Справа № 297/1234/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

14 квітня 2025 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000744 від 11.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, без освіти, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

встановив:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням, про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ..

Своє клопотання прокурор обгрунтовує тим, що 11.10.2024 року близько 13 години 30 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи біля будинку № 51, за адресою: м. Берегове, вул. Робоча, на ґрунті особистих тривалих неприязних відносин розпочав сварку з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який стояв напроти будинку № 51 та в подальшому умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність і суспільну небезпечність, діючи за попередньою змовою з невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_7 та предметом схожим на дерев`яну битку, наніс один удар по задній лівій частині голови потерпілому ОСОБА_7 , в результаті останній впав на землю та отримав тілесні ушкодження у виді відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, забою головного мозку ІІІ ступеня, субдурального крововиливу зліва, перелому основи та склепіння черепа зліва, перелому етмоїдальної кістки.

За вказаних обставин ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто в умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, вчиненому групою осіб.

11.10.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Берегове, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, без освіти, непрацюючий, не одружений, раніше не судимий повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 121 КК України. Повідомлення про підозру в порядку передбаченому КПК вручена дорослому члену сім`ї, а саме матері ОСОБА_8 та в подальшому 28.10.2024 року вручена ОСОБА_4 ..

Обґрунтована підозра ОСОБА_4 підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом огляду місця події від 11.10.2024 року; протоколом проведення невідкладного обшуку від 11.10.2024 року; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_9 від 11.10.2024 року; проведеним впізнанням особи по фотознімкам з ОСОБА_9 від 11.10.2024 року; проведеним впізнанням особи по фотознімкам з ОСОБА_9 від 11.10.2024 року; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_10 від 11.10.2024 року; проведеним впізнанням особи по фотознімкам з ОСОБА_10 від 11.10.2024 року; проведеним впізнанням особи по фотознімкам з ОСОБА_10 від 11.10.2024 року; рапортом СКП Берегівського РВП від 14.10.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 12.10.2024 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 12.10.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 12.10.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 12.10.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 12.10.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 12.10.2024 року та іншими зібраними матеріалами в кримінальному провадженні.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозрюваного ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

В ході досудового розслідування слідчим СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області було надано доручення працівникам СКП Берегівського РВП на встановлення особи на прізвисько « ОСОБА_17 », який за показами свідків наносив тілесні ушкодження потерпілому. Крім того, після встановлення вказаної особи необхідно визначитись з роллю останнього та за необхідності повідомити про підозру.

Так, 13.12.2024 року постановою керівника Берегівської окружної прокуратури строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні було продовжено до 3-ох місяців, а саме до 17.01.2025 року.

14 січня 2025 року ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області продовжено строк дії запобіжного заходу у вказаному кримінальному провадженні до 17.04.2025 року.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, а в разі доведення його вини в ході судового слідства, останньому загрожує реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, зокрема в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто в умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, вчиненому групою осіб, та залишаючись на волі, або обравши відносно нього інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, він зможе продовжити свої злочинні дії, що підтверджено матеріалами провадження.

Так, тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду.

Вищевказана обставина, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України та як є жителем іншої області.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст.224 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім того, наявний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення у сфері охорони життя та здоров`я особи, отже є підстави вважати, що у підозрюваного ОСОБА_8 є достатньо рішучості для вчинення й інших кримінальних правопорушень.

Саме даний запобіжний захід позбавить можливість ОСОБА_8 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, іншим чином перешкодити здійсненню правосуддю, незаконно впливати на свідків у даному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та буде слугувати інтересам громади у демократичному суспільстві.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, згідно довідки про судимість з 22.10.2024 року ОСОБА_8 ухилявся від органів досудового розслідування.

Зважаючи на викладене, залишивши ОСОБА_8 на волі або обравши щодо нього запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, матимуть місце ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у даному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків передбачених ч. 7 ст. 42 КПК Країни, а саме: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;, а також запобігання спробам передбаченим п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого та понятих; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення, зважаючи на те, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 закінчується 15 березня 2025 року та за цей час неможливо закінчити досудове слідство, та разом з тим ризики, які встановлені судом під час застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились, а необхідність у даному запобіжному заході не втратив свого сенсу, необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, з підстав зазначених у ньому.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні вважав, що прокурор в черговий раз подає аналогічні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .. При цьому, ризики, зазначені в клопотанні не підтверджені та необґрунтовані. Зокрема, ОСОБА_4 вже тривалий час перебуває в умовах ізоляції, що саме по собі дає підстави вважати про його свідомість щодо обов`язку не ухилятися від суду. На думку захисника відстуні підстави вважати, що обвинувачений зможе впливати на свідка, зазначеного в обвинувальному акті, оскільки такий вже був допитаний в судовому засіданні під час розгляду іншого клопотання. У зв`язку з наведеним, просив застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку сторін та перевіривши матеріали клопотання, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України, передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема, при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк до десяти років.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, а також враховуючи особисті обставини життя, факт того, що ОСОБА_4 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення із застосуванням насильства щодо потерпілого ОСОБА_7 , який помер, може впливати на свідків з метою уникнення покарання. Тому, суд вважає, що існує ризик його переховування від органів досудового розслідування і суду, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вищевказаним ризикам, ризики, які існували при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу не зменшилися, викладені досудовим слідством обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, яке продовжено до 17.04.2025 року обґрунтовані, а стороною захисту належними і допустимими доказами не спростовані, доказів щодо зазначених стороною захисту обставин суду не надано, тому клопотання є підставним.

У зв`язку з наведеним, суд дійшов до висновку, що клопотання про продовження щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Згідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, з метою запобігання спробам скоєння обвинуваченим перерахованих дій, а також забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, слід продовжити застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12 червня 2025 року.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 199, 309, ч. 2 ст. 376, ст. 395 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000744 від 11.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносноОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12 червня 2025 року без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали закінчується 12 червня 2025 року о 10 годині 55 хвилин.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1