Справа №295/2283/25
УХВАЛА

19.02.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №000405 від 22.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з даним клопотанням, в якому просить скасувати арешт на автомобіль Mercedes-Benz, р/н НОМЕР_1 ,який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ТОВ «Улф-Фінанс» та зобов`язати слідчого безоплатно повернути автомобіль користувачу ОСОБА_3 . В обґрунтування клопотання заявник послався на те, що на даний час проведено всі необхідні судові експертизи з вказаним автомобілем, а тому відсутні обставини, які підтверджують доцільність продовження утримання автомобіля на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання просить задовольнити.

Слідчий відділення розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, зазначив, що всі необхідні експертизи та слідчі дії проведені.

Вивчивши й дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Встановлено, що в рамках кримінального провадження № 0004005, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 27.12.2024 року накладено арешт на автомобіль Mercedes-Benz, р/н НОМЕР_1 ,який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ТОВ «Улф-Фінанс», перебував у користуванні ОСОБА_3 , та тимчасово позбавити власника і третіх осіб права відчуження, розпорядження і користування ним.

Відповідно до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є видом заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Спеціальними вимогами глави 17 КПК України врегульовано дотримання балансу між потребами слідства та правом особи володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, гарантованим ст. 41 Конституції України та ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) до Конвенції про захист прав людини та основних свобод, відповідно до якої, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у разі скасування арешту (п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України).

Враховуючи, що арешт майна має бути застосований з урахуванням розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, той факт, що в рамках кримінального провадження №0004005 від 22.12.2024 року проведені відповідні судові експертизи щодо транспортного засобу, а саме автомобіля марки Mercedes-Benz, р/н НОМЕР_1 , а також те, що слідчим підтверджена та не спростована вказана обставина, слідчий суддя дійшов висновку, що підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не встановлено.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити подане клопотання.

Згідно із ч. 2 ст. 100 КПК України зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104, передбачено, що зберігання речових доказів у вигляді автомобілів здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

При цьому у п. 32 вищезгаданого Порядку зберігання речових доказів зазначається, що фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання.

Тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у разі скасування арешту (п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України).

Керуючись ст.ст. 169-174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скасувати арешт, накладений ухвалою Богунського районного суду м. Житомира №295/19235/24 від 27.12.2024 року у кримінальному провадженні №0004005 від 22.12.2024 року з транспортного засобу, а саме автомобіля марки Mercedes-Benz, р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить на праві власності ТОВ «Улф-Фінанс» та перебував у користуванні ОСОБА_3 .

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004005, та/або відповідальних працівників за місцем зберігання вказаного майна повернути ОСОБА_3 автомобіль марки Mercedes-Benz, р/н НОМЕР_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1