Справа № 444/1449/24
Провадження № 1-кп/444/78/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2025 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

представника потерпілих ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області кримінальне провадження №0000188, внесеного 14.02.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Роздільна, Роздільнянського району, Одеської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, менеджера ТЗОВ «Нова пошта», із незакінченою вищою освітою, раніше не судимий, РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий 4652, 23.09.2022 року,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений ОСОБА_4 14.02.2024, приблизно о 20:40 год., керуючи автомобілем марки «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та рухаючись ним по автодорозі «Східний під"їзд до м. Львова» поблизу с. Малехів, Львівського району, Львівської області в напрямку до м. Львова, порушив чинні вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N? 1306 від 10.10.2001, а саме: Розділу 1 п. 1.5, п. 1.10; Розділу 2 п. 2.3 б), д); Розділу 18 п. 18.1, які виразилися в тому, що він будучи не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, що розташований на віддалі біля 237 м від кілометрового покажчика «4» на автодорозі «Східний під?їзд до м. Львова» перед дорожнім знаком «Малехів», не вжив заходів до своєчасного застосування гальмування з моменту об?єктивної видимості пішохода ОСОБА_9 та не надав йому дороги, який в цей час рухався по вказаному нерегульованому пішохідному переході з ліва на право із лівого узбіччя по напрямку руху його автомобіля, в результаті чого відбулась дорожньо-транспортна пригода наїзд транспортного засобу на пішохода в межах нерегульованого пішохідного переходу.

В результаті порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_10 відбулася дорожньо-транспортна пригода - наїзд транспортного засобу на пішохода ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер на місці пригоди, внаслідок отримання тупої поєднаної травма голови та шийного відділу хребта з ушкодженням спинного і головного мозку у вигляді крововиливу під м?які мозкові оболонки та у шлуночки головного мозку, повного перелому шийного відділу хребта на рівні 3-го шийного хребця з крововиливами під оболонки та ушкодженням речовини спинного мозку, що призвело до набряку спинного та головного мозку.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Як учасник дорожнього руху, ОСОБА_4 порушив діючі правила дорожнього руху, а саме:

п. 1.5 - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров?ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 1.10 - дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь яких маневрів (за винятком вимог звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість;

п. 2.3 «б» (бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), «д» (не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху);

п. 18.1 - водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні, після роз`яснення йому суті обвинувачення підтвердив вищевказані обставини у вчиненні кримінального правопорушення, свою вину визнав повністю і пояснив, що він приблизно 20:30 14.02.2024 їхав з Дублян до Львова після роботи на орендованому авто марки «Skoda Fabia», щоб забрати замовлення. Не бачив чи зустрічні транспортні засоби пригальмовували перед пішохідним переходом. Зазначає, що коли він побачив ОСОБА_9 , то швидкість автомобіля була 60-70 км/год і він «вильнув» у право, але відбулося ДТП. Вийшовши із машини, він поміряв пульс, чоловік ще був живий. ОСОБА_4 подзвонив у швидку. Крім того, зазначає, що розуміє свою провину, не може дивитися та спілкуватися із потерпілими, оскільки йому важко. Він намагався зустрітися із ними в суді, але «чисто психологічно» не міг цього зробити. У вчиненому розкаюється , шкоду може частково відшкодувати.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 14 лютого 2024 року була річниця шлюбу у батьків ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . Вона востаннє розмовляла з батьком о 20:00 , а пізніше її передзвонили із поліції і повідомили про ДТП. Зазначає, що проживала з батьком, для неї він був «чоловічим плечем». Зараз відчуває переживання та не може спати у ночі, Крім того, зазначила, що обвинувачений намагався зустрітися, але особисто не підходив. ОСОБА_6 не вважає, що обвинувачений щиро розкаявся і що його слід покарати на максимальний термін та позбавити права керування транспортними засобами, оскільки він продовжує грубо порушувати Правила дорожнього руху . Також, просить цивільний позов задовільнити повністю.

Обвинувачений в судовому засіданні не спростував фактів порушення Правил дорожнього руху.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні просить суд максимально покарати ОСОБА_4 .. Зазначає, що погано себе почуває, її дитина перебуває на службі в ЗСУ. Цивільний позов просить задовільнити повністю.

