Справа №:755/8972/23
Провадження №: 1-кп/755/113/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" березня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язківу кримінальному провадженні № 0002655, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.09.2022, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям. Києва, громадянина України, такого, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2, 3 ст. 307 та ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Києва, громадянки України, на момент затримання була офіційно працевлаштована, з вищою освітою, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судима: 02.08.2022 Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу 34000 гривень,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 309, ч.3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Сніжне, Донецької області, громадянина України, такого, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307 та ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Києва, громадянина України, такого, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 307 та ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_10 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 - ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

установив:

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

Щодо обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 діє запобіжний захід у вигляді застави.

В судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 були подані письмові клопотання щодо продовження обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кожному окремо, продовження строку дії обов`язків, відповідно.

Клопотання прокурора обґрунтовані тим, що наявність обґрунтованої підозри, що стала підставою для висунення обвинувачення та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України надає об`єктивну доцільність і необхідність у продовженні строку дії обов`язків, покладених ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва, у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у виді застави. Крім того, обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання від 9 до 12 років позбавлення волі, може впливати на свідків, може перешкоджати здійсненню судового розгляду та неналежному відправленню правосуддя іншим чином, шляхом невчасної явки до суду або ж неявки до суду для розгляду провадження з метою затягування судового розгляду та порушення принципу розумності строків, вчиняти інші кримінальні правопорушення або продовжити свою злочинну діяльність, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вказаним ризикам.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_8 вважав клопотання прокурора необґрунтованим, оскільки прокурор нічого нового в клопотанні не наводить.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_10 вважав клопотання необґрунтованим, всі вказані ризики ґрунтуються на припущеннях. Зазначив, що ОСОБА_6 зайшов підробіток, у зв`язку з чим просив дозволити виїзд з м. Києва в межах області.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_9 також заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, вважала його необґрунтованим, однак, якщо суд дійде висновку щодо продовження запобіжного заходу, дозволи виїзд з м. Києва в межах області.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала позицію свого захисника.

Обвинувачений ОСОБА_6 також підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового процесу, переглянувши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В ході обговорення питання доцільності продовження строків дії застосовуваних до обвинувачених запобіжних заходів, відповідно до обвинувального акту, встановлено наступні відомості.

Обвинувачений ОСОБА_4 є раніше не судимою особою, стійких соціальних зв`язків, в тому числі власної родини, не має. Має реєстрацію та постійне місце проживання. Неофіційно працевлаштувався, займається перевезенням товарів по м. Києву та Київській області. Обвинувачується у вчиненні низки тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень. Крім того, як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 перебуває на обліку у лікаря-нарколога у зв`язку із вживанням наркотичних речовин.

Обвинувачена ОСОБА_5 має вищу освіту, має постійне місце проживання та реєстрацію у м. Києві, раніше судима за вчинення злочину, аналогічного тому, у вчиненні якого обвинувачується в межах даного кримінального провадження, а саме - за ч. 2 ст. 309 КК України. Обвинувачується у вчиненні нетяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_6 є раніше не судимою особою, працевлаштований, має реєстрацію та постійне місце проживання. Обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень.

Так, суд враховує, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , кожен окремо, обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, що віднесені до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна. ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нетяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень.

Крім того, судом враховується, що ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні злочинів, які мають підвищену суспільну небезпеку, оскільки пов`язані із розповсюдженням психотропних речовин та залученням інших осіб до їх вживання.

Оцінюючи ризики, що наявні у кримінальному провадженні, суд виходить з наступного.

Так, у випадку обвинуваченого ОСОБА_4 має місце ризик переховування від суду, з огляду на покарання, яке може бути призначено останньому у разі доведення його вини у вчиненні низки інкримінованих йому злочинів, що передбачають покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років із конфіскацією майна. В контексті цього ризику суд приймає до уваги, що останній не має стійких соціальних зв`язків, що могло б запобігти настанню вказаного ризику.

