОБА_9 приблизно за місць після цього. На запитання суду про те чи пам`ятає інші дні початку березня 2023 року, після його Дня народження, повідомив, що ні. Займається збором макулатури, за рахунок чого живе, часто випиває.

Потерпіла ОСОБА_5 , яка є рідною племінницею загиблого, повідомила, що в березні зі слів матері дізналась про смерть дядька - ОСОБА_8 , із яким останні 15 років не спілкувалась. Обставини загибелі їй не відомі. 04.03.2023 року, коли приїхала до квартири, де виявили труп, бачила ОСОБА_6 на сходовому майданчику, він проживав по сусідству. Зі слів поліції, напередодні дядько випивав ще з однією особою, яка викрала його речі.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав та категорично заперечив, що заподіював потерпілому які-небудь тілесні ушкодження, вказуючи, що з ним навіть не сварився.

Показав суду, що ОСОБА_34 був його сусідом. Із ним протягом 30 років підтримував дружні стосунки, ніколи не бився та не сварився.

03 березня 2023 року, приблизно о 15 годині він зустрів ОСОБА_8 біля Універсаму Полтава по вулиці 23 Вересня м. Полтави. Останній був з ОСОБА_9 . Тоді ОСОБА_8 запросив їх до себе додому випити горілки та відпочити, на що вони погодились і втрьох пішли до квартири АДРЕСА_4 . Дорогою вжили горілки, після чого продовжили вживати у ОСОБА_8 вдома, на кухні.

Після 18 години обвинувачений ОСОБА_6 втомився і пішов у сусідню кімнату, де приліг відпочити. ОСОБА_9 залишався із ОСОБА_8 .

Коли прокинувся і вийшов з кімнати, побачив, що ОСОБА_8 лежав на спині у іншій кімнаті, впоперек, на підлозі, був нетверезий, але живий. Тоді він підклав йому під голову подушку і вийшов з квартири. За дверима квартири побачив ОСОБА_9 , який стояв, тримаючись за стіну. Він сказав ОСОБА_9 , що ОСОБА_8 щось погано, але ОСОБА_9 «наїжачився», згрупувався перед ним, проте нічого не сказав. Після чого ОСОБА_6 пішов до себе в квартиру АДРЕСА_14 та ліг спати.

Біля 6 ранку наступного дня пішов до ОСОБА_8 в квартиру з`ясувати як у нього справи. Двері квартири були відімкнуті. У тій же кімнаті, де останній раз бачив ОСОБА_8 , виявив його труп, що лежав впоперек кімнати на підлозі таким же чином, як і минулого дня.

Тоді одразу з телефону дружини викликав поліцію та був поряд до завершення огляду місця події. Після чого на прохання поліції допомагав знести труп ОСОБА_8 до автомобіля. Можливу наявність слідів крові на одягу пояснює цим, а також тим, що вночі нахилявся до ОСОБА_8 , коли підходив до нього, коли той спав.

У вбивстві ОСОБА_8 та викраденні речей з кімнати підозрює раніше судимого ОСОБА_9 , який «нишпорив» по хаті та можливо викрав речі, а ОСОБА_35 міг його за цим впіймати. Коли його викликали на допит, слідчий показував йому його кнопковий мобільний телефон «Техно» у червоному корпусі, який в ту ніч в нього зник з кімнати, а також телефон схожий на телефон ОСОБА_8 .

Навиків бою не має, жодних тілесних ушкоджень, в тому числі на кулаках, не мав, проходив освідування. Наразі є пенсіонером, усе життя працював, спочатку водієм тролейбуса, потім робітником КАТП 1628, не судимий.

З довідки Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 24.03.2023 року № 4028/115/101-4 убачається, що ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП не притягувався та не перебуває на обліку як «кривдник» (т. 2 а.с. 218-232).

Також ОСОБА_6 не перебуває на обліках у нарколога та психіатра, не судимий, є пенсіонером за віком (т. 2 а.с. 233-237).

