Справа № 186/698/23
Провадження № 1-кп/0186/80/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року м. Шахтарське

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 13 січня 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Першотравенська, Дніпропетровської області, громадянина України, розлученого, який має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , непрацюючого, учасника бойових дій, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Першотравенська, Дніпропетровської області, громадянина України, розлученого, який має на утриманні неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , непрацюючого, який проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8

захисників адвоката ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_10 (приймає участь в режимі відеоконференції)

обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, заборонивши останньому у період з 17 год.00 хв. до 05 год. 00 хв. наступної доби залишати житло, де він фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що підставою для продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є те, що останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.307 КК України та в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, які полягають у тому, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду, та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

Ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, власного житла не має, на даний час перебуває у стадії розлучення із дружиною та враховуючи тяжкість злочину, може переховуватися від суду.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, прокурор обґрунтовує тим, що, можливість вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, зумовлена наявністю попередніх ризиків та може мати місце у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу. Наявність вказаного ризику також обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 протягом короткого проміжку часу вчинив два кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, у зв`язку з чим останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин з корисливих мотивів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі та прохав його задовольнити.

Захисник ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання, прохали застосувати до ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання. Свою незгоду обґрунтовували тим, що ОСОБА_5 протягом всього судового розгляду вчасно з`являється в судові засідання.

Захисник ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_3 підтримали думку обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника адвоката ОСОБА_9 .

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах заявленого клопотання, суд зазначає наступне.

У відповідності до ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Судом встановлено, що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2024 року продовжено запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний час доби, дія якого закінчується 28 грудня 2024 року.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України, одне з яких відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

У зв`язку з викладеним, суд погоджується з доводами прокурора про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Такі висновки ґрунтуються на тому, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.2 ст.307 КК України, з яких кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років. Також суд враховує його вік та стан здоров`я, відсутність постійного джерела доходу, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, сімейний стан, а також те, що на даний час розгляд кримінального провадження не закінчений, тому суд дійшов висновку про те, що обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює запобіганню ризикам, передбаченим п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Розглядаючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 суд зазначає наступне.

Ухвалою слідчого судді від 04.04.2023 р. ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, строк дії якого продовжувався до теперішнього часу.

За час перебування обвинуваченого під домашнім арештом до суду не надходили відомості про вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення чи про спроби обвинуваченого переховуватися від суду.

Ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, існують ще з моменту обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу на стадії досудового розслідування (з 04.04.2023 р.) і до теперішнього часу.

Відповідно до практики ЄСПЛ ризик втечі зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою, що неодноразово зазначалося у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі Neumeister v. Austria, § 10.

Обвинувачений ОСОБА_5 з 04.04.2023 р. перебуває під домашнім арештом. Враховуючи цю обставину та вказану практику ЄСПЛ, а також відсутність відомостей про спроби обвинуваченого переховуватися від суду чи про вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, суд вважає, що ступінь заявлених прокурором ризиків за час перебування ОСОБА_5 під домашнім арештом значно зменшився.

Натомість, прокурор не надав суду переконливих доказів того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним ризикам, передбаченим п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, вирішуючи питання про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд враховує наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, ступінь яких з плином часу значно зменшився, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, розлучений, має на утримані двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, обґрунтування обвинувачення та вагомість наданих доказів, а також те, що при розгляді кримінального провадження судом допитані свідки та досліджені всі письмові докази, надані стороною обвинувачення, та приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з обмеженням особистої свободи громадян, може забезпечити запобігання ризикам, які суд вважає доведеними.

При цьому суд зазначає, що застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави недоцільне, так як ОСОБА_5 не працює та не має постійного джерела доходів.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до суду на першу про те вимогу, не знайшлося, застосування до обвинуваченого такого виду запобіжного заходу, як особиста порука також не виявляється можливим.

Враховуючи викладене, суд вважає, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: за першою вимогою прибувати до суду та повідомляти суд про зміну свого місця проживання, забезпечить виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим судом ризикам.

Керуючись ст. ст. 177, 181, 194, 196, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту відмовити.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту змінити на особисте зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

-прибувати до суду на кожну вимогу;

-повідомляти суд про зміну місця проживання.

У частині покладення на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, ухвала суду про зміну запобіжного заходу діє до 25 лютого 2025 року.

Відповідно до ч.7 ст.194 КПК України після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.3 ст.179 КПК України контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду - прокурор.

Копію ухвали вручити прокурору та обвинуваченому негайно після її оголошення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1