Із Протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 14.02.2024 року та додатків (схема ДТП з фототаблицями) до нього вбачається, що місцем ДТП є автодорога Львів- Київ що біля 237 м від кілометрового покажчика «4» на автодорозі «Східний під?їзд до м. Львова», нерегульований пішохідний перехід. Встановлено, що покриття асфальтобетонне, сухе та чисте, була темна пора доби з міським електроосвітленням (а.с. 153-192).

Як вбачається із висновку судово-медичної експертизи № 227/2024 від 15.02.2024 та додатків у вигляді таблиць до висновку 227/2024 при судово-медичній експертизі трупа гр-на ОСОБА_9 , 1962р.н., було виявлено тілесні ушкодження. Враховуючи характер та локалізацію виявлених ушкоджень на тілі гр-на ОСОБА_9 можна вважати, що вони є прижиттєвими, утворилися в короткому проміжку та в швидкій послідовності незадовго до настання смерті від ударної дії твердими тупими предметами (про що свідчать ознаки загального струсу тіла), якими могли бути виступаючі частини транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди. Виявлена тупа поєднана травма голови та шийного відділу хребта з ушкодженням головного та спинного мозку перебуває у прямому причинному зв?язку з настанням смерті потерпілого і за критерієм небезпеки для життя в момент її спричинення має ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Причиною смерті гр-на ОСОБА_9 є тупа поєднана травма голови та шийного відділу хребта з ушкодженням спинного і головного мозку у вигляді крововиливу під м?які мозкові оболонки та у шлуночки головного мозку, повного перелому шийного відділу хребта на рівні 3-го шийного хребця з крововиливами під оболонки та ушкодженням речовини спинного мозку, що призвело до набряку спинного та головного мозку, грунтується судово-медичними даними експертизи його трупа та підтверджується результатом судово-гістологічної експертизи кусочків внутрішніх органів. Виявлені тілесні ушкодження могли утворитись у гр-на ОСОБА_9 під час ДТП, при наїзді ТЗ на пішохода, де місцем первинного контакту з транспортним засобом могла бути задня поверхня тіла, коли потерпілий перебував у вертикальному чи близькому до цього положенні, на що вказує наявність обширних крововиливів в м?язи спини та нижніх кінцівок по задній поверхні з утворенням кишень заповнених кров?ю. При судово-токсикологічній експертизі крові з трупа гр-на ОСОБА_9 спиртів не виявлено. (а.с.193-198).

Як вбачається із Висновку експерта Львівського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/114-24/3918-ІТ від 04.03.2024 року та додатку до нього на момент огляду робоча гальмівна система, система рульового управління, система зовнішнього освітлення досліджуваного автомобіля Skoda Fabia (номерний знак НОМЕР_3 ) знаходилися в працездатному стані та могли виконувати функції, передбачені конструкцією. (а.с. 200-205). Також, із Довідки про витрати на проведення інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/114-24/3918-ІТ від 04.03.2024 року в кримінальному провадженні №0000188 видно, що витрати на проведення експертизи складають 3786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) грн 40 коп. (а.с.199)

Крім того, із Висновку експерта Львівського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/114-24/3866-ІТ від 04.03.2024 року та додатків до нього вбачається, що автомобіль марки Skoda Fabia (номерний знак НОМЕР_3 ) контактував своєю передньою частиною з групою відносно м?яких (тіло людини) предметів і відносне пересування цих предметів проходило в напрямку спереду до заду та зверху до низу відносно повздовжньої осі автомобіля. Наїзд автомобіля марки Skoda Fabia (номерний знак НОМЕР_3 ) на пішохода відбувся на пішохідному переході в межах зафіксованих слідів, схожих на сліди коліс (див. схему до протоколу огляду місця події ДТП) (а.с.207-210).Також, із Довідки про витрати на проведення інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/114-24/3866-ІТ від 04.03.2024 року в кримінальному провадженні №0000188 видно, що витрати на проведення експертизи складають 3786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) грн 40 коп. (а.с.206)

