ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/686/25 Справа № 198/258/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

потерпілого ОСОБА_10

представника потерпілого ОСОБА_11 ОСОБА_12

представника цивільного відповідача ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000874 від 18.11.2016 та № 0000586 від 21.03.2017 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_14 , та представника потерпілого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_12 , на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2024 року, яким:

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Розкішне Костянтинівського району Донецької області, громадянина України, з початковою освітою, не одруженого, не працюючого, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, в останнє:

- 15.09.2023 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.185 ч.4 Кримінального кодексу України (далі- КК) до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 04.06.2024 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.125 ч.2 КК України, ст. 71,72 КК до 5 років 1 місяця позбавлення волі,-

визнано винним та засуджено за ч.2 ст. 286 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК ОСОБА_14 до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.12.2015 та призначено йому покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання за цим вироком з вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.06.2024, остаточно призначено покарання ОСОБА_14 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_14 ухвалено рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід ОСОБА_15 не обирався.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, одруженого, на утриманні маючого двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , працюючого водієм ТОВ «Павлоградзернопродукт», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

визнано винним та засуджено за ч.2 ст. 286 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного основного та додаткового покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.

Позовну заяву ОСОБА_10 до ОСОБА_7 , ОСОБА_18 та ТОВ "Павлоградзернопродукт" про відшкодування в солідарному порядку матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_11 задоволено частково та ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування моральної шкоди 150 000 грн.; в іншій частині позову ОСОБА_11 - відмовлено.

Долю речових доказів та судових витрат вирішено відповідно до положень ст.ст. 100, 124 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК),-

В С Т А Н О В И Л А:

Оскаржуваним вироком ОСОБА_14 та ОСОБА_7 визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

18 листопада 2016 року, близько 16:40 годин водій ОСОБА_14 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не відмовився від руху у темний час доби на неосвітленому транспортному засобі з несправним освітлювальним обладнанням, у якого не горіли фари та габаритні ліхтарі, що не відповідає вимогам, які стосуються безпеки дорожнього руху, створюючи тим самим небезпеку та перешкоду для інших учасників дорожнього руху, керуючи мотоблоком марки «Zirka WC80DE» з причепом кустарного виробництва, слідував по правій смузі дороги Павлоград-Лозова-Мерефа у Юр`ївському районі Дніпропетровської області від смт. Юр`ївка в напрямку м. Павлоград Дніпропетровської області.

У вказаний час, позаду мотоблоку марки «Zirka WC80DE», у попутному йому напрямку, по правій смузі дороги Павлоград-Лозова-Мерефа, з ближнім світлом фар, зі швидкістю 90 км./год. рухався автомобіль марки «Lexus LX570», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7 .

У процесі руху водій ОСОБА_7 , виявивши перешкоду для руху, створену мотоблоком марки «Zirka WC80DE» з причепом під керуванням ОСОБА_14 , з метою запобігти зіткнення з ним, застосував маневр вліво, що був небезпечний, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу, по якій, у зустрічному йому напрямку слідував автомобіль марки «Мерседес Бенц 313D ПЕ», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_19 .

При подальшому зближенні автомобілів марки «Lexus LX570», д.н.з. НОМЕР_1 , та марки «Мерседес Бенц 313D ПЕ», д.н.з. НОМЕР_2 , на 149 км. дороги Павлоград-Лозова - Мерефа у Юр`ївському районі Дніпропетровської області, близько 16:40 годин сталося їх зіткнення на межі правого краю проїзної частини та правого узбіччя по ходу руху автомобіля марки «Мерседес Бенц 313D ПЕ».

Своїми діями водій ОСОБА_14 грубо порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 19.1, 31.1, 31.6 «б» Правил дорожнього руху, де зазначено: п.1.3: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а так само бути взаємно ввічливими»; п.1.5: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п.19.1: «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: а) на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла; б) на мопедах (велосипедах) і гужових возах (санях) фари або ліхтарі; в) на причепах та транспортних засобах, що буксируються, - габаритні ліхтарі»; п.31.1: «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації»; п.31.6 «б»: «Забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритів».

