Справа № 610/4248/24
Провадження № 1-кп/610/62/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2025 Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія Ізюмського району Харківської області кримінальне провадження № 0000145 від 03.11.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сподобівка Шевченківського району Харківської області, громадянки України, з повною середньою освітою, незаміжньої, працюючої підсобним робітником у ТОВ "Олександр", раніше не судимої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Балаклійського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження № 0000145 від 03.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що02.11.2024 близько 14:30 год. вона, перебуваючи на кухні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , маючи злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень та реалізуючи його, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, тримаючи в правій руці кухонний ніж, нанесла ним один удар в область стегна правої ноги потерпілому ОСОБА_4 , чим спричинила йому тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани на правому стегні, яке за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому зазначив про примирення з обвинуваченою. При цьому вказав, що завдана шкода йому відшкодована в повному обсязі, претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченої він не має. Кримінальне провадження просив закрити.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення клопотання, вважала можливим закрити провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_5 у зв`язку з примиренням винного з потерпілим в порядку ст. 46 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала заявлене клопотання та просила його задовольнити. При цьому обвинувачена зазначила, що їй зрозуміла суть обвинувачення, свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення вона визнає повністю та щиро кається у вчиненому, їй роз`яснено та зрозуміло право заперечувати проти закриття кримінального провадження через звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим і що у такому випадку орган обвинувачення має довести її вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення у загальному порядку.

Суд, дослідивши матеріали кримінального провадження дійшов висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Положеннями ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як на тому наголошено у абз. 3 п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

Право на примирення у ст. 46 КК України це особисте право потерпілого. Воно не може бути ніким присвоєне та не може бути нікому делеговане. Таке право є природним правом людини, нерозривно пов`язаним з нею, та похідним від інших прав людини, зокрема права на життя. Використання права на примирення іншими особами (в тому числі визнаними потерпілими від кримінального правопорушення у кримінально-процесуальному сенсі) є неможливим, оскільки таке право тісно пов`язане з особою, яка безпосередньо постраждала внаслідок вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Під час примирення лише сам потерпілий може виражати свою волю, а не інші особи, які є його представниками або правонаступниками.

Окрім цього, звільняючи особу від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, ураховуючи вираження волі потерпілим щодо прощення винного, відбувається своєрідне повернення потерпілого у попередній стан, який існував до вчинення відносно нього кримінального правопорушення.

У ст. 46 КК України передбачено такі обов`язкові умови (передумови) та підстави звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим:

1) умова вчинення особою вперше кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

2) підстава примирення винного з потерпілим та відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Заподіяна кримінальним правопорушенням шкода у розумінні ст. 46 КК України має бути такою, що за своїм характером піддається відшкодуванню (усуненню).

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, якщо: вона вчинила кримінальне правопорушення вперше; вчинене нею діяння належить до кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину; її посткримінальна поведінка є позитивною і повністю відповідає змісту дійового каяття, яке включає такі обов`язкові елементи, як: щире покаяння особи; повне відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Для застосування ст. 46 КК України слід встановити, як правило, сукупність всіх перелічених елементів.

Також слід зазначити, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим не має реабілітуючого характеру і означає визнання факту вчинення особою кримінального правопорушення, закон надає їй право заперечувати проти закриття справи.

Враховуючи те, що ст. 46 КК України не містить будь-яких обмежень в її застосуванні щодо кола осіб чи конкретних складів кримінального правопорушення за умови наявності зазначених в самій нормі цього закону підстав та умов її застосування, а у відповідності із роз`ясненнями, що містяться у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" від 23 грудня 2005 року за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, посилання на об`єкт кримінального правопорушення має значення лише для встановлення самого складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 КК України, і при застосуванні ст. 46 КК України значення немає.

Зміст ст. 46 КК України свідчить, що передумовою звільнення від кримінальної відповідальності може бути лише вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину, яким шкода заподіяна певному потерпілому, тобто фізичній особі, якій заподіяна моральна, матеріальна, або фізична шкода і яка визнана потерпілою відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України.

Судом було встановлено, що обвинувачена правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого їй обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч. 2 ст. 125 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої її позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченій у провину, дійсно мало місце, вчинене нею, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самою обвинуваченою.

Крім того, у судовому засіданні судом було роз`яснено і встановлено, що обвинувачена цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави.

Під час судового засідання потерпілий просив звільнити від кримінальної відповідальності обвинувачену у зв`язку з примиренням, зазначивши, що з обвинуваченою вони примирились, жодних претензій до неї він не має. При цьому, пояснив, що примирення є добровільним, жодного тиску на нього не вчинялось.

Таким чином, у судовому засіданні суд пересвідчився у дійсному волевиявленні потерпілого щодо примирення з обвинуваченою.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом: 1) у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до положення ст. 12 КК України правопорушення, вчинене обвинуваченою, є проступком. Крім того, ОСОБА_5 скоїла правопорушення вперше, визнала свою вину, щиро розкаялася. Потерпілий ОСОБА_4 просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з примиренням з обвинуваченою, матеріальних чи моральних претензій до останньої не має.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно неї закриттю.

Підстави для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченої відсутні і такі заходи згідно реєстру матеріалів досудового розслідування не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженню не заявлено.

Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись статтями 44, 46 КК України, статтями 284, 286, 370 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання потерпілого ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 обвинувачену у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження № 0000145 від 03.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено і оголошено 28.01.2025.

Суддя