Як вбачається із Висновку експерта Львівського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/114-24/6106-ІТ від 27.03.2024 року в даній дорожній ситуації водій автомобіля Skoda Fabia (номерний знак НОМЕР_3 ) ОСОБА_11 , повинен був керуватись вимогами п. 18.1 ПДР. Під час руху в юзовому стані автомобіль марки Skoda Fabia (номерний знак НОМЕР_3 ) погасив частину дійсної швидкості в 66...69 км/год. При заданих слідством вихідних даних, швидкості руху автомобіля марки Skoda Fabia (номерний знак НОМЕР_3 ) в 80 км/год., його водій мав технічну можливість зупинитись до місця наїзду на пішохода шляхом застосування екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху. В даній дорожній ситуації дії водій автомобіля Skoda Fabia (номерний знак НОМЕР_4 ) ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху і вказана невідповідність знаходиться у причинному зв?язку з настанням даної пригоди. (а.с. 218- 221). Також, із Довідки про витрати на проведення інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/114-24/6106-ІТ від 04.03.2024 року в кримінальному провадженні №0000188 видно, що витрати на проведення експертизи складають 3786 (три тисячі сімсот вісімдесят шість) грн 40 коп. (а.с.217)

Із Протоколу проведення слідчого експерименту від 07.03.2024 року та додатків до нього вбачається, що проведеними замірами встановлено віддаль від передньої частини автомобіля до дорожньої розмітки 1.14.1 дод. 1 ПДР, яка складає величину біля 99,5 м, тобто встановлено об?єктивну видимість пішохода біля 100 м з робочого місця водія автомобіля-статиста марки «Skoda Fabia», p.н. НОМЕР_5 . Крім цього встановлено, що об?єктивна видимість елементів дороги складає понад 100 м, оскільки у місці пригоди наявне та на момент ДТП було увімкнуте вуличне освітлення. (а.с. 212-216)

Як вбачається із постанови слідчого ВРЗуСТ СТ ГУНП у Львівській області від 15.02.2024 року та Ухвали Галицького районного суду м. Львова у справі №461/1344/24 (1-кс/461/1061/24) від 15.05.2024 року автомобіль марки «Skoda Fabia», р.н. НОМЕР_3 , визнано речовим доказом в кримінальному провадженні за N? 0000188 від 14.02.2024. та передано на зберігання на територію стоянки, що розташована у м. Львові, вул. Авіаційна, 7, яку зобов?язали зберігати транспортний засіб до вирішення питання по суті. (а.с. 222-226)

Аналізуючи та оцінюючи усі докази надані стороною обвинувачення, стороною захисту та отриманні судом в ході розгляду справи в їх сукупності та кожен зокрема з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що покази обвинуваченого є належними, допустимими та достовірними і у своїй сукупності усі ці докази перебувають у логічному та послідовному взаємозв`язку, не є взаємосуперечливими та доповнюють і підтверджують ті об`єктивні обставини, які мали місце під час вчинення пред`явленого обвинувачення обвинуваченому ОСОБА_4 .

Суд також приходить до висновку, що здобутих судом доказів є достатньо для того, щоб прийти до висновку про визнання обвинуваченого винном у вчиненні пред`явленого йому обвинувачення.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 полягає в тому, що він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, який керував транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої, і тому суд такі його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України.

Таким чином, суд приходить до переконання про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні пред`явленого йому кримінального правопорушення.

Кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 286 КК України за вчинення якого судиться ОСОБА_4 згідно із ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Обвинувачений ОСОБА_4 не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності чи у стані неосудності.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому за вчинення кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, враховує наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також бере до уваги особу винного, його вік, характеризуючі дані, раніше не судимого, думку потерпілих щодо обрання покарання обвинуваченому та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

Санкцією ч. 2 ст. 286 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що покарання ОСОБА_4 слід обрати в межах санкції статті за якою він судиться.

