Справа № 337/2574/24
Номер провадження 1-кп/337/110/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя

у складі судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

розглянувши в порядку спеціального судового провадження (in absentia), у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжя кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.03.2024 за №0000430 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки с. Переможне, Василівського району, Запорізької обл., зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , заміжньої, яка не є особою, щодо якої здійснюється особливий порядок кримінального провадження, передбачений ст. 480 КПК України, раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Незалежність України визнано значною кількістю держав світу, у тому числі 05.12.1991 Російською Федерацією.

За загальновідомими фактами, в порушення норм міжнародного права, приблизно о 5 годині 00 хвилин 24 лютого 2022 року підрозділи збройних сил та інших збройних формувань РФ на виконання наказів вищого військового та політичного керівництва РФ щодо розв`язання агресивної війни та воєнного конфлікту проти України, із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, вторглись на територію суверенної України через державні кордони в Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, Запорізькій, Київській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частин території суверенної України, у тому числі Плодородненської сільської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області.

З метою відсічі військовій агресії РФ 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України затверджених Верховною радою України, зокрема Указом Президента України від 05 лютого 2024 року №49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 3564-ІХ від 06.02.2024, яким строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року.

Починаючи з 26.02.2022 Плодородненська сільська територіальна громада Мелітопольського району Запорізької області тимчасово окупована представниками збройних формувань держави-агресора Російської Федерації (наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 (в редакції №363 від 20.12.2023) «Про затвердження Переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією»), що у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022) є незаконним і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до п.7 ч.1 ст.1-1 Закону №1207-VII, є частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Разом з тим, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше ніж 01.04.2022, представниками ЗФ РФ всупереч порядку установленого Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншим діючим нормативно-правовим актам, цілеспрямовано створено окупаційну адміністрацію Мелітопольського району Запорізької області - т.зв. «военно-гражданскую администрацию Мелитопольского района» (мовою оригіналу), з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю на захопленій військовим шляхом території та безпосередньої реалізації всіх узурпованих владних повноважень діючої Мелітопольської районної ради Запорізької області та відповідної державної адміністрації.

Продовжуючи встановлення тотального контролю та розповсюджуючи свою владу на захоплених військовим шляхом територіях Мелітопольського району Запорізької області, представники ЗФ РФ разом із посадовими особами зазначеної окупаційної адміністрації Мелітопольського району Запорізької області, діючи за підтримки місцевих колаборантів та інших лояльних до держави-агресора верств місцевого населення, створили на території Плодородненської сільської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області аналогічний незаконний орган влади у вигляді місцевої окупаційної адміністрації держави-агресора - т.зв. «Плодородненскую сельскую администрацию Мелитопольского района Запорожской области» (мовою оригіналу), яка в подальшому, а саме 07.09.2022 була зареєстрована в «Едином государственном реестре юридических лиц» (мовою оригіналу) з повним найменуванням «Администрация Плодородненского сельского поселения Мелитопольского района Запорожской области» (мовою оригіналу), розташована за адресою: Запорізька обл., Мелітопольський р-н, с. Плодородне, вул. Миру, буд. 11, наділивши її всіма необхідними владними повноваженнями.

Так, положеннями п.6 ч.1 ст.1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що окупаційна адміністрація РФ - це сукупність державних органів і структур РФ, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольними РФ самопроголошеними органами, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріуси та суб`єкти адміністративних послуг.

В свою чергу незаконними органами, посадовими та службовими особами відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

В подальшому, не пізніше другої декади серпня 2022, громадянка України ОСОБА_5 , перебуваючи на території Плодородненської сільської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, яка з 26.02.2022 є тимчасово окупованою РФ територією України, маючи проросійські погляди, діючи умисно, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої ЗФ РФ, прийняла пропозицію невстановлених під час досудового розслідування осіб із числа представників ЗФ РФ та окупаційної адміністрації - т.зв. «военно-гражданской администрации Мелитопольского района Запорожской области» (мовою оригіналу) та добровільно зайняла посаду « Главного бухгалтера Плодородненской сельской администрации Мелитопольского района Запорожской области» (мовою оригіналу) в подальшому, а саме була 07.09.2022 зареєстрована в «Едином государственном реестре юридических лиц» (мовою оригіналу) з повним найменуванням «Администрация Плодородненского сельского поселения Мелитопольского района Запорожской области» (мовою оригіналу), яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, в тому числі: загальна організація роботи та управління цією окупаційною адміністрацією, її структурними підрозділами, винесення та затвердження рішень, владних розпоряджень від імені адміністрації, обов`язкових для виконання, призначення на посади та звільнення з посад, розпорядження коштами та майном окупаційної адміністрації, тощо.