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 228 від 24.05.2023 року, ОСОБА_6 на даний час та в період інкримінованого йому діяння будь-яким хронічним психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності не страждав і не страждає, а виявляє ознаки іншого хворобливого розладу психічної діяльності у вигляді психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. У період вчинення інкримінованого йому діяння ОСОБА_6 міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 2 а.с.238-243).

Підстав визнавати протоколи проведених оглядів та обшуків, а також похідні від них речові докази недопустимими , як про це просить сторона захисту, чи інші здобуті відомості, суд не вбачає, оскільки слідчі дії проводились в порядку, встановленому КПК України, доказів їх фальсифікації (спотворення) судом не здобуто.

Позиції сторін

Прокурор просила визнати обвинуваченого ОСОБА_6 винуватим за ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років.

Обвинувачений заявив, що невинуватий у вчиненні цього злочину та просив його виправдати.

Захисник теж просила виправдати обвинуваченого оскільки не доведено, що ним вчинено кримінальне правопорушення.

Релевантні джерела права

Частина 2 ст. 121 КК України, яка інкримінована обвинуваченому ОСОБА_6 , передбачає кримінальну відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Об`єктивну сторону злочину утворюють: 1) діяння; 2) наслідки у вигляді тяжкого тілесного ушкодження і 3) причиновий зв`язок між зазначеними діянням і наслідками.

Тілесні ушкодження - це протиправне і винне порушення анатомічної цілості тканин, органів потерпілого та їх функцій, що виникає як наслідок дії одного чи кількох зовнішніх ушкоджуючих факторів.

Суспільно небезпечні дії при заподіянні тілесних ушкоджень виражаються у фізичному, хімічному, біологічному, психічному чи іншому впливі на потерпілого.

Стаття 62 Конституції України визначає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України кожен доказ оцінюється з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами 2 та 4 ст. 17 КПК України, згідно з якою ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення.

Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту.

Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Згідно частин 1, 3 ст. 373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Виправдувальний вирок постановляється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Висновки суду

Зібрані у справі докази як кожен окремо, так і в сукупності, на переконання суду є належними та допустимими, проте не достатніми для доведення винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України поза розумним сумнівом.

Сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, не виключає іншого розумного пояснення події, яка є предметом судового розгляду, зокрема того, що інкримінований злочин міг бути вчинений іншою особою, а обвинувачений є не винуватим у вчиненні цього злочину.

Версія обвинувачення про вчинення злочину ОСОБА_6 не переконлива та не пояснює всі встановлені судом обставини, за якої вочевидь можливими є й інші версії, що мають відношення до події злочину, тому є підстави для розумного сумніву в доведеності провини обвинуваченого.

Суд не може залишити поза увагою те, що обвинувачений ОСОБА_6 своєї провини не визнає, категорично заперечує, що заподіював ОСОБА_8 будь-які тілесні ушкодження. При цьому сам викликав та супроводжував поліцію, яка йому в той час навіть довірила ключі від квартири потерпілого, позаяк жодних підозр за зовнішніми ознаками він не викликав.

Крім того, ОСОБА_6 психічними захворюваннями не страждає, міг давати раду своїм діям і керувати ними, ніколи не був судимим, усе життя працював, наразі є пенсіонером, навиками бою не володіє. Дані про притягнення його до адміністративної відповідальності раніше у інших справах є неприйнятними в силу вимог ст. 88 КПК України.

Допустимих та достовірних джерел доказів про те, що він визнавав заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 під час досудового розслідування суду теж не надано. Слідчий експеримент із ним не проводився.

Показовим є те, що, згідно з судово-медичними даними, ОСОБА_8 заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння. Проте у ОСОБА_6 жодних знарядь злочину не вилучено, на його тілі слідів, характерних для спричинення кому-небудь тілесних ушкоджень під час освідування не виявлено, зокрема, на руках та голові. Судово-медична експертиза обвинуваченому стороною обвинувачення не ініціювалась і проведена не була.