Призначаючи покарання, суд не залишає поза увагою характеристику з місця праці обвинуваченого від 19.02.2024 року з якої вбачається, що ОСОБА_4 працює з 18.07.2022 р. в компанії ТОВ «Нова пошта". Працюючи фахівцем ділянки в компанії ТОВ "Нова пошта" виявив себе як дисциплінований працівник, надійний помічник та кваліфікований працівник своєї ділянки, у зв?язку з чим був переведений на посаду менеджера ділянки. Службові інструкції та стандарти компанії виконує сумлінно. Має високий професійний рівень, організовує ефективно та якісно роботу працівників ділянки. Займається оптимізацією ділянки депо, контролює та стежить за роботою працівників ділянки. Дисциплінарних попереджень та стягнень на адресу ОСОБА_4 не зафіксовано. Зарекомендував себе як приємний у спілкуванні у колегами, комунікабельний, відповідальний, виконавчий та дисциплінований працівник. (а.с.134)

Також, суд враховує харктеристику з місця навчання обвинуваченого з якої вбачається, що ОСОБА_4 навчається на четвертому курсі факультету механіки, енергетики та інформаційних технологій Львівського національного університету природокористування за спеціальністю 141 «Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка» першого (бакалаврського) рівня вищої освіти, що підтверджується довідкою № 434 від 10.04.2024 року (а.с. 140). За час навчання зарекомендував себе як здібний студент, сумлінно ставиться до навчання, зокрема більшість дисциплін здав на оцінки «добре» і «відмінно». Активний, врівноважений, доброзичливий, користується авторитетом серед товаришів. (а.с. 135)

Суд, при призначенні покарання враховує обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття. Так, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що, насамперед, повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю; Наведене, на думку суду, свідчить, що обвинувачений усвідомив свою провину, засуджує вчинення ним злочину і прагне виправитися, тобто щиро розкаявся у вчиненому.

Враховуючи тяжкість скоєного злочину обвинуваченим ОСОБА_4 та його особу, який щиро розкаявся у вчиненому злочині, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем роботи та навчання, на обліку в лікаря нарколога чи лікаря психіатра не перебуває,

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п.20, п.21Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» додаткові покарання мають важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самими засудженими, так і іншими особами, рекомендувати судам при постановленні вироку обговорювати питання про застосування поряд з основним покаранням відповідного додаткового.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує позицію потерпілих та те, що ОСОБА_4 порушив правила дорожнього руху України, та в наслідок чого спричинив дорожньо-транспортну пригоду, а тому суд приходить до висновку про необхідність призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом строком на три роки.

Враховуючи все вищенаведене, суд вважає за необхідне обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті за якою він судиться, а саме покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

В даному кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_7 та потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди та матеріальної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Зокрема, ОСОБА_7 зазначає, що протиправними діями відповідача спричинено значної шкоди її моральному здоров?ю, тому що за весь період намагання поновити порушені права, її життя було перенасичене негативними емоціями та психічними переживаннями. Вона з чоловіком, який загинув внаслідок ДТП, проживала щасливих 27 років спільного подружнього життя, виховали двох дітей, завжди пліч-о-пліч допомагали один одному та були справжньою міцною сім?єю. У 2022 році їх син ОСОБА_12 мобілізований на війну. Вона разом із чоловіком переживали за сина та морально підтримували ОСОБА_13 , проте зараз її одній надзвичайно важко впоратися із переживанням щодо втрати чоловіка та усвідомлення того, що син на війні. Варто зазначити, що після смерті чоловіка вона зазнала пригнічення, роздратування у зв?язку із неможливістю змиритись із суттєвими та непоправними змінами у житті. Вона постійно перебуває у напруженому психологічному стані. З часу смерті чоловіка у неї значно погіршився емоційно-психічний стан, а саме, у неї пригнічений настрій, туга за чоловіком, тривога, загальна слабкість, значне погіршення сну, посилення дратівливості, погіршення здоров?я, почуття обурення та невідворотності втрати чоловіка. Все це разом призвело до зниження працездатності та обмеження кола її спілкування, що знову-таки поглиблює негативні переживання внаслідок порушення соціальної та особистої адаптації. Завдана моральна шкода втратою чоловіка спричинила та буде спричиняти протягом усього життя душевні страждання. Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_4 добровільно не відшкодував їй завдану ні матеріальну, ні моральну шкоду на досудовому слідстві. На підставі наведеного, враховуючи обставини справи, доводи викладені в обгрунтуванні розміру заподіяної шкоди, з урахуванням страждань, змушених змін у житті та порушенням нормального способу життя, а також з урахуванням обставин, встановлених при досудовому розслідуванні розмір завданої моральної шкоди оцінює у 1 000 000,00 (один мільйон) гривень. Крім того, розмір завданої їй майнової шкоди (матеріальних збитків) оцінює у 27 600,00 (двадцять сім тисяч шістсот) гривень, без врахування інших витрат, на які не збереглися чеки та без врахування витрат на спорудження надгробного пам`ятника.