Ухвалою Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 26.06 2024 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, визначено здійснювати у спеціальному судовому провадженні відповідно до ч.3 ст.323 КПК України, у відсутності обвинуваченої. Отже, судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченої ОСОБА_6 (in absentia), яка показань суду не надавала та будь-яких клопотань від останньої на адресу суду також не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченої (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч.3 ст. 323 КПК України) суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченої як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, сприяє забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченої була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Водночас, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника - адвоката ОСОБА_4 , що був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Донецькій та Запорізькій областях.

Повістки про виклик обвинуваченої в судові засідання здійснювався у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме у газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Хортицького районного суду м. Запоріжжя (https://hr.zp.court.gov.ua/sud0825/), інформація про процесуальні документи надсилались та публікувались відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

При цьому, на своє глибоке переконання, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_6 , яка в свою чергу повинна була знати про розпочате кримінальне провадження, від здійснення свого права предстати перед українським судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, та так само свідчить про наявність у неї наміру ухилитись від кримінальної відповідальності. В той же час, ухилення обвинуваченої ОСОБА_6 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останньою її невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п.«g» п.3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), та як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначила, що не мала можливості зв`язатися з обвинуваченою та з`ясувати в неї правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення. Водночас, захисник належним чином приймав участь у реалізації права на захист обвинуваченої під час судового розгляду та висловив свою позицію з приводу недоведеності вини останньої у даному кримінальному провадженню, посилаючись на те, що добровільність дій її підзахисної, яка перебувала на окупованій території є сумнівною, а тому провадження підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю достатніх доказів та можливості їх отримання.

Відповідно до ст.ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Судом визнано загальновідомим і таким, що не потребує доказуванню в межах даного провадження, що тимчасова окупація з боку РФ частини території України, яка розпочалася із збройного конфлікту, викликаного російською військовою агресією, починаючи з 20 лютого 2014 року та повномасштабного вторгнення РФ на територію України 24 лютого 2022 року, а також анексія з боку РФ частини території України є загально відомими фактами, які за хронологією подій: а) констатовані нормативними, хоча і засудженими з точки зору міжнародного права, актами РФ, а також «нормативними актами» самопроголошених суб`єктів на території України, законність яких не визнається державою Україна, проте прийнятих судом у даному випадку до уваги, оскільки вирішується питання про відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого були прийняті такі акти; б) встановлені національними нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для застосування на території України; в) засуджені міжнародними актами колективного реагування, - а відтак ці факти не потребують окремого судового доказування.