Тому твердження в обвинуваченні про заподіяння ОСОБА_6 ОСОБА_8 ударів кулаком в область голови позбавлені достатньої кількості об`єктивних доказів.

Не пояснено стороною обвинувачення і обставин виникнення у потерпілого ОСОБА_8 синця на тильній поверхні лівої кисті в проекції 4-ї п`ясної кістки та крововиливу в поверхневі м`язи в лівій надлопатковій ділянці, з огляду на те, що після отримання тілесних ушкоджень він міг вчиняти активні дії (пересуватись, розмовляти, чинити опір). Тоді як у обвинуваченого ОСОБА_6 тілесних ушкоджень не виявлено.

У той же час на фотознімку з освідування, у свідка ОСОБА_9 вочевидь убачаються округлі червоні плями, схожі на садна в області голови, почервоніння й припухлості рук, що також підтвердила свідок ОСОБА_22 .

Висновки судово-медичних експертиз №166 від 27.03.2023 року та № 166-А від 28.03.2023 року прямо вказують на можливість настання смерті ОСОБА_8 з 21 години 03.03.2023 року та можливість спричинення йому тілесних ушкоджень в проміжок часу до 3-х годин до настання його смерті, тобто навіть приблизно о 18 годині 03.03.2023 року, коли свідок ОСОБА_9 ще перебував у квартирі потерпілого та заволодівав його речами: мікрохвильовою піччю та мобільними телефонами, які в подальшому задав до ломбарду, а кошти використав на власні потреби. Цього і сам не заперечував у судовому засіданні.

З показань обвинуваченого ОСОБА_6 убачається, що потерпілий ОСОБА_8 застав ОСОБА_36 за викраденням речей і це могло спровокувати між ними бійку. Достеменно не спростовано і того, що ОСОБА_9 , після того як ОСОБА_6 пішов з квартири потерпілого, залишався поряд цієї квартири та був агресивно налаштований.

На светрі свідка ОСОБА_9 , вилученому у день виявлення трупу, виявлено сліди крові, які можуть походити від потерпілого ОСОБА_8 .

Викладене жодним чином не спростовано стороною обвинувачення та суттєво поглибило сумніви у винуватості ОСОБА_6 .

Наявність на штанях, вилучених у ОСОБА_6 засохлого сліду крові, який лише вірогідно може походити від ОСОБА_8 чи іншої особи з аналогічною групою крові, при тому, що не було достовірно встановлено часу та механізму виникнення цих слідів, а ОСОБА_6 перебував із ОСОБА_8 та підкладав йому під голову подушку, що мала сліди крові, на прохання присутніх допомагав у переносі його трупу, що вочевидь мав сліди крові, не може вважатися переконливим та безсумнівним доказом на підтвердження висунутого обвинувачення.

Судово-медичний експерт ОСОБА_37 підтвердив у судовому засіданні можливість саме такого механізму виникнення цих слідів і іншими доказами це не спростовано.

Хронологія описаних в обвинуваченні подій не виключає можливості заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 іншою особою, в тому числі ОСОБА_9 , безсумнівне алібі в якого відсутнє. При цьому, останній має не зняті і непогашені судимості за вчинення, в тому числі тяжких корисливо-насильницьких злочинів у стані сп`яніння (т. 3 а.с. 31-41).

До того ж навіть свідчення ОСОБА_9 прямо не підтверджують причетності до інкримінованого злочину ОСОБА_6 . А побічно є вочевидь обумовленими його зацікавленістю в результатах розгляду справи та уникнення можливого викриття, тому викликають сумніви в їх достовірності та достатності, позаяк він агресивно відмовився від проведення слідчого експерименту та ретельної перевірки його показань на місці події, не відобразив конкретного механізму заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, про які давав свідчення. Тим більше його свідчення не відповідають судово-медичним даним експертизи трупа ОСОБА_8 та відомостям обвинувального акта, згідно з якими потерпілому спричинено не менше п`яти ударів.

