Номер провадження: 11-сс/813/118/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

представника власника майна адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ «МІСЦЕВА ВИРОБНИЧА ГРУПА» адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.12.2024 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000002 від 18.01.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 204, ч. 2 ст. 199 КК України, -

установив

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 та накладено арешт шляхом заборони права використання, розпорядження та володіння, на товарно-матеріальні цінності, вилучені у ході обшуку на земельній ділянці та об`єктах нерухомості, що розташовані на цій земельній ділянці, за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного у період з часу 15:27 25.10.2024 по 13:14 01.11.2024 року, а саме на:

- обладнання (лінія упаковки) з маркуванням «Molins Max-5», серійний номер 31452;

- обладнання (сигаретна машина) з маркуванням «Molins Mark-8», серійний номер 29351.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник власника майна ТОВ «МІСЦЕВА ВИРОБНИЧА ГРУПА» адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000002, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.204, ч.2 ст.199 КК України; скасувати арешт накладений на майно (обладнання), вилучене в ході обшуку з 25.10.2024 по 01.11.2024, а саме: «Molins Max-5 №ч. 31452 2001» (бірка №1); «Molins Mark-8 № 29351 1999» (бірка №2); конвеєр Molins Max-5 №ч. 31452 2001» (бірка №3); обладнання Marden Edwards (бірка №4); обладнання для нанесення акцизної марки на продукцію (бірка №5); щит управління марки HLP-180 білого кольору із дротами до нього (бірка №6); обладнання для обклеювання целофаном упаковки для сигарет білого кольору марки УВ59А (бірка №9); обладнання для упакування сигарет в пачки марки УВ43А, механізм якого розділений на чотири частини (розібраний) (бірки №8, №8.1, №8.2, №8.3); електрошафа для керування лінією виробництва УВ43А (бірка №9); принтер чорного кольору марки Videojet1580 для друкування дати виготовлення продукції (бірка №10); стяжні ремені від обладнання у кількості 3 штук, які знаходяться на палетах.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна подане з порушенням строку, передбаченого ч.5 ст. 171 КПК України.

Так, клопотання про накладення арешту на вилучене майно повинно бути подане до суду не пізніше 19 год 48 хв. 02.11.2024 року, проте воно подане прокурором 08.11.2024 року.

Отже, апелянт вважає, що прокурором не дотримано вимог ч. 5 ст. 171 КПК України та порушено строки звернення із відповідним клопотанням.

Представник власника майна вважає, що єдиною метою здійснення досудового розслідування є протидія законній господарській діяльності. З 14.05.2024 року така протидія забезпечувалась, шляхом проведенням безперервних обшуків (шість обшуків) які тривали по одному місяцю, виключно для блокування роботи.

В основу прийняття процесуального рішення про вилучення обладнання сигаретної машини MOLINS MARK 8 та лінії упаковки MOLINS MAX5 було покладено те, що ухвала Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 від 24.10.2024 №947/18651/24 (провадження №1-кс/947/14747/24) містила дозвіл на вилучення обладнання для виготовлення тютюнової продукції та по тексту посилання висновки від 17.10.2024 №КСЕ-19-24/52836, якими «встановлено збіг між взірцями вилученими під час обшуку за адресою: м. Київ, бул. Гавела Вацлава, буд. 6, корп.2-Е, та вилученими під час проведення обшуку за адресою: м. Харків, вул. Морозова 20».

Як свідчать відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб ті ФОП, за адресою: 61105, Україна, Харківська обл., м. Харків, вул. Морозова, буд. 20, ще з 07.12.2015 здійснює свою діяльність ТОВ «ПКФ ДАНКО ДЕКОР» (Код ), яке не має жодного відношенні ні до кримінального провадження за №0000002 від 18.01.2024 (про що свідчить витяг з ЄРДР), ні до діяльності ТОВ «МВГ», ні до виробництва тютюнових виробів як виду господарської діяльності. Одночасно, під час попередніх п`яти обшуків, неодноразово відбирались зразки тютюнових виробів. При здійсненні відібрання зразків виготовляємої на підприємстві продукції (зразків продукції), сировини, які використовувалися у їх виготовленні та пакуванні, зокрема під час першого обшуку, окремий екземпляр таких зразків для ТОВ «МВГ» не відбирався, не пакувався належним чином та власнику або його представнику за результатами обшуку не надавався.

Наголошує на тому, що під час накладення арешту слідчим суддею не вивчалось, про яке саме співпадіння слідів на зразках йде мова у експертному дослідженні, час утворення слідів (що також є визначальним, так як обладнання у періоді з 28.07.2022 по 30.01.2023 не перебувало у користуванні Товаритсва).

