Справа № 354/211/25
Провадження № 1-кс/354/68/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Яремче

Слідчий суддя Яремчанського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю представника заявника адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді надійшло клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000027 за ч.1 ст.289 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 06.02.2025 року ухвалою слідчого судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області накладено арешт автомобіль марки «VOLKSWAGEN BORA», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належав ОСОБА_6 , шляхом заборони на його користування, розпорядження ним та його відчуження в будь-який спосіб. Зазначає, що станом на дату події 03.02.2025 року власником цього транспортного засобу була вона - ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 . Право власності на цей автомобіль набула 03.05.2025 року. Вважає, що органом досудового розслідування завершено всі слідчі дії, проведені всі необхідні експертизи стосовно арештованого автомобіля, накладений арешт на майно виконав своє призначення у кримінальному провадженні та перешкоджає власнику в розпорядженні та володінні транспортним засобом, а тому в арешті майна відпала потреба.

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні доводи клопотання підтримав, з підстав зазначених вище.

Слідчий у судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання, оскільки всі необхідні судові експертизи та слідчі дії проведено.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що 06 лютого 2025 року, ухвалою слідчого судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області № 354/211/25 у кримінальному провадженні № 0000027 за ч.1 ст.289 КК України, накладено арешт на автомобіль марки «VOLKSWAGEN BORA», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони на користування, розпорядження та відчуження вказаного транспортного засобу.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що означені в ньому доводи не доводять, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба.

Так, на підтвердження того, що відпала потреба у подальшому накладенні арешту майна сторонами клопотання не долучено жодних доказів.

Слідчий суддя звертає увагу, що арешт майна накладається не лише з метою проведення судових експертиз та слідчих дій, а стадія досудового розслідування не є завершальною стадією кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України метою накладення арешту майна є, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 3 КПК України кримінальне провадження складається із досудового розслідування і судового провадження.

Відтак проведення всіх необхідних слідчих дій та експертних досліджень на стадії досудового розслідування не свідчить про те, що відпала потреба у подальшому застосуванні арешту транспортного засобу на стадії судового провадження.

Як вбачається з матеріалів клопотання, і вказане не спростовано учасниками справи, по вказаному кримінальному провадженні ще триває досудове розслідування. Судове провадження не розпочато.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя вважає, що скасування арешту транспортного засобу, яке є предметом кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження за ч.1 ст. 289 КК України, на стадії досудового розслідування є передчасним. Оскільки скасування арешту майна в даному випадку може зашкодити всесторонньому та об`єктивному дослідженню доказів у справі на стадії судового провадження.

Крім того, на стадії досудового розсідуванн слід з`ясувати хто ж є власником арештованого автомобіля, адже наявні два свідоцтва про реєстрацію цього транспортного засобу, які перебувають у вільному користуванні. Арешт в рамках цього кримінального провадження накладався на транспортний засіб, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , а не заявниці.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання є передчасним, заявником на даній стадії кримінального провадження не доведено відсутність потреби в подальному застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження. При цьому слідчим суддею не встановлено, що даний захід кримінального провадження несе в собі надмірний тягар для особи заявника ОСОБА_5 , оскільки на даний час є два свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу, де зазначено двох різних власників. Відтак у задоволенні клопотання на даний час слід відмовити.

Керуючись статтями 170-174, 309, 392 КПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000027 за ч.1 ст.289 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_7