Справа №: 398/6716/24
провадження №: 1-кп/398/468/24
УХВАЛА

Іменем України

(повний текст)

"12" грудня 2024 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному 14.09.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001540, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Прага, Олександрійського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, неповнолітніх дітей не має, пенсіонера, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001540 від 14.09.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці. В обґрунтування клопотання зазначає, що ухвалою слідчого судді від 14.11.2024 року ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 14.12.2024 року. Оскільки до спливу цього строку судове провадження не може бути завершене з об`єктивних причин, на теперішній час продовжують існувати ризики, зазначені у п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу, задля гарантування виконання обвинуваченим передбачених ст.194 КПК України обов`язків, просить клопотання задовольнити. При вирішенні клопотання врахувати особу обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. У випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 отримає можливість залишити своє місце проживання з метою переховування від суду та впливати на свідків і потерпілого у кримінальному провадженні.

Потерпілий в підготовче судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечує. Вважає, що наявність ризиків прокурором не доведена. ОСОБА_4 на досудовому слідстві належним чином виконував покладені на нього обов`язки, вчасно з`являвся на виклики до слідчого та прокурора. Не має наміру ухилятися від явки до суду та перешкоджати кримінальному провадженню. Має у власності будинок, в якому і перебуває під домашнім арештом продовж 3 місяців. Вважає достатнім застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби, який здатен в повній мірі забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу ОСОБА_4 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В підготовчому судовому засіданні прокурор посилається на вагомість доказів обвинувачення та наявність ризиків визначених зокрема п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, тобто ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

Так, ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання/продовження запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру, розумна підозра передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає наявною ймовірність того, що обвинувачений, з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого правопорушення, може ухилятись від кримінальної відповідальності шляхом переховування від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, які судом не допитані.

Відповідно до практики ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 25.07.2001 суд зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Як наголошено в ст.ст.181, 202 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Аналізуючи відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд бере до уваги, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за що передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, має місце фактичного проживання в с. Нова Прага Олександрійського району, Кіровоградської області, є пенсіонером.

Отже, суд вважає, що для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст.177 КПК України, тобто забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання ризикам передбаченим у п.1-5 ч.1 цієї статті, обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці.

Суд вважає, що зазначений запобіжний та зобов`язання - прибувати за першим викликом до прокурора, суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання, місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні, здатні забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти ризикам вказаним у ст.177 КПК України, тобто меті застосування запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 195, 314, 315, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, строком на два місяці, тобто до 12 лютого 2025 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за першим викликом до прокурора, суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання, місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні, та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Виконання ухвали доручити Олександрійському РВП ГУНП в Кіровоградській області.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків. Крім того у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, до обвинуваченого може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткових мінімуми для працездатних осіб.

Копію даної ухвали направити до Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області - для виконання, прокурору - для контролю.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, які можуть бути оскаржені.

Повне судове рішення складено та проголошено о 10-00 год. 13.12.2024 року.

Суддя: ОСОБА_1