Дата документу 23.01.2025
Справа № 334/9381/24
Провадження № 1-кс/334/234/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання представника заявника адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного у кримінальному провадженні №0002216 від 01.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.01.2025 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_3 в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_4 про скасування арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002216 від 01.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 368 КК України.

Подане клопотання вмотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2024 року, в рамках розслідування кримінального провадження №0002216 від 01.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. З ст. 368 КК України, накладено арешт на майно, яке вилучене 20.12.2024 року під час проведення обшуку автомобіля марки BMW модель ХЗ з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який знаходився на АЗС «Запоріжнафтопродукт» за адресою: м.Запоріжжя, вул.Седова, 7, під керуванням ОСОБА_6 , а саме мобільний телефон Iphone 16 Pro Мах, копії медичних документів стосовно ОСОБА_7 видані лікарями КНП «ЗОКЛ» ЗОР на 34 арк, та грошові кошти у сумі 400 000,00 грн.

Вищезазначені вилучені кошти у сумі 400 000 грн. належать ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З приводу вилучених коштів ОСОБА_8 пояснив, що його теща ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісяця з початку 2024 року отримує грошову компенсацію у розмірі 120 000,00 грн. за зниклого безвісти на території бойових дій її сина військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Отримані кошти передає йому для конвертації їх у іноземну валюту та подальшого зберігання у нього в будинку за місцем проживання.

20.12.2024 року в ранці ОСОБА_8 отримав от тещі чергову суму накопичених коштів у розмірі 400 000 гривень, та возив їх з собою в автомобілі марки BMW модель ХЗ з державним номерним знаком НОМЕР_1 , які були вилучені під час обшуку на АЗС «Запоріжнафтопродукт» за адресою: м.Запоріжжя, вул.Седова, 7.

Просив скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2024 року в частині вилучених грошових коштів у сумі 400 000 грн., які належать ОСОБА_3 , оскільки вважає, що на теперішній час відсутні підстави для збереження заходу забезпечення у вигляді арешту на грошові кошти.

Заявник ОСОБА_3 судовому засіданні підтримала клопотання та просила скасувати арешт з грошових коштів, пояснила, що вважає ці кошти своїми, оскільки передавала ОСОБА_8 гроші, які отримувала в якості грошової компенсації за зниклого безвісти на території бойових дій сина, які він конвертував у банківських установах у долари та зберігав у своєму будинку. 20.12.2024 року вранці вона передала дійсно передавала йому грошові кошти у сумі 400 000 грн.

Представник заявника адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити та скасувати арешт, оскільки вказані кошти належать ОСОБА_3 , вона не має жодного стосунку до кримінального провадження та має право на володіння власним майном.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти клопотання ОСОБА_3 , оскільки до клопотання не долучено належним доказів, які б підтверджували, що ці кошти дійсно належать заявниці. Після вилучення вказаних коштів ОСОБА_8 не надавав пояснення, що ці кошти належать його тещі, не звертався з клопотанням про її допит в якості свідка. ОСОБА_8 повідомлено про підозру, санкція статті передбачає конфіскацію, тому арешт на грошові кошти є виправданим. У клопотанні просила відмовити.

Вислухавши пояснення заявника, розглянувши матеріали справи, оцінивши всі надані докази у сукупності, суд приходить до наступних висновків:

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, 24.12.2024 року ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя накладено арешт у кримінальному провадженні № 0002216 від 01 листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 ч.3 ст. 368 КК України, а саме на майно, яке виявлено та вилучено під час обшуку автомобіля марки BMW модель X3 з державним номерним знаком НОМЕР_2 , який знаходився на АЗС «Запоріжнафтопродукт» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Седова, 7, під керуванням ОСОБА_8 , а саме на мобільний телефон Iphone 16 Pro Max imei1 НОМЕР_3 , imei2 НОМЕР_4 - який було упаковано до полімерного спец пакету WAR 2090695, копії медичних документів стосовно ОСОБА_7 видані лікарями КНП «ЗОКЛ» ЗОР на 34 арк - які було упаковано до полімерного спец пакету HYQ 0020111, грошові кошти у сумі 400 000 гривень - які було упаковано до полімерного спец пакету HYQ 0020110.

Відповідно до ст. 174 КПК України, власник або володілець майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею при розгляді клопотання про скасування арешту майна перевіряються обставини накладення арешту на майно, а також наявність чи відсутність підстав у його подальшому застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя звертає увагу, що в ухвалі від 24.12.2024 року встановлено, що відповідно до Постанови слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання до камери схову від 21.12.2024 року, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0002216 від 01 листопада 2024 року серед іншого і грошові кошти у сумі 400 000 гривень.

Слідчий суддя погоджується з думкою прокурора, яка зазначила, що ОСОБА_3 є тещею підозрюваного у даному кримінальному провадженні, не є свідком, яку б приводили до присяги, з моменту повідомлення підозри ОСОБА_8 не надавав пояснення про те, що вказані грошові кошти належать ОСОБА_3 .

Крім того, суду не було надано належних доказів в розумінні закону (розписок, квитанцій про передачу, тощо..), які б прямо підтверджували факт передачі конкретних грошових коштів ОСОБА_8 , які нібито останній конвертував в іноземні валюти та які знаходились у нього для збереження, як і не було надано належного доказу про передачу 400000 грн. 20.12.2024 року.

Відповідно до ухвали слідчого судді, арешт було накладено з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) для встановлення та з`ясування обставин, що мають значення для справи.

На момент розгляду даного клопотання, досудове розслідування триває, тобто потреба в заході забезпечення кримінального провадження не відпала, а тому слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що заявником не було доведено наявності правових підстав для скасування арешту майна, оскільки арештоване майно речовим доказом в кримінальному провадженні, а тому в цілях подальшого безперешкодного та своєчасного проведення досудового розслідування, в задоволенні клопотання заявника слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170, 173, 174, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника заявника адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного у кримінальному провадженні №0002216 від 01.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 368 КК України- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено 24.01.2025 року о 15-30 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1