печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0000876 від 12.10.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м.Києва надійшло клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0000876 від 12.10.2023 ОСОБА_5 .

Слідчим суддею встановлено, що 17.01.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України.

14.10.2023 ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України.

Постановою заступника Генерального прокурора від 12.03.2024 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000876 продовжено до трьох місяців, а саме до 17.04.2024.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_6 від 05.04.2024 у справі № 757/15304/24-к строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000876 продовжено до шести місяців, тобто до 17.07.2024.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_7 від 06.07.2024 у справі № 757/30210/24-к строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000876 продовжено до дванадцяти місяців, тобто до 17.01.2025.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 18.01.2024 у справі № 757/2562/24-к до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та одночасно визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави розміром 165 126 прожиткових мінімумів, що становить 500 001 528 гривень.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_9 від 14.03.2024 у справі № 757/11612/24-к ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 17.04.2024 включно та одночасно визначено заставу у розмірі 132 100 прожиткових мінімумів, що становить 399 998 800 гривень.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_10 від 12.04.2024 у справі № 757/16644/24-к ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 10.06.2024 включно та одночасно визначено заставу в розмірі 100 000 прожиткових мінімумів, що становить 302 800 000 гривень.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14.05.2024 у справі № 11-cc/824/3381/2024 скасовано вказану ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва та постановлено нову ухвалу, якою щодо ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 10.06.2024 року включно та одночасно визначено заставу у розмірі 250 000 000 гривень.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_11 від 06.06.2024 у справі № 757/25439/24-к ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 17.07.2024 включно та одночасно визначено заставу в розмірі 82 562,8 прожиткових мінімумів, що становить 250 000 000 гривень.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_12 від 11.07.2024 у справі № 757/31036/24-к ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 08.09.2024 та одночасно визначено заставу у розмірі 82 562,8 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 250 000 000 гривень.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_13 від 04.09.2024 у справі № 757/39509/24-к ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 01.11.2024 та одночасно визначено заставу у розмірі 82 562,7 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 250 000 000 гривень.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_14 від 30.10.2024 у справі № 757/49994/24-к ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 28.12.2024 та одночасно визначено заставу у розмірі 65 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 196 820 000 гривень.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 від 23.12.2024 у справі № 757/60697/24-к , ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 16.01.2025 та одночасно визначено заставу у 40 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 000 гривень.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_6 від 15.01.2025 у справі № 757/1201/25-к, ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 15.03.2025 та одночасно визначено заставу у 40 000 розмірів, що складає 121 120 000 гривень.

18.10.2024 прокурором у кримінальному провадженні визнано зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту та завершення досудового розслідування, про що підозрюваних та їх захисників повідомлено у порядку та спосіб, визначений КПК України. Того ж дня, стороні захисту повідомлено про надання їм доступу до матеріалів досудового розслідування. У зв`язку з цим, слідчим 18.10.2024 надано доступ до усіх матеріалів досудового розслідування, про що складено відповідний протокол.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити. В обґрунтування клопотання зазначив, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні завершено, обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 направлено до суду, однак на момент розгляду цього клопотання дату підготовчого засідання не було визначено, у зв`язку з чим виникла необхідність у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до положень ст.199 КПК України, оскільки ризики, передбачені п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, не змінились та продовжують існувати. Обґрунтовуючи наявність ризиків, вказав, що кримінальні правопорушення, які інкримінуються ОСОБА_5 , є особливо тяжкими та у разі доведення його винуватості, передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, тому, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому ймовірно загрожує, обвинувачений може переховуватися від органів слідства, суду, та має можливості покинути територію України з цією метою. Також високий ступінь ризику переховування від суду з боку ОСОБА_5 значною мірою обумовлений наявністю у нього нерухомого майна за межами України. Крім того, існує ризик того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на експертів та свідків, яким відомі обставини вчинення кримінальних правопорушень, водіїв транспортних засобів, які безпосередньо здійснювали перевезення відповідних товарно-матеріальних цінностей на виконання вищевказаних договорів, службових осіб Міністерства оборони України, які виконували свої повноваження у зв`язку з укладенням та виконання вищевказаних договорів, та інших осіб, шляхом погроз, підкупу і залякувань, з метою відмови надання показань в суді. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 може координувати свої дії з іншими обвинуваченими та встановленими на даний час співучасниками злочинів, що мають можливість впливати на викривлення значимих доказів і даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення обвинуваченим кримінальної відповідальності. Крім того, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне, оскільки обвинувачений маючи значні статки та коло осіб із числа співробітників правоохоронних органів, Міністерства оборони України, перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності за пред`явленого йому обвинувачення, а саме кримінальне правопорушення, передбачене статтею 332-2 КК України, тобто незаконний перетин державного кордону. Отже, з урахуванням вищенаведеного, на думку сторони обвинувачення жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

У судовому засіданні сторона захисту просила відмовити у задоволенні клопотання. Надала письмові заперечення, в яких вказала, що підозра є необґрунтованою; ризики на, які посилається сторона обвинувачення, є не доведеними; в порушення вимог КПК України обвинувальний акт направлено до суду до закінчення строків на ознайомлення, тому ОСОБА_5 не є обвинуваченим; розмір застави не змінювався понад 3 місяці; місцевим судом не дотримано строків призначення підготовчого судового засідання; органом досудового розслідування під час звернення з цим клопотанням до Печерського районного суду м.Києва порушенням вимог КПК України та правил підсудності, тому питання щодо продовження запобіжного заходу повинен був вирішувати

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.5 ст.9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст.177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, слідчим суддею враховуються вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи вищевказані обставини, слідчий суддя також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, при розгляді клопотання, суд враховує той факт, що на даний час в Україні введено військовий стан, тривають активні бойові дії, країна не в повній мірі контролює кордон, що в свою чергу додатково збільшує ризик втечі (переховування) підозрюваного настільки, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти даному ризику.

