Справа №: 398/272/24
провадження №: 1-кп/398/248/24
УХВАЛА

Іменем України

"03" грудня 2024 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

в ході судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001194 від 10.07.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області знаходиться об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001194 від 10.07.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.263 КК України.

Згідно обвинувального акту, зокрема, 14.08.2023 близько 00:00 години, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, тобто в період якого, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-IX від 24.02.2022 (зі змінами, внесеними згідно з Указами Президента від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX, Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX, Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженого Законом України від 15.08.2022 № 2500-IX, Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженого Законом України від 16.11.2022 № 2738-IX, Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженого Законом України від 07.02.2023 № 2915- IX, Указом Президента України від 01.05.2023 № 259/2023 затвердженого Законом України від 02.05.2023 № 3057-IX), ОСОБА_4 проходячи повз будинок АДРЕСА_1 , помітив, що біля першого під`їзду знаходиться легковий автомобіль ВАЗ 2107 державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_6 та у останнього виник умисел спрямований на вчинення крадіжки шляхом незаконного проникненням у вказаний транспортний засіб.

Реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 в нічний час, тобто в ніч на 14.08.2023 року, підійшов до легкового автомобіля ВАЗ 2107 державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та за допомогою викрутки зламав замок на водійських дверях та проник всередину салону.

Продовжуючи свої умисні злочинні дії, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 відчинив капот та проник до моторного відділу автомобіля. Усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_4 розуміючи, що його злочинні дії нікому не помітні, діючи з корисливих мотивів, повторно, в умовах воєнного стану, викрав акумуляторну батарею «Klemabetter 60Ah 600AR+», у технічно-справному стані, бувшої у користуванні, придбану новою у 2020 році, вартість якої відповідно до висновку експерта № 5322 від 13.12.2023 року складає 864 гривні 00 копійок.

У подальшому, ОСОБА_4 , покинув місце вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд.

Таким чином в результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 спричинено майнову шкоду на суму 864 гривні.

Крім цього, 31.08.2023 близько 00:00 години, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, тобто в період якого, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-IX від 24.02.2022 (зі змінами, внесеними згідно з Указами Президента від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 № 2119-IX, Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 № 2212-IX, Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX, Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженого Законом України від 15.08.2022 № 2500-IX, Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженого Законом України від 16.11.2022 № 2738-IX, Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженого Законом України від 07.02.2023 № 2915- IX, Указом Президента України від 01.05.2023 № 259/2023 затвердженого Законом України від 02.05.2023 № 3057-IX), ОСОБА_4 проходив повз будинок АДРЕСА_2 , та помітив, що біля першого під`їзду знаходиться легковий автомобіль ВАЗ 2108 державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_7 та у останнього виник умисел спрямований на вчинення крадіжки шляхом незаконного проникненням у вказаний транспортний засіб.

Реалізовуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 в нічний час, тобто в ніч на 31.08.2023 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановлено не було, підійшов до легкового автомобіля ВАЗ 2108 державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 та за допомогою фізичної сили рук опустив скло на водійських дверях та проник всередину салону.

Продовжуючи свої умисні злочинні дії, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 за допомогою фізичної сили рук витягнув з панелі автомагніту «JVCKD-R35» у технічно-справному стані, бувшу в користуванні, придбану новою приблизно 7 років тому, вартість якої відповідно до висновку експерта № 5324 від 13.12.2023 року складає 1525 гривень. В подальшому реалізовуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 відчинив капот проник до моторного відділу автомобіля. Усвідомлюючи злочинний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_4 розуміючи, що його злочинні дії нікому не помітні, діючи з корисливих мотивів, повторно, в умовах воєнного стану, викрав акумуляторну батарею «EnergiaCT60-R 60Ah», у технічно-справному стані, бувшу у користуванні на автомобілі ВАЗ 2108 1989 року випуску, придбану новою у 2021 році, вартість якої відповідно до висновку експерта № 5323 від 13.12.2023 року складає 963 гривні 90 копійок.

У подальшому, ОСОБА_4 , покинув місце вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном, розпорядившись ним на власний розсуд.

Таким чином в результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 спричинено майнову шкоду на загальну суму 2488 гривень 90 копійок.