До протоколів попередніх обшуків були долучені зауваження адвоката в яких зафіксовано відомості про неповне фіксування ходу обшуку.

Вилучення обладнання здійснювалось без дотримання вимог Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду (в новій редакції), яка затверджена спільним наказом ГПУ, МВС України, ДПА України, СБУ, Верховного суду, ДСА від 27.08.2010 №51/401/649/471/23/125 (далі Інструкція). Крім того, як стало відомо після обшуку, після отримання відеофайлів з цілодобової системи відеоспостереження, пошкодження ліній здійснене працівниками БЕБ навмисно.

Із зауважень до протоколу обшуку, під час шостого обшуку було зафіксовано, що 29.10.2024 ТОВ «МВГ» забезпечило прибуття спеціалістів ( ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ), які б здійснили розбирання та пакування обладнання, що вилучалось. Частина обладнання, зокрема сигаретна машина, були запаковані належним чином, однак по завершенню дня, спеціалістами було повідомлено, що вони були піддані тиску з боку правоохоронців. Зазначене полягало у тому, що дехто із присутніх співробітників органів БЕБ вказав на необхідність від`єднання частин обладнання, проте такі дії спричинили б псування обладнання. Зазначене, зі слів спеціалістів, було доведено до відповідного працівника БЕБ, проте останній проігнорував вказані обставини, у зв`язку із чим, залучені Товариством спеціалісти відмовились від подальшого надання послуг з розбирання та упакування обладнання через побоювання в подальшому нести матеріальну відповідальність за його псування під час розібрання.

30.10.2024 зранку на місце обшуку прибула адвокат, в результаті чого було встановлено, що залучено спеціалістів ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ), які зі слів детектива ТУ БЕБ у Київській області діяли на підставі довіреностей, виданих Українською асоціацією виробників тютюнових виробів «УКРТЮТЮН» (в довіреностях зазначено, що вони діють до 30.10.2024, та не вказано, що включно із цією датою). Так, цими спеціалістами здійснювалось розбирання лінії упаковки.

Після ознайомлення із відеофайлами ЦСВ, яка функціонує на підприємстві було встановлено, що електронну панель управління на лінії упаковки MOLINS MAX5 (здійснювати від`єднання якої відмовились спеціалісти ТОВ «МВГ») була відірвана, не спеціалістами Асоціації «УКРТЮТЮН», а безпосередньо оперативним співробітником ТУ БЕБ у м. Києві ОСОБА_15 , який не залучався у якості спеціаліста, та не має відповідних знань, вмінь та навичок. Тобто, обладнання було зіпсовано умисно.

Звертає увагу на те, що вилучене обладнання не відповідає ознакам передбаченим ст.98 КПК України, так як не містить слідів вчинення кримінального правопорушення ТОВ «МВГ».

Заслухавши доповідача, представника власника майна ТОВ «МІСЦЕВА ВИРОБНИЧА ГРУПА» адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала доводи апеляційної скарги і просила її задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положення зазначеної вище норми КПК України узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно з положеннями ч.ч.1-3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно матеріалів судової справи, в теперішній час проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000002, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 204, ч. 2 ст. 199 КК України.

Як вбачається з клопотання прокурора, досудовим розслідуванням встановлено, що протягом тривалого часу службові особи підприємств тютюнової галузі - ТОВ «МАРШАЛЛ ФАЙНЕСТ ТОБАККО ЮКРЕЙН» (), ТОВ «МІСЦЕВА ВИРОБНИЧА ГРУПА» () (стара назва ТОВ «ТАБАКО ДІМ»), ТОВ «Винниківська тютюнова фабрика» (), ТОВ «Ферментаційний завод «ТОБАКО», ТОВ «Українське тютюнове виробництво» (), ТОВ «ІМПЕРІЯ.ТАБАК.ЛТД» (), розташованих на території України, під прикриттям законної діяльності з виробництва тютюнових вробив, налагодили протиправну схему незаконного виробництва необлікованих тютюнових виробів, як власних марок так і відомих світових брендів, які в подальшому незаконно реалізуються на території України, з використанням підроблених марок акцизного податку, а також постачаються контрабандним шляхом до країни ЄС, де в подальшому реалізуються за готівкові кошти.

З метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, осіб причетних до протиправної діяльності, місць незаконного виготовлення тютюнових виробів, їх зберігання, транспортних засобів на яких здійснюється перевезення незаконно виготовлених тютюнових виробів до Департаменту детективів із стратегічного захисту економіки 06.08.2024 спрямовано доручення в порядку ст. 40 КПК України.