Порушення п.п.19.1, 31.1, 31.6 «б» Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася у зв`язку з порушенням водієм ОСОБА_14 п. п. 19.1, 31.1, 31.6 «б» ПДР України пасажиру автомобіля марки «Мерседес Бенц 313D ПЕ» - малолітньому ОСОБА_20 , 2008 року народження, заподіяні середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я, у вигляді закритого перелому лівої стегнової кістки у середній третині зі зміщенням уламків. Пасажиру автомобіля марки «Мерседес Бенц 313D ПЕ» - ОСОБА_10 заподіяні середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я, у вигляді перелому середньої третини правого стегна, забійної рани лівого колінного суглобу, саден обличчя та правої гомілки. Пасажиру автомобіля марки «Мерседес Бенц 313D ПЕ» - ОСОБА_21 заподіяні середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я, у вигляді закритих переломів лонної та сидалищної кісток тазу зліва, забійної рваної рани правого стегна, забоїв (гематоми, садна) м`яких тканин обличчя, лівого променево-зап`ясного суглобу, верхньої та нижньої щелепи. Пасажиру автомобіля марки «Мерседес Бенц 313D ПЕ» - ОСОБА_11 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя, у вигляді закритої тупої травми живота з підкапсульним розривом селезінки та внутрішньочеревною кровотечею.

Крім того, 18 листопада 2016 року, близько 16:45 годин, водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем марки «Lexus LX570» д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_18 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , з увімкненим ближнім світлом фар, зі швидкістю 90 км./год. рухався по правій смузі дороги Павлоград-Лозова-Мерефа у Юр`ївському районі Дніпропетровської області від міста Павлоград в напрямку селища Юр`ївка.

У вказаний час попереду автомобіля марки «Lexus LX570» д.н.з. НОМЕР_5 , та в попутному йому напрямку, по правій смузі дороги Павлоград-Лозова-Мерефа у темний час доби з не працюючою фарою та без задніх габаритів зі швидкістю 15 км./год. рухався мотоблок марки «Zirka WC80DE» під керуванням водія ОСОБА_14 .

Рухаючись далі, водій ОСОБА_7 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, маючи об`єктивну можливість виявити у межах видимості в напрямку свого руху перешкоду, несвоєчасно виявивши мотоблок марки «Zirka WC8ODE» з причепом під керуванням ОСОБА_14 , не застосував своєчасних заходів до зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху, об`їзду перешкоди, перед зміною напрямку не переконався, що це буде безпечним, з метою запобігти зіткнення з мотоблоком марки «Zirka WC8ODE» з причепом, застосував маневр вліво, який був небезпечним, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу, по якій у зустрічному йому напрямку рухався автомобіль марки «Мерседес Бенц 313D ПЕ» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_19 .

У ході подальшого зближення автомобіля марки «Lexus LX570» д.н.з. НОМЕР_5 та автомобіля марки «Мерседес Бенц 313D ПЕ» д.н.з. НОМЕР_2 на 149 км. дороги Павлоград-Лозова-Мерефа у Юр`ївському районі Дніпропетровської області близько 16 години 45 хвилин сталося їх зіткнення на межі правого краю проїзної частини та правого узбіччя по ходу руху останнього.

Своїми діями водій ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху, в яких вказано: п. 1.3: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, а так само бути взаємно ввічливими». п. 1.5: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків». п. 10.1: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху». п. 12.3: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

У результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася у зв`язку з порушенням водієм ОСОБА_7 п. п. 19.1, 31.1, 31.6 «б» ПДР України пасажиру автомобіля марки «Мерседес Бенц 313D ПЕ» - малолітньому ОСОБА_20 , 2008 року народження заподіяні середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я, у вигляді закритого перелому лівої стегнової кістки у середній третині зі зміщенням уламків. Пасажиру автомобіля марки «Мерседес Бенц 313D ПЕ» - ОСОБА_10 заподіяні середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я, у вигляді перелому середньої третини правого стегна, забійної рани лівого колінного суглобу, саден обличчя та правої гомілки. Пасажиру автомобіля марки «Мерседес Бенц 313D ПЕ» - ОСОБА_21 заподіяні середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я, у вигляді закритих переломів лонної та сидалищної кісток тазу зліва, забійної рваної рани правого стегна, забоїв (гематоми, садна) м`яких тканин обличчя, лівого променево-зап`ясного суглобу, верхньої та нижньої щелепи. Пасажиру автомобіля марки «Мерседес Бенц 313D ПЕ» - ОСОБА_11 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя, у вигляді закритої тупої травми живота з підкапсульним розривом селезінки та внутрішньочеревною кровотечею.

