ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4109/24
провадження № 1-кп/753/946/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" грудня 2024 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпіла ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

у судовому засіданні в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0005018 від 16.12.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новгородське, м. Торецьк Донецької області, громадянина України, який працює на посаді охоронця сектору охорони магазину № 1036 ТОВ «Новус Україна", який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

Висунуте обвинувачення ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16 грудня 2023 року близько 19 години 20 хвилин, ОСОБА_6 перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , будучи в стані алкогольного сп?яніння, де між ним та його матір?ю ОСОБА_7 виник словесний конфлікт на побутовому грунті.

Під час цього конфлікту ОСОБА_7 підійшовши до вхідних дверей квартири та зачинивши їх на замок, стала біля них аби не випустити ОСОБА_6 , який перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння хотів вийти із квартири. У процесі триваючого конфлікту у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто ОСОБА_7 .

Так, ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп?яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 взяв до своєї правої руки ніж господарсько - побутового призначення та наніс ним потерпілій один цілеспрямований удар в область шиї з правої сторони, спричинивши останній тяжке тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення шиї з ушкодженням гортані та судин з розвитком крововтрати та аспірації крові. Внаслідок отриманого тілесного ушкодження ОСОБА_7 померла на місці.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Історія судового провадження

До Дарницького районного суду м. Києва 26 лютого 2024 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0005018 від 16.12.2023, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до частини 3 ст. 35 КПК України на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 лютого 2024 року для розгляду цього кримінального провадження визначено суддю ОСОБА_1 .

Під час судового розгляду цього кримінального провадження судом були досліджені письмові докази, відбувся допит свідків сторони обвинувачення, потерпілої та обвинуваченого.

Наразі це кримінальне провадження перебуває на стадії допиту свідків сторони захисту.

27 грудня 2024 року прокурором ОСОБА_3 подано клопотання за змістом якого просив: (1) заставу, яка внесена за обвинуваченого ОСОБА_6 заставодавцями на спеціальний рахунок у розмірі 757 000 грн, звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України; (2) змінити запобіжний захід та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення розміру застави.

Вимоги клопотання прокурора

Доводи клопотання зводяться до такого: (1) ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, на підставі вагомих доказів; (2) наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме щодо: переховування від органу досудового розслідування та/або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення; (3) незважаючи на покладені ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06 березня 2024 року обов`язки, обвинувачений ОСОБА_6 порушив їх вимоги та перебуваючи поза межами м. Києва ймовірно вчинив нове кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я; (4) порушення ОСОБА_6 покладених на нього обов`язку свідчить про наявність підстав для звернення застави в дохід держави та зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України; (5) підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити вказані дії, а також неспроможність запобіжного заходу у вигляді застави забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 .

Позиції сторін

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав вимоги свого клопотання та просив таке задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 (один із заставодавців) заперечував проти задоволення клопотання прокурора про звернення застави в дохід держави та зміну запобіжного заходу. При цьому наголошував, що ОСОБА_6 ніколи не порушував покладені на нього обов`язки.

Обвинувачений ОСОБА_6 погодився із твердженнями свого захисника.

Потерпіла ОСОБА_4 (одна із заставодавців) доводи захисника підтримала та просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Встановлені судом обставини

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні під час підготовчого судового засідання 06 березня 2024 року ухвалою Дарницького районного суду міста Києва до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів у сумі 757 000 грн.

Зазначена сума грошових коштів 14 березня 2024 року внесена на відповідний рахунок заставодавцями (захисником ОСОБА_5 у сумі 370 000 грн та потерпілою ОСОБА_4 у сумі 387 000 грн) і обвинуваченого ОСОБА_6 було звільнено з-під варти із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: з`являтися за першою вимогою до суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання; не відлучатися із міста Києва без дозволу суду.

На час розгляду клопотання сторони обвинувачення про зміну запобіжного заходу строк дії визначених ОСОБА_6 обов`язків закінчився. Сторона обвинувачення не зверталась до суду з клопотаннями про їх продовження. Після закінчення строку, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються (ч. 7 ст. 194 КПК України).

Таким чином, на день розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_6 продовжує діяти запобіжний захід у виді застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду та дотримуватись належної процесуальної поведінки.

Положення закону, якими керувався суд

Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується (ч. 1 ст. 177 КПК України). Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених ч. 6 та 7 ст. 176 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У разі якщо обвинувачений порушив покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. Питання про звернення застави в дохід держави вирішується судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу (ч. 8 та ч. 9 ст. 182 КПК України).

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК (ч. 10 ст. 182 КПК України).

Суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею (п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України).

З огляду на стадію кримінального провадження (судовий розгляд) питання обґрунтованості підозри не може бути предметом вирішення, оскільки докази, які, на думку сторони обвинувачення, його підтверджують, вже досліджуються в порядку глави 28 КПК України, і лише за наслідком судового розгляду буде вирішено питання стосовно доведеності підозри та обвинувачення.

Далі суд наведе обставини та надасть оцінку питанням, які потребують розв`язання, у такому порядку: (А) щодо наявності підстав для звернення застави в дохід держави; (Б) щодо зміни запобіжного заходу.