З чинного вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 10.09.2024 року, відносно ОСОБА_9 за ч. 4 ст. 185 КК України (т. 3 а.с. 31-41), витребуваного стороною захисту, убачається, що за даними доповіді командира ВЧ НОМЕР_4 від 12.05.2023 року №812/2977 ОСОБА_9 23.03.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_5 був призваний на військову службу за мобілізацією та направлений на навчання, а вже 12.05.2023 року залишив місце проходження служби, на телефонні дзвінки не відповідав. З 07.06.2024 року його військову службу призупинено та він був узятий під варту.

Викладене свідчить про те, що ОСОБА_9 у другій половині березня 2023 року, під час активної фази досудового розслідування зник з міста Полтави та області і був відсутній до червня 2023 року. Справа за фактом заволодіння речами потерпілого ОСОБА_8 28.04.2023 року слідчим була закрита. Саме у цей період слідчим вирішено оголосити підозру саме ОСОБА_6 й обрати йому запобіжний захід тримання під вартою, незважаючи на те, що останній не переховувався від слідства, залишався за місцем проживання та з`являвся до слідчого.

Така послідовність подій у сукупності з встановленими конкретними обставинами справи з точки зору стороннього розсудливого спостерігача навертає на думку про можливе приховування неефективного розслідування справи на початковому етапі без належного відпрацювання можливої причетності до злочину ОСОБА_9 , притягненням до кримінальної відповідальності пенсіонера ОСОБА_6 й забезпечення таким чином успішної статистичної звітності з розкриття тяжкого злочину.

На місці події не виявлено доказів, які би свідчили про те, що саме ОСОБА_6 наносив ОСОБА_8 тілесні ушкодження, як саме та які мав для цього мотиви. Жоден із допитаних судом свідків, окрім зацікавленої особи ОСОБА_9 , також про це не вказав. Наявність незначних слідів крові на одязі обвинуваченого, яка лише ймовірно може походити від потерпілого чи інших осіб з аналогічною групою крові, може пояснюватись його участю в перенесенні трупа зі згоди працівників поліції.

Матеріали проведених досліджень із застосуванням поліграфу з питань того, хто вірогідніше міг вчинити злочин ОСОБА_6 чи ОСОБА_9 красномовно свідчать про неспроможність поліції та недопустимість цих досліджень як джерела доказів. Без зазначення конкретних питань, які би узгоджувались із іншими доказами та без урахування відповідності психологічного та фізичного стану обох піддослідних (в тому числі вживання алкоголю, наркотичних засобів, лікарських препаратів протягом останньої доби) видаються ще й непереконливими.

Замість ретельного збору, аналізу та оцінки доказів у спосіб, визначений КПК України, сторона обвинувачення вдалась до припущень та спрямування суду обвинувачення, за якого залишились неперевіреними інші версії події та не спростованою позиція обвинуваченого, у зв`язку з чим його винуватість не доведена поза розумним сумнівом.

Наразі можливість отримання додаткових доказів обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України за сплином тривалого часу та позицій сторін видається вичерпаною.

Отже, підстав, визначених ч. 3 ст. 373 КПК України, для винесення обвинувального вироку не вбачається.

Відтак, у суду не залишається іншого законного вибору як винести виправдувальний вирок на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України (не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим).

III. МОТИВИ ІНШИХ РІШЕНЬ СУДУ

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України. Судові витрати відносяться на рахунок держави. Цивільний позов не заявлявся. Запобіжний обвинуваченому захід не обраний.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_38 визнати невинуватим та виправдати на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено, що ним вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Речові докази: диски з відеозаписами зберігати при справі, одяг обвинуваченого ОСОБА_6 повернути ОСОБА_6 , інші речові докази залишити на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ГУНП в Полтавській області.

Роз`яснити обвинуваченому, що він має право на поновлення в правах, обмежених під час досудового розслідування.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_39