На адресу Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України надійшла відповідь на доручення відповідно до якої встановлено, що На виконання доручення від 06.08.2024 проведено заходи, щодо встановлення причетності до протиправної діяльності службових осіб ТОВ «МІСЦЕВА ВИРОБНИЧА ГРУПА» (), які під прикриттям законної діяльності з виробництва тютюнових виробів, налагодили протиправну схему незаконного виробництва необлікованих тютюнових виробів, як власних марок так і відомих світових брендів, які в подальшому незаконно реалізуються на території України, з використанням підроблених марок акцизного податку, а також постачаються контрабандним шляхом до країни ЄС, де в подальшому реалізуються за готівкові кошти.

Встановлено, що ТОВ «МІСЦЕВА ВИРОБНИЧА ГРУПА» () під прикриттям офіційної ліцензійної діяльності, здійснює виробництво необлікованих сигарет з фільтром (код УКТЗЕД ) різних торгівельних марок. Тютюнові вироби, що виготовляються промисловим шляхом реалізуються як на митній території, так і контрабандним шляхом спрямовуються до країни Європейського союзу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що під час досудового розслідування в ході проведення обшуку виробничих потужностей та складських приміщень за адресою: м. Київ, бул. Гавела Вацлава, буд. 6, корп. 2-Е, що використовуються ТОВ «МІСЦЕВА ВИРОБНИЧА ГРУПА» (), виявлено та вилучено пачки сигарет без марок акцизного податку, а також відібрано зразки тютюнової продукції, яка в подальшому спрямована для проведення судово-трасо логічної експертизи.

Так під час досудового розслідування отримано зразки тютюнових виробів, які вилучено під час проведення обшуку за адресою: м. Харків, вул. Морозова, 20, які також спрямовано до експертної установи для проведення судово трасологічної експертизи.

Відповідно до висновків від 17.10.2024 № КСЕ-19-24/52836 встановлено збіг між взірцями вилученими під час обшуку за адресою: м. Київ, бул. Гавела Вацлава, буд. 6, корп. 2-Е, та вилученими під час проведення обшуку за адресою: м. Харків, вул. Морозова, 20.

Прокурор вказує, що незаконне виготовлення, зберігання перед завантаженням тютюнових виробів без марок акцизного податку, їх завантаження у транспортні засоби відбувається на території розташування виробничих потужностей складських приміщень за адресою: м. Київ, бул. Гавела Вацлава, буд. 6, корп. 2-Е.

В рамках вказаного кримінального провадження у період часу з 15:27 25.10.2024 по 13:14 01.11.2024 року, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.10.2024 у справі № 947/18651/24 (провадження №1-кс/947/14747/24) детективами групи детективів проведено обшук на земельній ділянці та об`єктах нерухомості, що розташовані на цій земельній ділянці, за адресою: м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, 6, корпус 2-Е. В ході проведення обшуку виявлено та вилучено:

1) Обладнання (лінія упаковки) з маркуванням «Molins Max-5», серійний номер 31452;

2) Обладнання (сигаретна машина) з маркуванням «Molins Mark-8», серійний номер 29351.

Постановою детектива від 01.11.2024 року вище перелічене майно, вилучене в ході обшуку майно, у відповідності до ст. 98 КПК України, визнано речовими доказами в рамках даного кримінального провадження.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Зі змісту протоколу обшуку вбачається, що обшук проводився в період часу з 15:27 25.10.2024 по 13:14 01.11.2024 року.

Доводи апеляційної скаргиадвоката ОСОБА_7 про те, що прокурором порушені строки звернення до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно, апеляційний суд вважає голослівними, оскільки прокурором клопотання подане до суду через ДП «Укрпошта» 02.11.2024 року, про що свідчить конверт із відомостями про відправлення (Т.2 а.с. 170), тому клопотання подане із дотриманням вимог зазначеної вище норми кримінального процесуального закону.

Перевіривши доводи апеляційної скарги в частині наявності підстав для накладення арешту на вилучене майно із забороною права використання, розпорядження та володіння, апеляційний суд приходить до висновку, що вони є частково обґрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, досудове розслідування проводиться за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 204, ч. 2 ст. 199 КК України

Диспозиція ч.ч. 1, 2 ст. 204 КК України, досудове розслідування за ознаками якої здійснюється в рамках кримінального провадження № 0000002, внесеного до ЄРДР 18 січня 2024, передбачає кримінальну відповідальність за незаконне придбання з метою збуту або зберігання з цією метою, а також збут чи транспортування з метою збуту незаконно виготовлених спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, пива, тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну, пального або інших підакцизних товарів; за незаконне виготовлення спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, пива, тютюнових виробів, тютюну, промислових замінників тютюну, пального або інших підакцизних товарів або вчинене особою, яка раніше була засуджена за цією статтею.