Дії обвинувачений ОСОБА_14 та ОСОБА_7 , кожного окремо, кваліфіковані як порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що причинило потерпілим ОСОБА_20 , ОСОБА_10 , ОСОБА_21 середньої тяжкості тілесні ушкодження, та заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_11 за ч.2 ст. 286 КК.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_14 - адвокат ОСОБА_9 просить вирок скасувати у зв`язку з недоведеністю наявності в діях ОСОБА_14 складу злочину за ч.2 ст. 286 КК.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд першої інстанції у вироку формально перерахував докази, якими він підтверджує винуватість ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК, проте усупереч ст.94 КПК не дав цим доказам оцінки з точки зору їх належності та допустимості, які підтверджували наявність в діях ОСОБА_14 складу злочину за ч.2 ст. 286 КК.

Посилання суду, що обвинувачений ОСОБА_14 порушив п.п. 19.1, 31.1, 31.6 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події є такими, що не узгоджуються та в повному обсязі не підтверджуються з наступних підстав.

Так, під час допиту у суді обвинувачений ОСОБА_14 та потерпілі вказали, що ОСОБА_14 рухався на транспортному засобі по узбіччю.

Допитаний у судовому засіданні експерт повідомив, що обвинувачений ОСОБА_7 мав можливість уникнути настанню ДТП, а тому відсутній причинно-наслідковий зв`язок з настанням даної дорожньо-транспортної події за участі обвинуваченого ОСОБА_14 . Крім цього, під час досудового розслідування слідчим не було проведено судово-технічну експертизу транспортного засобу, на якому пересувався засуджений ОСОБА_14 .

Вказує, що протокол слідчого експерименту від 02.03.2017 року, проведений за участю ОСОБА_14 в якості свідка, слід визнати недопустимим доказом, оскільки ця слідча дія проведена без участі захисника ОСОБА_14 .

Інші докази, які підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК, зокрема які б прямо свідчили про доведеність умислу, цілі, мотиву, об`єктивної та суб`єктивної сторін інкримінованого злочину, у матеріалах провадження відсутні.

На підставі наведеного, захисник просить вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.10.2024 скасувати та прийняти своє рішення, яким закрити кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_14 .

Представник потерпілого ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_12 в своїй апеляційній скарзі посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Вказує, що відповідно до долученого прокурором до матеріалів провадження висновку експерта № 12/10.1-24 від 14.03.2017, при заданому механізмі пригоди дії водія автомобіля марки «Lexus LX570» ОСОБА_7 не відповідають вимогам п.п.10.1, 12.3 Правил дорожнього руху. Дії останнього, що не відповідні вимогам Правил дорожнього руху з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з настанням вказаної ДТП.

В даній дорожній обстановці, водій автомобіля марки «Lexus LX570» ОСОБА_7 мав технічну можливість запобігти зіткненню з мотоблоком «Zirka WC80DE» шляхом застосування екстреного гальмування на займаній смузі, рухаючись з фактичною швидкістю.

Обставини можливості обвинуваченим ОСОБА_7 запобігти зіткненню з мотоблоком «Zirka WC80DE» під керуванням ОСОБА_14 згадуються в описовій частині вироку, однак суд не надав їм належної правової оцінки.

Таким чином, з огляду на технічну можливість обвинуваченим ОСОБА_7 запобігти зіткненню з мотоблоком «Zirka WC80DE» шляхом застосування екстреного гальмування на займаній смузі, рухаючись з фактичною швидкістю, в діях обвинуваченого ОСОБА_14 відсутній склад злочину, передбачений ч.2 ст. 286 КК, а його дії щодо порушення п.п.19.1, 31.1, 31.6 «б» Правил дорожнього руху потрібно було кваліфікувати за відповідними статтями Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Враховуючи викладене, представник потерпілого просить вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2024 року відносно ОСОБА_14 скасувати, кримінальне провадження закрити у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК.