Потерпіла ОСОБА_6 зазначає, що протиправними діями відповідача спричинено значної шкоди її моральному здоров?ю, тому що за весь період намагання поновити порушені права, її життя було перенасичене негативними емоціями та психічними переживаннями. Внаслідок дій відповідача понесені значні моральні втрати, які призвели до позбавлення можливостей реалізації її звичок і бажань, її емоційний стан дуже нестійкий, вона відчуває глибокі моральні страждання у вигляді відчуття горя та непоправної втрати. ОСОБА_6 має нестерпний біль, жаль, страждання та усвідомлення того, що батько більше не повернеться. Вона втратила батька внаслідок неправомірних дій відповідача і через це залишилася напівсиротою, позбавленою достатньої кількості батьківської уваги та турботи, захисту та підтримки. Описує, що знаходиться в пригніченому стані через смерть рідної їй людини, батька, оскільки позбавлена його любові, підтримки та спілкування. У зв?язку із смертю батька їй заподіяна значна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, втраті спокою, зміні повсякденного життя. Смерть батька завдала їй сильні психічні страждання, а відновити душевний стан неможливо. Тим самим, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди спричинено моральну шкоду, пов?язану зі смертю батька, враховуючи присутність психологічно травмуючого фактору (неправомірних дій Відповідача): Визначена сума моральної шкоди вважає буде компенсацією за перенесені душевні страждання. Завдану їй моральну шкоду оцінює у розмірі 1 000 000,00 (один мільйон) гривень. (а.с. 41-59)

Також, В даному кримінальному провадженні ОСОБА_14 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди та матеріальної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. Позивач зазначає, що протиправними діями відповідача спричинено значної шкоди його психічному здоров?ю. Він у 2022 році мобілізований до Збройних Сил України, мужньо захищає Україну у лавах 128-ої окремої гірсько-штурмової бригади, нагороджений нагрудним знаком «Срібний Едельвейс». Позивач втратив батька внаслідок неправомірних дій відповідача і через це залишився напівсиротою, позбавленою достатньої кількості батьківської уваги та турботи, захисту та підтримки. Втрата рідної людини є найвищою немайновою втратою, яка не підлягає відновленню. Зазначає, що назавжди позбавлений батьківської любові та турботи та що через трагічну втрату рідної людини, батька, йому заподіяна значна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, які підсилені безпосередньою участю в бойових діях та неможливість приїхати на похорон батька. Оцінити розмір душевних страждань неможливо, так як таке поняття як «життя людини» не може бути оцінено будь-яким матеріальним виміром і є в будь-якому випадку вищим за нього. Користуючись принципами розумності та справедливості, розмір моральної шкоди позивач оцінює в 1 000 000 (один мільйон) гривень, визначену суму моральної шкоди вважає відповідною компенсацією за перенесу душевні страждання. Оскільки, обвинувачений ОСОБА_4 добровільно не відшкодував завдану моральну шкоду на досудовому слідстві, для захисту свого порушеного права позивач змушений звернутися до суду із даним позовом через свого представника - адвоката. ( а.с.31-40)

ОСОБА_4 у відзиві на цивільний позов зазначає, що ознайомившись із позовними заявами , вважає їх безпідставними, необґрунтованим та такими що не можуть бути задоволені судом в повному обсязі. Зазначає, що між власником транспортного засобу «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_3 та ПрАТ СК "ПЗУ Україна" 31.10.2023 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № ЕР.217643510) (копію полісу додає). Згідно ст. 27.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. ОСОБА_4 зазначає, що позивачка ОСОБА_7 понесла витрати на поховання, які становлять 27 600 грн., що не перевищує розміру 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, а саме 85 200 грн., тому саме страховик повинен бути належним відповідачем в частині цього позову. Крім того, звертає увагу суду на те, що позивачі, пред`явивши вимоги про стягнення з Відповідача компенсацію за заподіяну ним моральну шкоду в розмірі по 1 000 000 грн., є надмірно великим розміром. відповідач погоджується, що позивачам спричинив моральну шкоду, тому він буде покладатися на рішення прийняте судом. Крім того, зазначає, що для визначення розумного та справедливого розміру моральної шкоди, завданої позивачам, на думку сторони відповідача, останнім необхідно було провести психолого-психіатричну експертизу, яка б дійсно вказала розмір компенсації спричинених страждань та моральної шкоди, оскільки сума в 1 000 000 грн. взагалі ніяким чином не вмотивована та не обґрунтована. Просить суд в позовних вимогах ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 27 600 грн., відмовити повністю та залучити до участі у справі третю особу ПрАТ СК "ПЗУ Україна» (04112, м. Київ, вул. Дегтярівська, 62, ) (а.с.65-67)

