Рівненський апеляційний суд
________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

17 лютого 2025 року м. Рівне

Справа № 569/7854/19

Провадження № 11-кп/4815/349/25

Колегія суддів Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції клопотання прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_11 про продовження строку тримання під вартою щодо обвинувачених

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тайкури, Рівненського району, Рівненської області, громадянина України, українця за національністю, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 19.08.2022 року Рівненським міським судом Рівненської області до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч. 1 ст.187, ч. 2 ст.187 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Тайкури, Рівненського району, Рівненської області, громадянина України, українця за національністю, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого 18.10.2024 року Рівненським міським судом Рівненської області до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 11 місяців за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000327 від 17.01.2019 року відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 146, ч.3 ст.189 КК України, ОСОБА_7 за ч.2 ст. 146, ч.3 ст.189 КК України, ОСОБА_8 за ч.2 ст.146, ч.3 ст.189 КК України за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_11 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 23 грудня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 23 грудня 2024 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 49 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання за ч. 2 ст. 146 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_6 в термін відбутого покарання, попереднє ув`язнення, з моменту затримання, з 24 січня 2019 року по 24 березня 2019 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

ОСОБА_6 у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 3 ст. 189 КК України визнано невинуватим та виправдано за недоведеністю вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України.

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 49 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання за ч. 2 ст. 146 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців з конфіскацією майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Рівненського міського суду від 19.08.2022 року більш суворим, призначеного даним вироком, остаточне покарання ОСОБА_7 визначено у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців з конфіскацією майна.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 в термін відбутого покарання, попереднє ув`язнення, з моменту затримання, з 24 січня 2019 року по 23 грудня 2024 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено попередній - тримання під вартою, але не більше, як на 60 днів, до 21.02.2025 року, включно.

ОСОБА_12 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 49 КК України звільнено ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання за ч. 2 ст. 146 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_12 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років без конфіскацією майна, згідно ст. 98 КК України.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Рівненського міського суду від 18.10.2024 року більш суворим, призначеного даним вироком, остаточне покарання ОСОБА_12 визначено у виді позбавлення волі на строк 6 років без конфіскацією майна, згідно зі ст. 98 КК України.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_12 в термін відбутого покарання, попереднє ув`язнення, з моменту затримання, з 24 січня 2019 року по 13 лютого 2019 року, та з 15 липня 2019 року по 23.12.2024 року, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_12 до вступу вироку в законну силу залишено попередній - тримання під вартою, але не більше, як на 60 днів, до 21.02.2025 року, включно.

Стягнуто з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 8553,56 грн.

Вирішено питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні.

У даному кримінальному провадженні відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційний розгляд за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 23 грудня 2024 року на 17 лютого 2025 року.

12 лютого 2025 року прокурором подано клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

В обгрунтування заявлених клопотань прокурор вказує на продовження існування ризиків передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України (можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення), які виправдовують їх тримання під вартою.

Наголошує, що враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує останнім за вчинення ними кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.3 ст. 189 КК України, суспільну небезпеку вчиненого, відсутність стримуючих факторів наявність сім`ї, постійного джерела прибутку, обвинувачені можуть вжити заходів, щоб переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності. Крім того звертає увагу, що оскільки за клопотанням обвинувачених неодноразово в судовому засіданні допитувався потерпілий і під час допиту вони намагалися чинити тиск з метою побудови їхньої версії, то є всі підстави вважати, що у випадку застосування до обвинувачених запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, останні будуть чинити тиск на потерпілого і свідків. Також вказує, що обвинувачені можуть перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неприбуття та несвоєчасного прибуття на виклики суду, що призведе до порушення розумних строків апеляційного розгляду. Зазначає також, що обвинувачені раніше неодноразово судимі, що свідчить про їх злочинну спрямованість і небажання ставати на шлях виправлення та підтверджує наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

На думку прокурора, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до обвинувачених не зможе запобігти настанню наявних ризиків, які не зменшились і продовжують існувати, та не забезпечить належного виконання останніми їх процесуальних обов`язків, з урахуванням тяжкості інкримінованих злочинів, обставин їх вчинення та особи обвинувачених.

Звертає увагу, з урахуванням наведеного обґрунтування в клопотаннях, практики Європейського Суду, продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обмеження їх прав, не суперечить ст. 5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки тяжкість злочинів виправдовує попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на 60 днів без визначення застави, враховуючи положення п.1 ч.4 ст. 183 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав клопотання, обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які не заперечили проти задоволення клопотань прокурора, обвинуваченого ОСОБА_6 , який висловив думку про вирішення клопотань на розсуд суду, захисників ОСОБА_10 та Курганську, які не заперечили проти задоволення клопотань прокурора, перевіривши доводи клопотань і матеріали кримінального провадження в межах доводів клопотань, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягають до задоволення, з наступних підстав.

Як вбачається з резолютивної частини оскарженого вироку, судом першої інстанції прийнято рішення стосовно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо залишення заходу забезпечення кримінального провадження ? запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 21.02.2025 року, що є складовою частиною вироку суду першої інстанції.

На даний час у кримінальному провадженні стосовно обвинувачених судом апеляційної інстанції не прийнято рішення, визначене ч. 1 ст. 407 КПК України, за результатами розгляду поданих апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора на вирок суду першої інстанції і до закінчення визначеного судом першої інстанції строку тримання під вартою обвинувачених, а саме до 21 лютого 2025 року, в силу об`єктивних причин, кримінальне провадження не може бути розглянуте по суті з винесенням відповідного судового рішення.

За приписами ст. 131 КПК України запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Положеннями ст. 199 КПК України регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою.

З аналізу положень ст.ст. 177, 183, 194, 197, 199 КПК України вбачається, що розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися і продовжують існувати, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, тобто які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе і необхідне, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а також обставини, які перешкоджають завершенню судового провадження до закінчення обраного чи продовженого строку тримання під вартою. Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Перевіряючи доводи клопотань прокурора на предмет продовження існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що такі доводи є обґрунтованими.

Дослідивши клопотання прокурора та матеріали кримінального провадження в межах доводів клопотань, колегія суддів встановила наявність передбачених законом обставин, які пов`язують необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченим, з чим погоджуються і самі обвинувачені. Зважаючи на те, що ризики не зменшилися та продовжують існувати, а жоден з більш м`яких запобіжних заходів, окрім застосованого стосовно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зможе запобігти заявленим ризикам, а також гарантувати належну процесуальну поведінку останніх, з урахуванням інкримінованих кримінальних правопорушень, які відносяться до кримінальних правопорушень проти волі, честі та гідності особи і до кримінальних правопорушень проти власності, що характеризуються відповідною суспільною небезпекою, особи обвинувачених, які раніше судимі, виду і міри призначеного покарання та яке передбачене, зокрема, за ч.3 ст. 189 КК України, що є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню від суду, враховуючи зазначені норми КПК України щодо загальних положень про запобіжні заходи, з метою запобігання спробам переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на потерпілого чи свідків чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню та досягнення дієвості цього провадження, на думку колегії суддів, клопотання прокурора є такими, що підлягають до задоволення.

З огляду на викладене колегія суддів вважає за необхідне продовжити обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 строк тримання під вартою на 60 днів без права внесення застави.

Керуючись ст. ст. 331, 405 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора ? задовольнити.

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів ? до 17 квітня 2025 року включно без права внесення застави та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою на 60 днів ? до 17 квітня 2025 року включно без права внесення застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали направити прокурору, начальнику ДУ "Рівненський слідчий ізолятор", іншим учасникам кримінального провадження ? для виконання та для відома, відповідно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3