В судове засідання апеляційної інстанції потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_21 , законний представник ОСОБА_22 та цивільний відповідач ОСОБА_18 не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату та час судового розгляду, про причини своєї неявки суд не повідомили, але їх неявка, відповідно до приписів ч.4 ст.405 КПК, не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення:

- захисника ОСОБА_23 на підтримку доводів поданої ним апеляційної скарги, який наполягав на їх повному задоволенні та просив вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстнації; доводи апеляційної скарги представника потерпілого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_12 підтримав;

- представника потерпілого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_12 , який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 , просив їх задовольнити, вирок щодо ОСОБА_14 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції;

- потерпілого ОСОБА_10 , який підтримав доводи та апеляційні вимоги захисника ОСОБА_23 та представника потерпілого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_12 щодо скасування вироку суду та призначення нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції;

- прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , а також представника цивільного відповідача ОСОБА_13 , які заперечували проти задоволення апеляційних скаргу захисника ОСОБА_23 та представника потерпілого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_12 вважали вирок суду законним та обґрунтованим, тому просили залишити його без змін;

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Однією із загальних засад кримінального провадження, передбачених п.10 ч.1 ст.7 та ст.17 КПК, є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка визначає, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Виходячи із завдань та загальних засад кримінального провадження, визначених у статтях 2, 7 КПК, функція апеляційного суду полягає в об`єктивному, неупередженому перегляді вироків та ухвал суду першої інстанції, справедливому вирішенні поданих апеляційних скарг із додержанням усіх вимог чинного законодавства.

Як убачається із законодавчого визначення, злочином може бути визнано лише протиправне, суспільно небезпечне, винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину (ч. 1 ст. 11 КК). Звідси одним з елементів складу злочину може бути визнано певну поведінку людини, свідомий та вольовий вчинок, а не певний стан особи.

Диспозиція ст. 286 КК сформульована законодавцем як бланкетна, тому для встановлення ознак об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого цією статтею, потрібно проаналізувати ті нормативно-правові акти, які унормовують правила безпеки руху й експлуатації транспорту, насамперед ПДР, для з`ясування, які саме порушення цих правил були допущені особою, котра керувала транспортним засобом у момент ДТП.

При цьому належить враховувати, що злочин, передбачений ст. 286 КК, є злочином із так званим матеріальним складом, і обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння (дію чи бездіяльність), є не будь-які з допущених особою порушень ПДР, а лише ті з них, які спричиняють (викликають, породжують) суспільно небезпечні наслідки, передбачені в частинах 1, 2 або 3 ст. 286 КК, тобто тільки такі порушення ПДР, які є причиною настання цих наслідків і, отже, перебувають із ними у причинному зв`язку. Таким чином, об`єктивна сторона даного складу злочину включає такі обов`язкові елементи: діяння (дія або бездіяльність); обстановка; суспільно-небезпечні наслідки (середньої тяжкості тілесне ушкодження ч. 1, смерть потерпілого або тяжке тілесне ушкодження ч. 2, загибель кількох осіб ч. 3); причинний зв`язок між суспільно небезпечним діянням та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

Діяння полягає в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Воно може вчинятися шляхом дії або бездіяльності й полягати: 1) у вчиненні дій, заборонених правилами (наприклад, керування транспортним засобом у стані сп`яніння чи без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії тощо); 2) у невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту (незниження швидкості руху відповідно до дорожньої обстановки, недотримання безпечного інтервалу тощо).

Обстановка вчинення злочину характеризується тим, що діяння вчиняється та наслідки настають в обстановці дорожнього руху.

Причинний зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винуватою особою, неминуче зумовлює шкідливі наслідки, передбачені ст. 286 КК.

Допущені особою, яка керує транспортним засобом, порушення ПДР можуть бути умовно поділені на дві групи: а) порушення, які самі по собі (без порушення інших правил ПДР) не здатні викликати суспільно небезпечні наслідки, зазначені у ст. 286 КК (наприклад, керування транспортним засобом без посвідчення водія на керування транспортним засобом відповідної категорії, не зареєстрованим, або без належного номерного знака (підп. «в» п. 2.9 ПДР) тощо); б) порушення, які самі по собі (навіть без будь-яких інших додаткових факторів) містять реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків і тим самим виступають як головна, вирішальна умова, без якої наслідки не настали б і яка з неминучістю викликає (породжує) їх у конкретній ДТП, що мала місце (наприклад, порушення правил перестроювання транспортних засобів (п. 10.3 ПДР), розвороту (п. 10.7 ПДР), заборони виїзду на зустрічну смугу руху транспорту (п. 11.4 ПДР), перевищення швидкості руху транспорту (п. 12.4 ПДР) тощо).

Під час розгляду кримінального провадження суд зобов`язаний виявити, встановити і вказати в мотивувальній частині вироку порушення ПДР, які мали місце під час конкретної ДТП, але водночас він повинен чітко зазначати у вироку, які саме з цих порушень були причиною настання наслідків, передбачених ст. 286 КК, тобто знаходилися у причинному зв`язку з ними, а які з цих порушень виконали лише функцію умов, що їм сприяли.