У свою чергу, диспозиція ч. 2 ст. 199 КК України, досудове розслідування за ознаками якої здійснюється в рамках вказаного кримінального провадження, передбачає кримінальну відповідальність за виготовлення, зберігання, придбання, перевезення, пересилання, ввезення в Україну з метою використання при продажу товарів, збуту, а також збут незаконно виготовлених, одержаних чи підроблених марок акцизного податку, голографічних захисних елементів, підробленої національної валюти України у виді банкнот чи металевої монети, іноземної валюти, державних цінних паперів, що існують у паперовій формі чи білетів державної лотереї, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб чи у великому розмірі.

Також, слідчий суддя врахував, що відповідно до висновків від 17.10.2024 № КСЕ-19-24/52836 встановлено збіг між взірцями вилученими під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , та вилученими під час проведення обшуку за адресою: м. Харків, вул. Морозова, 20.

Вилучене майно, а саме обладнання (лінія упаковки) з маркуванням «Molins Max-5», серійний номер 31452 та обладнання (сигаретна машина) з маркуванням «Molins Mark-8», серійний номер 29351 ймовірно могли використовуватися для реалізації злочинної схеми, зокрема для незаконного виробництва не облікованих тютюнових виробів, у зв`язку з чим зазначене обладнання підпадає під ознаки знаряддя злочину, що в свою чергу відповідає категорії речових доказів, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів, а отже, воно потребує збереження, в цілях його подальшого дослідження.

На підставі викладеного, апеляційний суд вважає правильним висновок слідчого судді про те, що арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам в ході досудового розслідування.

Приписами ч. 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У зв`язку з чим, на даній стадії досудового розслідування колегія суддів вважає обґрунтованим накладення арешту на обладнання (лінія упаковки) з маркуванням «Molins Max-5», серійний номер 31452 та обладнання (сигаретна машина) з маркуванням «Molins Mark-8», серійний номер 29351, оскільки вони мають безпосереднє відношення до кримінального провадження, оскільки є речовими доказами.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що завдання кримінального провадження можуть бути досягнуті шляхом обмеження власника майна права відчуження обладнання без заборони володіння та користування, що буде відповідати меті арешту майна.

Так, у контексті балансу між завданнями кримінального провадження та правами юридичної особи питання арешту майна набуває особливої актуальності. З одного боку, арешт майна є важливим інструментом забезпечення досягнення завдань кримінального провадження, таких як збереження речових доказів, недопущення незаконного відчуження майна чи забезпечення можливого конфіскаційного стягнення. З іншого боку, застосування такого заходу має враховувати права юридичної особи на здійснення правомірної підприємницької діяльності, гарантованої законодавством.

Відповідно до ч.4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Апеляційний суд враховує, що відомості до ЄРДР за №0000002 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 204, ч. 2 ст. 199 КК України були внесені 18.01.2024 року, обшуки на підставі ухвал слідчих суддів проводились та вилучення обладнання проводилось в жовтні-листопаді, та до теперішнього часу жодним особам не повідомлено про підозру, що свідчить про те, що таке обмеження як заборона володіння та користуванняможе істотно вплинути на господарську діяльність підприємства, викликавши негативні наслідки, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Таким чином, з огляду на встановлені фактичні обставини, арешт майна шляхом обмеження права на відчуження без заборони володіння та користування є забезпеченням балансу між завданнями кримінального провадження та правами юридичної особи, що є ключовим аспектом справедливого та ефективного правозастосування та відповідає принципам верховенства права та захисту інтересів добросовісних учасників господарського обороту.

З огляду на викладене, аналіз змісту ухвали слідчого судді свідчить про те, що ухвала частково суперечить матеріалам провадження, з підстав наведених вище, тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали по суті клопотання.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, яка у даному випадку, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 411 КПК України полягає у тому, що висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 24, 174, 403, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ «МІСЦЕВА ВИРОБНИЧА ГРУПА» адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 12.12.2024 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000002 від 18.01.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 204, ч. 2 ст. 199 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 та накласти арешт на майно, яке було вилучене у ході обшуку на земельній ділянці та об`єктах нерухомості, що розташовані на цій земельній ділянці, за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного у період з часу 15:27 25.10.2024 по 13:14 01.11.2024 року, а саме на обладнання (лінія упаковки) з маркуванням «Molins Max-5», серійний номер 31452;обладнання (сигаретна машина) з маркуванням «Molins Mark-8», серійний номер 29351, - шляхом накладення заборони його відчуження.

В задоволенні іншої частини клопотання прокурора відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4