Згідно ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України.

Продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у інкримінованих обвинуваченому діяннях.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, поняття якої не міститься у національному законодавстві, слід виходити з його визначення, наведеного у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» де зазначено, що обґрунтована підозра - це існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

На стійке переконання слідчого судді, в судовому засідання прокурором було повністю обґрунтовано той факт, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти ризикам, наявність яких встановлена у судовому засіданні.

При вирішенні питання щодо можливості продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , слідчим суддею враховано наведені у клопотанні ризики, передбачені п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, обвинувачений має нерухоме майно за межами території України, тому розуміючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, може вчинити спробу переховуватися від органів слідства, суду, а також має можливість покинути територію України з цією метою. Також існує ризик того, що ОСОБА_5 перебуваючи на свободі може незаконно впливати на експертів та свідків, яким відомі обставини вчинення кримінальних правопорушень, та які ще не були допитані судом, шляхом погроз, підкупу або залякувань, з метою зміни їх показів або відмови надання показань в суді. Крім того, існує ризик того, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може координувати свої дії з іншими обвинуваченими та встановленими на даний час співучасниками злочинів, що мають можливість впливати на викривлення значимих доказів і даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Разом з цим, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, стороною обвинувачення під час судового розгляду не був доведений, оскільки ОСОБА_5 раніше не судимий, та діяльність за наявними у підозрі епізодами фактично припинена. Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що вищевказаний ризик, охоплюється іншим ризиком, зазначеним у клопотанні сторони обвинувачення, а саме п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому, судом також враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме, вік обвинуваченого, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання та реєстрації, міцних соціальних зв`язків, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України.

Твердження сторони захисту щодо необґрунтованості підозри, слідчим суддею не приймаються, оскільки сукупність відомостей, що містяться в матеріалах кримінального провадження, є достатніми на даній стадії для висновку про обґрунтованість підозри, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя вважає виправданим.

Також не заслуговують на увагу посилання захисника на те, що прокурором під час направлення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до Печерського районного суду м.Києва порушено територіальну підсудність, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Крім того, пунктом 6 цієї статті визначено, що у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що процесуальне керівництво у цьому провадженні здійснюється прокурорами відділу Офісу Генерального прокурора.

Постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_15 від 13.02.2024 здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000876 доручено Головному слідчому управлінню Державного бюро розслідувань, юридичною адресою якого є м.Київ, 01011, вул.Панаса Мирного,28, а отже орган досудового розслідування територіально знаходяться у Печерському районі м.Києва, тому клопотання прокурором подано в межах територіальної підсудності та з дотриманням правил визначених у положеннях ст.199 КПК України.

Суд ставиться критично щодо посилань сторони захисту на те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 направлено до суду з порушенням вимог КПК України, тому на момент розгляду клопотання ОСОБА_5 не має статусу обвинуваченого, оскільки питанню щодо порушення прокурором вимог КПК України під час направлення обвинувального акту до суду буде надано суддею в нарадчій кімнаті при ухвалнні остаточного рішення у провадженні. Разом з цим, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.2 ст.42 КПК України особа набуває статусу обвинуваченого якщо, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу, а отже з моменту складання та направлення обвинувального акту до суду, ОСОБА_5 набув процесуального статусу обвинуваченого.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, на ту обставину що доводи як сторони обвинувачення так і сторони захисту були неоднаразово предметом оцінки судом апеляційної інстанції.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи зі змісту ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 182 КПК України, конкретні обставини та тяжкість правопорушення, даних про його особу обвинуваченого, ймовірного розміру завданого збитку внаслідок кримінального правопорушення, майнового стану обвинуваченого, вважаю із врахуванням принципів розумності і співмірності необхідним вийти за максимальну межу розміру застави, що передбачена п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, та визначити заставу у розмірі 109 008 000 грн, у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти, оскільки на підставі досліджених матеріалів, а внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися з місця постійного проживання (у м.Житомирі), в якому він мешкає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю. При цьому, визначена слідчим суддею застава є меншою порівняно з розміром застави, визначеної при застосуванні запобіжного заходу.

Такий розмір застави відповідатиме практиці ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 20 листопада 2010 року у справі «Мангурас проти Іспанії» суд зазначив, що перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст.110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194,196-197, 205, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання - задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0000876 від 12.10.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 09.05.2025.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої визначити у межах 36 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає у сумі 109 008 000 гривень, зобов`язавши обвинуваченого ОСОБА_5 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися з місця постійного проживання (у м.Житомирі), в якому він мешкає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

В іншій частині клопотання - залишити без задоволення.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як підозрюваним так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві:

Отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві

МФО: 820172

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ

р/р UA1012089

Призначення платежу: Застава за …(П.І.П., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду), від …(дата ухвали), по справі № …, внесені …(П.І.П. особи, що вносить заставу).

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, де особа утримується.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи, де особа утримується, має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Печерського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1