Тільки порушення ПДР, які містять у собі реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків і виступають безпосередньою причиною їх настання у кожному конкретному випадку ДТП, є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 286 КК.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Із суті вказаної норми процесуального закону вбачається, що мотивувальна частина обвинувального вироку має містити, насамперед, формулювання обвинувачення, визнаного доведеним судом, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів. У цій частині вироку викладається весь обсяг обвинувачення, визнаного доведеним, а також обставини, які визначають ступінь винності особи, після цього докази, покладені судом в обґрунтування своїх висновків.

В порушення вищенаведених вимог КПК, суд першої інстанції дійшовши до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК, у мотивувальній частині вироку при формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним вказав, що водій ОСОБА_7 своїми діями грубо порушив вимоги п.п.1.3,1.5, 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху; але потім виснував, що у результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася у зв`язку з порушенням водієм ОСОБА_7 п.п.19.1,31.1, 31.6 б, пасажирам автомобіля Мерседес Бенц 313D ПЕ малолітньому ОСОБА_20 , ОСОБА_10 , ОСОБА_21 та ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження.

На переконання колегії суддів такі висновки суду не узгоджуються з вимогами наведених норм та є суперечливими.

ЄСПЛ у багатьох аспектах удосконалив право на справедливий судовий розгляд, встановивши як непрямі вимоги щодо «справедливого розгляду» ряд гарантій або умов, що прямо не зазначені в Конвенції. Однією з таких вимог є вимога судів обґрунтовувати свої рішення. Суди повинні «вказати з достатньою ясністю підстави, на яких базується їхнє рішення» (рішення від 16.12.1992 у справі «Хаджіанастасіу проти Греції» (Hadjianastassion v. Greece).

Аргументація у обвинувальному вироку має стосуватися усіх елементів складу злочину, тому обвинувальний вирок, у якому наведено лише перелік доказів, без «прив`язки» їх до конкретних елементів складу злочину, не є вмотивованим. У справі «Болдя проти Румунії» (Boldea v. Romania) ЄСПЛ наголосив, що суд першої інстанції не здійснив розгляд всіх складових елементів правопорушення і зовсім не аналізував докази, надані заявником, що надало б йому можливість у разі необхідності ухвалити вмотивоване рішення, чого йому в справі не вдалося зробити. Мотивування полягає й у тому, що суд повинен вказати у вироку, чому він відкидає одні докази й приймає інші. Особливо ретельно суд повинен поставитися до викладення у вироку результатів аналізу доказів, що свідчать на користь обвинуваченого.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції належним чином не мотивував та не встановив, порушення яких саме пунктів Правил дорожнього руху п.п.1.3, 1.5, 10.1, 12.3 чи п.п.19.1, 31.1, 31.6б обвинуваченим ОСОБА_7 були причиною настання наслідків, передбачених ст. 286 КК, тобто знаходяться у причинному зв`язку з ними.

Отже суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке тягне за собою безумовне скасування судового рішення, оскільки право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції та національним законодавством України.

Зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними, тягнуть за собою повторне дослідження усіх доказів, що не є завданням апеляційного провадження, тому апеляційний суд вважає за необхідне скасувати вирок із призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.409 КПК, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: 1) неповнота судового розгляду; 2) невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; 3) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 4) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.412 КПК, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Виходячи із забезпечення принципу верховенства права, законності та права обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_24 на справедливий розгляд справи, колегія суддів, відповідно до п.3 ч.1 ст.409 та ч.1 ст.412 КПК вважає за необхідне скасувати вирок суду першої інстанції у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Зважаючи, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений, суд при новому розгляді справи має належним чином проаналізувати кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, надавши оцінку при цьому кожному суттєвому доводу сторін кримінального провадження, і в залежності від установлених обставин, ухвалити законне, обґрунтоване та належним чином умотивоване рішення.

Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 та представника потерпілого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_12 підлягають частковому задоволенню, а вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2024 підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412 та 418, 419 КПК, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 , подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_14 , а також представника потерпілого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_12 - задовольнити частково.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_14 за ч.2 ст.286 КК та ОСОБА_25 за ч.2 ст.286 КК - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_14 та ОСОБА_26 - не обирати.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її оголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4