УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2025 р. с-ще Тиврів 145/452/25

1-кс/145/173/2025

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 ,погоджене із прокурором Тиврівського відділу Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Шаргород Вінницької області, неодруженого, безробітного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, відомості про які внесено до ЄРДР від 04.04.2025 за № 0000100,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням у якому зазначає, що досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_6 , близько 22:30 год 03.04.2025, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебував за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , знаходився у приміщенні кухні разом із своєю матір`ю ОСОБА_9 , з якою спільно проживає, а тому відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» останні є близькими родичами та на них поширювалася дія вказаного закону, вчинив інкримінований йому злочин за наступних обставин.

Так, перебуваючи у приміщенні вищезазначеного будинку між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , виник словесний конфлікт, який переріс у бійку, під час якої у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , маючи фізичну перевагу, а також користуючись тим, що ОСОБА_9 не може чинити йому дієвий опір, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_9 , перебуваючи у приміщенні кухні взяв зі столу кухонний ніж та діючи умисно, усвідомлюючи, що посягає на життя та здоров`я іншої особи, передбачаючи і свідомо бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілої, наніс множинні удари зазначеним ножем в ділянку живота та тулубу ОСОБА_9 , від яких вона померла на місці події.

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 30 від 04.04.2025 смерть ОСОБА_9 , настала внаслідок чисельних колото-різаних ран, поранень тіла в результаті нападу з використанням гострого предмету.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Одночасно згідно з п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Отже, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке пов`язане із домашнім насильством.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині.

05.04.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині.

Просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали дане клопотання, просили його задоволити, без визначення розміру застави. Також прокурор зазначив, що обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою є неможливим, оскільки злочин у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 є особливо тяжким, учинений по місцю його проживання, де мешкає і його брат, який виявив тіло матері з ознаками насильницької смерті, повідомив про вказаний факт у поліцію та у подальшому саме він буде визнаний потерпілим, що не зможе виключити можливість впливу підозрюваного на нього. Також підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, усі ризики зазначені в клопотанні підтверджуються матеріалами справи.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 просили відмовити в задоволенні клопотання та обрати відносно нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Захисник вказав, що ОСОБА_6 ніколи не переховувався від правоохоронних органів, у розшуку не перебував, у нього є соціально-стримуючі фактори - це його брат і тітка, він зобов`язується не спілкуватися з визначеним колом осіб. По місцю проживання підозрюваного слідчим проведено огляд та було вилучено всі необхідні речові докази, сам брат ОСОБА_6 зареєстрований разом з ним, але фактично мешкає в м. Вінниця. Також у підозрюваного є розлади психіки, що призвели до спроби суїциду, та які підтверджували лікарі, які відвідували останнього в МКЛ ШМД, він добровільно виявив бажання пройти лікування в психіатричній лікарні.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, відповідно до ст. 178 КПК України.

При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання, суд приймає до уваги, що згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Слідчий суддя при вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання враховує у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, наявність ризиків на які вказує прокурор.

Так, перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

У ході розгляду клопотання встановлено, що 05.04.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується долученими до клопотання про обрання запобіжного заходу доказами:рапортом інспектора-чергового ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області про те, що 03.04.2025 о 22:51 на спецлінію "102" надійшло повідомлення про те, що по вул. Жовтнева, 21/2, с-ще Тиврів виявлено труп ОСОБА_9 з ознаками насильницької смерті (зареєстровано в ЄО за № 1483 від 03.04.2025 як вбивство), протоколами огляду місця події від 04.04.2025, протоколом огляду трупа від 04.04.2025, лікарським свідоцтвом про смерть від 04.04.2025 №30, протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

Також слідчий суддя вважає наявними та доведеними ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, він може:

-переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_6 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, а тому за відсутності стійких соціальних зв`язків, він може в будь-який момент, без зайвих труднощів, покинути місце свого проживання;

-вільно пересуваючись, незаконно впливати на свідків, оскільки згідно зі ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі, ОСОБА_6 матиме можливість незаконно впливати на свідків з якими знайомий, а окремі з них є його родичами, з метою спонукання їх шляхом погроз, вмовляння до дачі неправдивих показань або відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 не має стійких соціальних зв`язків, неодружений, безробітний, злочин у якому він підозрюється скоєний за місцем його проживання, відносно його матері, на даний час триває досудове розслідування, проводяться слідчі (розшукові) дії для з`ясування всіх обставин, які відносяться до предмета доказування.

Приймаючи рішення, слідчий суддя виходить з того, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого умисного насильницького злочину, санкція якого передбачає покарання на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі.

Суд вважає, що суворість покарання сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного ОСОБА_6 переховуватися від суду у співставленні до особи підозрюваного та інших обставин справи.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти.

При вирішенні даного клопотання відповідно до приписів ст. 178 КПК України, слідчий суддя установив, що ОСОБА_6 безробітний, неодружений, на утриманні дітей не має, злочин у якому він підозрюється скоєний відносно його матері з якою він проживав і яка загинула, тобто у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки та фактори стримуючого характеру, які на нього могли б впливати та запобігати вчиненню протиправних дій у подальшому.

Вирішуючи питання щодо застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного суд вважає, що наразі, такі підстави відсутні, отож з урахуванням особи підозрюваного, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, стадії кримінального провадження, незважаючи на існування презумпції невинуватості, суд зазначає, що інший більш м`який запобіжний захід не спроможний запобігти вказаним вище ризикам, існування яких доведено та забезпечити виконання підозрюваним належної процесуальної поведінки.

Будь-яких медичних документів, які б підтверджували наявність хронічних захворювань у підозрюваного суду не надано, як і не надано документів, які б вказували, на наявність у нього розладів психіки та що він перебуває на обліку в лікаря психіатра.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи наведені вище обставини, слідчий суддя відповідно до ст. 183 КПК України, не визначає підозрюваному розмір застави на підставі п. 1 ч. 4 ст.183 КПК України, оскільки злочин у якому підозрюється ОСОБА_6 вчинений із застосуванням насильства відносно потерпілого.

Керуючись ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196,197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Шаргород Вінницької області, неодруженого, безробітного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 09 червня 2025 року (включно) без визначення розміру застави.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_6 - з моменту вручення копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1