Відповідно до ч. 2 ст. 127 Кримінального процесуального кодексу України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Частиною 1 ст. 129 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно п.п. 4,9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд, оцінюючи позовні вимоги потерпілих, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заподіяна потерпілим моральна шкода знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із вчиненим ОСОБА_4 кримінальним правопорушенням.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди заподіяної потерпілому ОСОБА_14 , потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_15 суд враховує форму необережної вини обвинуваченого, те що його протиправна поведінка завдала глибоких моральних страждань потерпілим.

Однак, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що розмір заявлених вимог є надмірно завищеним, а також враховуючи не визнання цивільним відповідачем повністю такої суми моральної шкоди та матеріальне становище обвинуваченого, можливість покрити ним заподіяну шкоду, суд дійшов висновку, що цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, не підлягає до задоволення в повному обсязі та з обвинуваченого на користь потерпілим належить стягнути 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн 00 коп заподіяної моральної шкоди кожному, та 27 600 (двадцять сім тисяч шістсот) грн 00 коп заподіяної матеріальної шкоди на користь ОСОБА_7 , а в іншій частині позовних вимог відмовити.

При цьому суд зазначає, що саме потерпілим належить право на звернення з цивільним позовом про стягнення матеріальної шкоди безпосередньо до обвинуваченого чи до страховика обвинуваченого.

Питання про речові докази належить вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст.174 КПК України необхідно скасувати арешти, накладені ухвалами слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15.02.2024 року.

Питання про процесуальні витрати слід вирішити в порядку ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в розмірі 11 359,20 грн., а саме за проведення:

- судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/114-24/3866-ІТ від 04.03.2024 року в розмірі 3786,40 грн.;

- судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/114-24/6106-ІТ від 04.03.2024 року в розмірі 3786,40 грн.;

- судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/114-24/3918-ІТ від 04.03.2024 року в розмірі 3786,40 грн.;

Скасувати арешти майна, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15.05.2024 року.

Речові докази:

-автомобіль марки «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_3 , поміщений на територію стоянки, що розташована у м. Львові вул. Авіаційна, 7, повернути власнику ОСОБА_16 , що зареєстрована за адресою : АДРЕСА_3 .

Цивільний позови ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_14 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Роздільна, Роздільнянського району, Одеської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий 4652, 23.09.2022 року) на користь ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_4 , паспорт серії НОМЕР_6 виданий Сихівським РВ у м. Львові ГУ ДМС України у Львівській області 01.12.2015 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 ) моральної шкоди в розмірі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Роздільна, Роздільнянського району, Одеської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий 4652, 23.09.2022 року) на користь ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_4 , паспорт серії НОМЕР_8 виданий Личаківським РВ УМВС України у Львівській області 06.10.1997 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 ) моральної шкоди в розмірі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок та матеріальної шкоди в розмірі 27 600 (двадцять сім тисяч шістсот) гривень 00 копійок

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Роздільна, Роздільнянського району, Одеської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 виданий 4652, 23.09.2022 року) на користь ОСОБА_14 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_4 , паспорт серії НОМЕР_10 виданий Сихівським РВ у м. Львові ГУ ДМС України у Львівській області 27.09.2014 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_11 ) моральної шкоди в розмірі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок

В решті позовних вимог цивільного позову ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_14 - відмовити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з часу проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо судове рішення не скасовано після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок виготовлено в одному примірнику в нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1