При цьому, винуватість ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, вчиненого за обставин, викладених в обвинувальному акті, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, наданих стороною обвинувачення.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що до окупації він був головою Плодороднецької сільської адміністрації, з окупації виїхав до Запоріжжя на початку квітня 2022 року. Вони перейшли на дистанційний режим роботи, при цьому він продовжував возити гуманітарну допомогу до Михайлівського психоневрологічного диспансеру, спілкувався з мешканцями. 01.06.2022 року йому зателефонував ОСОБА_8 , розповів, що нова влада усіх запросила до ради, де представляли нову голову адміністрації. При цьому голова Мілітопольської адміністрації повідомив, що, мов, він - ОСОБА_9 збіг, а тому його місце займе ОСОБА_10 . Усім, хто залишився в адміністрації, запропонували написати заяву про працевлаштування на ім`я ОСОБА_10 . ОСОБА_11 раніше працювала касиром в Ощадбанку та бухгалтером в школі. На цих зборах була присутня ОСОБА_12 - спеціаліст адміністрації, вона розповідала, що ОСОБА_13 запропонували роботу бухгалтером і та погодилася. Особисто він з ОСОБА_11 не спілкувався, але йому достеменно на власному досвіді відомо, що всі, хто бажав виїхати, виїхав. До роботи нікого не примушували, лише пропонували працевлаштування, тому є усі підстави вважати, що це було її власне волевиявлення.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що особисто з ОСОБА_11 не знайома, знає як мешканку села, яка раніше працювала бухгалтером у школі. 1 червня 2024 року відбулися збори, де представляли нову голову Плодороднецької сільської адміністрації - ОСОБА_15 , бажаючим пропонували роботу в новоутвореному органі. ОСОБА_16 погодилася працювати бухгалтером. Особисто вона з нею не спілкувалася, про це факт їй відомо від знайомих та з інформації, що наявна в соц-мережах та новинах. Тітка її чоловіка ОСОБА_17 була у приміщенні адміністрації, де бачила ОСОБА_18 у службовому кабінеті. Тітка казала, що та працювала бухгалтером, ходила на роботу кожного дня. Вона особисто з ОСОБА_19 не спілкувалася, але бачила її у приміщенні адміністрації. Вважає, що та зайняла посаду добровільно, без жодного примусу, на той час окупаційна влада лише пропонувала роботу, примусу ні до кого не застосовували.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснила, що особа ОСОБА_11 їй добре відома. На початку окупації ОСОБА_11 запропонували роботу бухгалтером в адміністрації і вона погодилася, про це їй розповідали колишні колеги, що залишилися в окупації, з якими вона підтримувала зв`язок. При цьому усі бажаючи мали можливість виїхати з окупації, а тому працевлаштування до органів окупаційної влади обумовлене виключно бажанням таких осіб, у тому числі і обвинуваченої.

Свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що виїхав з окупації на початку квітня 2022 року. ОСОБА_11 знає як мешканку одного села. Коли виїхав до Запоріжжя, він деякий час підтримував зв`язок зі знайомими, вони йому розповідали новини, у тому числі розповіли, що ОСОБА_22 працевлаштувалася бухгалтером до адміністрації, яку утворила окупаційна влада. ОСОБА_22 раніше працювала бухгалтером у школі, потім звільнилася. Особисто він з нею не спілкувався.

Свідок ОСОБА_23 суду пояснила, що обвинувачену знає особисто, колись давно вона працювала касиром в Ощадбанку. Вона знає її чоловіка та доньку, яка вже досягла повноліття. До окупації вона працювала спеціалістом в Плодородненській сільській раді, потім їх звільнили. Окупаційна влада утворила свою адміністрацію. Вона приходила до адміністрації забирати свої речі, бачила там ОСОБА_24 в службовому кабінеті за столом, бо та працевлаштувалася бухгалтером. Вона спілкувалася з нею, ОСОБА_25 розповідала, що їй запропонували цю роботу і вона погодилася. Виглядала вона задоволеною, посміхалася, засмучена не була. З окупації вона виїхала 22 вересня 2022 року, спілкувалася з обвинуваченою влітку 2022 року.

Свідок ОСОБА_26 суду пояснив, що до окупації мешкав в с.Плодородне, з окупації виїхав у серпні 2022 року. ОСОБА_11 знав як мешканку села, їхні діти ходили в одну школу. Коли почалася окупація, у них були проблеми зі світлом. Особисто він ходив до адміністрації, щоб повідомити про аварійну ситуацію, дізнатися, коли буде світло. Голови адміністрації ОСОБА_15 на місці не було. Він особисто бачив обвинувачену за робочим столом, та працювала з паперами в кабінеті з табличкою «бухгалтерія». Він спитав її за світло, ОСОБА_19 відповіла, що самостійно вирішити проблему не може. Тоді він приходив ще раз і знову бачив ОСОБА_11 у тому самому кабінеті. Про її особисте життя він не розпитував, лише цікавився за світло. Вона сказала, що буде кудись телефонувати, з`ясовувати, треба почекати, це було наприкінці травня - на початку червня 2022 року. Виглядала вона спокійною, задоволеною життям, перелякана не була.