Щодо наявності підстав для звернення застави в дохід держави

Як вже було зазначено, з урахуванням внесення застави за ОСОБА_6 наразі до останнього застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 757 000 грн.

Проте, як встановлено судом з фактичних даних, що надав прокурор, обвинувачений ОСОБА_6 , будучи достеменно обізнаний про ризик втрати коштів, які є заставою, свідомо порушив її умови, проявив неналежну процесуальну поведінку та ймовірно вчинив нове кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи.

Так, згідно з дослідженими судом витягом з ЄРДР за № 0000285, 25 грудня 2024 року о 01 год. 24 хв. надійшло повідомлення від працівників ЕМД про те, що до приміщення КНП "Радомишльська лікарня" з місця свого проживання за адресою АДРЕСА_3 було доставлено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з тілесними ушкодженнями у вигляді забою головного мозку, перелому тім?яної кістки "під питанням", множинні гематоми волосяної частини голови та обличчя. Відповідно до висновку № 363 від 25.12.2024 на тілі ОСОБА_8 , відпоівдно до записів у медичній документації, було виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, волосяної частини голови, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості та могли виникнути від нанесення ударів руками, ногами людини та іншими тупими предметами.

Під час огляду долучених документів, встановлено, що ОСОБА_6 25 грудня 2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

За твердженням прокурора ОСОБА_3 це попередня кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 до проведення відповідної експертизи та встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Відповідні зафіксовані дані переконливо свідчать про неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків обвинуваченого на час застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави.

З огляду на викладене, керуючись положеннями ч. 8 ст. 182 КПК, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для звернення застави внесеної за обвинуваченого ОСОБА_6 у дохід держави.

Щодо зміни запобіжного заходу

Оцінюючи доводи прокурора щодо наявності підстав для зміни запобіжного заходу шляхом застосування більш суворого виду запобіжного заходу суд виходить з такого.

Ризик переховування від суду

Так, з урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, яке інкриміноване ОСОБА_6 , а саме вчинення кримінального правопорушення, покарання за яке передбачає позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, при цьому, вказаний злочин відповідно до ст. 12 КК України класифікується як особливе тяжке кримінальне правопорушення та відноситься до кримінальних правопорушень проти життя.

Суд вважає, що враховуючи ймовірність притягнення його до кримінальної відповідальності з призначенням покарання у виді реального позбавлення волі, суд погоджується із доводами прокурора про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який існував на час застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу та на час розгляду цього клопотання не припинив існувати.

У той же час, не може залишатися поза увагою суду, що Указом Президента України № 64/2022 на території України починаючи з 24.02.2022 введено воєнний стан. Відповідно до п. 8 роз`яснень, наданих Верховним Судом у листі від 03.03.2022 № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», зазначено, що оцінюючи ризики, які обґрунтовують доцільність застосування запобіжних заходів, суд керується всіма наявними матеріалами клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу. Водночас як відповідний ризик суди мають ураховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію.

Наведені фактичні дані цього кримінального провадження та тяжкість можливого покарання в сукупності дають суду підстави дійти висновку про існування ризику переховування ОСОБА_6 від суду.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення

Суд погоджується з доводами прокурора щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Цей ризик суд вважає доведеним з огляду на виявлені органом досудового розслідування факти, що можуть вказувати на вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення.

З огляду на виявленні органом досудового розслідування обставини кримінального правопорушення до ЄРДР внесено зазначені відомості та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за фактом нанесення тілесних ушкоджень та вже повідомлено про підозру ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України.

Незважаючи на той факт, що обвинувачений раніше не судимий, суд вважає, що цей ризик актуалізувався та зумовлює необхідність у обранні запобіжного заходу.

З огляду на наведене, прокурором доведено існування цього ризику.

Отже, з урахуванням зазначених обставин та положень процесуального законодавства, суд дійшов висновку, що до обвинуваченого ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Щодо обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, які були встановлені

На переконання суду, застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 , з огляду на вагомі обставини, що доводять ризики, про які було зазначено вище, а також з огляду на факт умисного недотримання обвинуваченим запобіжного заходу, який не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

Щодо визначення розміру застави

Суд вже зазначав, що впродовж всього судового провадження стосовно ОСОБА_6 продовжував діяти запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що зобов`язувало обвинуваченого дотримуватись належної процесуальних поведінки.

Проте, як було вказано вище, цих обов`язків обвинувачений ОСОБА_6 не дотримався.

При розгляді заявленого прокурором клопотання під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу судом було враховано фактичні обставини вчинення кримінального правоопорушення, тяжкість злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_6 та взято до уваги процесуальну поведінку обвинуваченого.

З урахуванням наведених обставин, з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження, суд вважає про відсутність підстав для визначення розміру застави.

Висновок

Таким чином, з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження, запобіганню можливого переховування від суду, вчиненню інших кримінальних правопорушень, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

З огляду на викладене та керуючись статтями, 177, 182, 183, 194 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Заставу, внесену 14 березня 2024 року за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів для працездатних осіб, що становить 757 000 грн, стягнути у дохід держави.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів в умовах ДУ "Київський слідчий ізолятор", тобто до 24 лютого 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає оскарженню до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1