Захисник в судовому засіданні просить закрити провадження у справі в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, за вищевказаними епізодами від14.08.2023 року та від 31.08.2023 року щодо майна потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . В обґрунтування клопотання посилається на декриміналізацію закону, який встановлював відповідальність за вчинення крадіжки, розмір якої не перевищує 2 НМДГ. Зауважує, що на момент вчинення діяння в 2023 році, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становили 2684 грн., а вартість викраденого майна менша та на теперішній час передбачає адміністративну відповідальність.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину по пред`явленому обвинуваченню за епізодами крадіжки майна потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 визнав в повному обсязі, у вчиненому розкаюється. Підтримав клопотання свого захисника, просить його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні вважає наявними підстави для закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за епізодом від 14.08.2023 року щодо майна потерпілого ОСОБА_6 , та за епізодом від 31.08.2023 року щодо майна потерпілого ОСОБА_7 .

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність (т.2 а.с.2, 3, т.3 а.с.190, 191).

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини 1 статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти закриття кримінального провадження із зазначених підстав в частині епізодів від 14.08.2023 року щодо майна потерпілого ОСОБА_6 , та від 31.08.2023 року щодо майна потерпілого ОСОБА_7 , а навпаки клопоче про це.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Разом з тим, відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За приписами ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ретроактивний аспект).

Відповідно до частин 1, 6 ст. 3 КК України, законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Отже, відповідні зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, якими визначається максимальний поріг для кваліфікації діяння особи як адміністративного правопорушення, є зміною кримінального законодавства України із всіма наступними наслідками, в тому числі в частині їх зворотної дії у часі.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV цього Кодексу для відповідного року податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року - для будь-якого платника податку.

При цьому, визначаючи два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, треба виходити із того розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, який діяв на момент вчинення діяння.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2684,00 грн.

Таким чином, відповідно до ст.51 КУпАП (в редакції закону станом на 09.08.2024 року), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення, тобто станом на 2023 рік, не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2684,00 грн.

Як зазначалось вище, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 зокрема інкримінується вчинення 2епізодів таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному із проникненням у сховище, в умовах воєнного стану, а саме 14.08.2023 року з легкового автомобілю ВАЗ 2107 державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_6 , акумуляторної батареї «Klemabetter 60Ah 600AR+», вартість якої складає 864,00 грн., та 31.08.2023 року з легкового автомобілю ВАЗ 2108 державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який належить потерпілому ОСОБА_7 , автомагнітоли «JVCKD-R35», вартість якої складає 1525 гривень, та акумуляторної батареї «EnergiaCT60-R 60Ah», вартість якої складає 963,90 грн., і такі дії кваліфікувались за ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до п.13 ч.1 ст. 3 КПК України, обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

У своїй постанові № 5-328кс16 від 24.11.2016 року Верховний Суд України звернув увагу на те, що важливим елементом обвинувального акта є саме виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

Обвинувачення повинно бути чітко сформульоване, зрозуміле та конкретизоване, з зазначенням мотиву, мети, способу та інших елементів кримінального правопорушення.

В даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 обвинувачення за ч.1 ст. 162 КК України не висувалось.

Окрім того, відповідно до п.1 ч.1 ст.477 КПК України кримінальне провадження щодо злочину, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, здійснюється у формі приватного обвинувачення.

На відміну від державного обвинувачення, частиною 4 ст.26 і ст.477 КПК України передбачено, що єдиною законною підставою для початку кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є заява потерпілого, проти прав, свобод та законних інтересів якого вчинено кримінальне правопорушення. Крім того, відповідно до ч.4 ст.26 та ч.4 ст.22 КПК України, важливою відмінністю участі потерпілого у кримінальному провадженні з приватною формою обвинувачення є те, що йому тут належить ще й право підтримувати обвинувачення або відмовитися від обвинувачення, що є безумовною підставою для закриття кримінального провадження.

Вказаний правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 20.12.2018 року у справі № 761/6142/15-к.

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в своїх заявах суду зазначили, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого не мають, питання призначення покарання винній особі просять вирішити в межах санкції статті КК України, за якою обвинувачується особа (т.2 а.с.2, 3).

Згідно з п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є підставою для закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не заявлено.

Долю речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні по вказаним епізодам відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та в ході судового розгляду справи не застосовувалися.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст. 284, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001194 від 10.07.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, за епізодом від 14.08.2023 року щодо майна потерпілого ОСОБА_6 , за епізодом від 31.08.2023 року щодо майна потерпілого ОСОБА_7 задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001194 від 10.07.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, за епізодом від 14.08.2023 року щодо майна потерпілого ОСОБА_6 , за епізодом від 31.08.2023 року щодо майна потерпілого ОСОБА_7 закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України з підстав втрати чинності закону, яким встановлено кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_8