Покази допитаних свідків в цілому відповідають письмовим доказам, наданим стороною обвинувачення та дослідженими у судовому засіданні.

Так, за змістом протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 07.03.2023, проведених відносно громадянки України ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: зняття інформації з мобільного додатку «Telegram», який зареєстрований на абонентський номер НОМЕР_1 , під обліковим записом з ім`ям « ОСОБА_28 », виявлено, що « ОСОБА_28 » (мовою оригіналу) є учасником групи «ТГ Мелитопольского района», власником якого є особа, яка підписана як « ОСОБА_29 » та яка користується обліковим записом, зареєстрованим на абонентський номер НОМЕР_2 , в даній групі 84 учасника між якими наявне листування представників окупаційних адміністрацій Мелітопольського району Запорізької області.

Протоколом огляду від 25.03.2024 року було оглянуто інформацію, зафіксовану під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з облікового запису під ім`ям « ОСОБА_28 » у системі миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», зареєстрованого на абонентський номер оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 , яким особисто користується громадянка України ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час слідчої дії оглядом та аналізом наявної інформації встановлено, що обліковий запис « ОСОБА_28 » є учасником групи «ТГ Мелитопольского района», адміністратором якого є користувач під ім`ям « ОСОБА_29 », обліковий запис якого зареєстрований на абонентський номер НОМЕР_2 . При переході за посиланням « chats» виявлено чат «ТГ Мелитопольського района», де наявне листування представників окупаційних адміністрацій Мелітопольського району Запорізької області, у якому 10 серпня 2022 року об 15год.01хв. з невстановленого акаунту завантажено фотографію, де зображено перелік посадових осіб т.зв. «Плодородненской сельськой администрации» (мовою оригіналу), зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_5 є головним бухгалтером зазначеного незаконно створеного органу. Скрін-шот інформації доданий до протоколу слідчої дії та був оглянутий у судовому засіданні.

Відповідно до протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії- зняття інформації з електронних інформаційних систем від 30.12.2022 року, проведених відносно громадянки ОСОБА_30 виявлено, що адресою електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_3 », користується ОСОБА_31 ІНФОРМАЦІЯ_4 , у папці «вхідні» наявно 261 листування, серед яких наявний файл «20220908-Новоуспенівська ТГ-101».

Протоколом огляду від 25 березня 2024 року зафіксовано проведення огляду оптичного носія інформації DVD-R диску з реєстровим № 59/5/5/1-385т від 30.12.2022, який є додатком до протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 30.12.2022, відносно громадянки України ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме папки « ІНФОРМАЦІЯ_3 », в якій наявний файл з «Анкетою учасника бюджетного процесса по состоянию» на 01.09.2022 року (мовою оригіналу) за підписом «руководителя Плодороднецкой сельськой администрации ОСОБА_10 » (мовою оригіналу), що скріплений печаткою з назвою зазначеної установи. Зокрема, зі змісту зазначеної «Анкети» вбачається назву зазначеної установи (мовою оригіналу): «администрация Плодородненского сельского поселения Мелитопольського района Запорожской области», юридична адреса : Запорожская область, Мелитопольський район, с.Плодородное, ул.Мира, 1»( мовою оригіналу) , серед контактних осіб зазначено: « НОМЕР_3 -глава сельськой администрации ОСОБА_33 , НОМЕР_4 -главный бухгалтер ОСОБА_6 » (мовою оригіналу)

Відповідно до протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 24 травня 2023 року, проведених відносно громадянки ОСОБА_34 виявлено, що остання користується мобільним номером НОМЕР_5 , а також мобільним додатком "Telegram", обліковий запис у якому зареєстровано на мобільний номер НОМЕР_5 під іменем користувача " ОСОБА_35 », де серед наявних листувань виявлений чат з назвою «фінансісти» , в якому наявно 1189 повідомлень, до зазначеної групи входить ОСОБА_22 , в якому міститься листування між особами щодо фінансової діяльності незаконно утворених органів на тимчасово окупованій території Запорізької області, зокрема наявні повідомлення від адресанта ОСОБА_36 31 серпня 2022 року, 22 вересня 2022 року, 30 вересня 2022 року та ін. щодо діяльності Плодороднецької сільської адміністрації.