Водночас обґрунтованим, на думку суду, є ризик продовження неправомірної діяльності, пов`язаної зі збутом психотропних речовин, або вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки в межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні низки кримінальних правопорушень, організованою групою, при цьому, кримінальні правопорушення обумовлені вчиненням кількох епізодів злочину, що свідчить про системність дій і намірів щодо їх продовження, та, відповідно, високий рівень вірогідності настання зазначеного ризику, незважаючи на відсутність даних щодо притягнення особи до кримінальної відповідальності в минулому. При цьому, судом у світлі зазначеного ризику також враховується, що обвинувачений перебуває на обліку у лікаря-нарколога у зв`язку із вживанням наркотичних речовин.

У відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 , суд доходить висновку, що має місце ризик переховування від суду, з огляду на покарання, яке може бути призначено останньому у разі доведення його вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів, що передбачають покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років із конфіскацією майна.

Крім того, на думку суду, обґрунтованим є ризик продовження неправомірної діяльності, пов`язаної зі збутом психотропних речовин, або вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки в межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, що віднесені до категорії тяжких та особливо тяжких, групою осіб.

У випадку обвинуваченої ОСОБА_5 , суд доходить висновку, що також має місце ризик переховування від суду, з огляду на тяжкість покарання, що може бути призначено у разі доведення вини обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, що їй інкриміновані. Доказів того, що обвинувачена на цей час працевлаштована, суд не має. Крім того, вона не має заборон щодо виїзду за кордон, тому може безперешкодно залишити країну, виїхавши за її межі з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Окрім того, обґрунтованим є ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження неправомірної діяльності, пов`язаної зі збутом психотропних речовин, у вчиненні чого ОСОБА_5 обвинувачується в межах даного кримінального провадження.

Судом також враховується, що обвинувачена є особою, раніше судимою за вчинення аналогічного злочину, що свідчить про низький рівень правосвідомості останньої та готовність до неправомірної поведінки у суспільстві, а також про те, що остання, будучи засудженою за вчинення злочину, пов`язаного з обігом наркотичних засобів психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів, не стала на шлях виправлення та, ймовірно, вчинила нові кримінальні правопорушення, пов`язані з обігом психотропних речовин, що обумовлюються системністю дій у складі організованої групи, оскільки в межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кількох епізодів кримінальних правопорушень, вчинених групою осіб.

Таким чином, встановлені судом у кримінальному провадженні ризики є наявними, обґрунтованими та такими, що можуть справдитись з великим ступенем вірогідності.

Крім того, незважаючи на презумпцію невинуватості, суд має, зокрема, забезпечити дотримання інтересів суспільства, які переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Обґрунтування сторони обвинувачення свідчить про наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений ст. 177 КПК України переховуватися від суду.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості обвинувачених переховуватися від суду береться до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачені з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих правопорушень, можуть вдатися до відповідних дій.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

За практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Із урахуванням конкретних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченим, суд вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Запобіжний захід необхідний для забезпечення здійснення судового провадження, яке з об`єктивних причин не закінчено на даний час.

Таким чином, враховуючи наведене, на переконання суду, саме застосування дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які наразі застосовуються щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , здатні убезпечити настання існуючих у кримінальному провадженні ризиків.

Таким чином, суд вважає необхідним продовжити строк дії обов`язків, що покладені на обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у зв`язку із застосуванням запобіжних заходів у вигляді застави.

У відношенні обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 суд вважає за можливе дозволити їм пересування по місту Києву та Київської області.

На підставі викладеного та керуючись ст. 177, 181-183, 194, 331, 383 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків- задовольнити.

Продовжити дію обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які діють під час застосування запобіжного заходу у вигляді застави, на два місяці, тобто до 17 травня 2025 року включно, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатись з м. Києва та Київської області, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Продовжити дію обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які діють під час застосування запобіжного заходу у вигляді застави, на два місяці, тобто до 17 травня 2025 року включно, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатись з м. Києва та Київської області, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Продовжити дію обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які діють під час застосування запобіжного заходу у вигляді застави, на два місяці, тобто до 17 травня 2025 року включно, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатись з м. Києва та Київської області, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_12