Протоколом огляду від 25 березня 2024 року зафіксовано проведення огляду оптичного носія інформації DVD-R диску з реєстровим № 59/14/686т від 24.05.2023, який є додатком до протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем, відносно громадянки України ОСОБА_37 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка добровільно зайняла посаду «начальника отдела бухгалтерского учета - главный бухгалтер окупаційної адміністрації держави-агресора -т.зв., «Александровской сельськой администрации Мелитопольського района Запорожской области», оглянуті листування в додатку "Telegram" у чаті з назвою «фінансісти», наявне листування за 22.09.2022 року з ОСОБА_38 , яка надає інформацію щодо наявності в Плодороднецької сільської адміністрації штату на 30 осіб, з яких зайнято штатних одиниць -23, надіслання останньою звіту 30.09.2022 року діяльності Плодороднецької сільської адміністрації.

Згідно Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками 23 липня 2023 року свідок ОСОБА_7 з чотирьох наданих фотознімків схожих осіб жіночої статті, на світлині під №4 за формою та рисами обличчя впізнав ОСОБА_5 , яка була призначена на посаду головного бухгалтера в т.зв «Администрации Плодороднецкого поселения Мелитопольського района Запорожской области» від окупаційної влади, яка на теперішній час співпрацює з представниками окупаційної влади РФ, представниками окупаційної адміністрації в с.Плодородне Мелітопольського району та представниками окупаційної адміністрації Мелітопольського району.

Згідно Протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками 25 липня 2023 року свідок ОСОБА_20 з чотирьох наданих фотознімків схожих осіб жіночої статті, на світлині під №4 за формою та рисами обличчя впізнав ОСОБА_5 , яка була призначена на посаду головного бухгалтера в т.зв «Администрации Плодороднецкого поселения Мелитопольського района Запорожской области» від окупаційної влади.

Інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначених КПК України надано не було. При цьому, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

За результатами судового розгляду, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши досліджені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до наступного.

Наразі такий факт, як окупація певної території України та створення на них окупаційних адміністрацій є загальновідомим.

Водночас законодавчим органом влади, вживаються всі заходи щодо визнання, утому числі і на міжнародному рівні РФ - державою-агресором. Так, зокрема Резолюцією Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй "Агресія проти України" A/RES/ES-11/1 від 2 березня 2022 року, визнано, що Росія вчинила агресію України, порушивши базові норми ООН, і якою від Російської Федерації вимагається припинити збройну агресію проти України, включаючи також деокупацію Криму та Донбасу, негайно, повністю та безумовно вивести всі свої збройні сили з території України в межах її міжнародно визнаних кордонів.

Також у проміжному рішенні Міжнародного суду Організації Об`єднаних Націй від 16 березня 2022 року, відповідно до якого на найвищому юридичному рівні констатовано факт вторгнення Росії на територію України, відзначаючи, що збройна агресія Російської Федерації розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності, а 24 лютого 2022 року переросла в повномасштабне збройне вторгнення на суверенну територію України. Крім того, відповідними наказами Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про затвердження Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)» м. Михайлівка є окупованою територією.

Свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_20 ОСОБА_14 , ОСОБА_21 , ОСОБА_23 , ОСОБА_26 кожен окремо, повідомили відомі їм обставини вчинення ОСОБА_5 злочину, а саме розповіли про її працевлаштування на посаду головного бухгалтера Плодородненської сільської адміністрації, перебування обвинуваченої в адміністрації в службовому кабінеті у робочий час при виконання службових обов`язків, зазначивши, що при цьому виглядала впевнено, розкуто, задоволено, що свідчить про відсутність примусу до виконуваної робити та дає підстави прийти до висновку щодо її працевлаштування до незаконного створеного на органу за власним волевиявленням з меркантильних спонукань.

Зазначені покази є логічними, послідовними, такими, що узгоджується між собою та відповідають змісту письмових доказів, досліджених у судовому засіданні, доповнюючи одне одного.

Допитані свідки пояснили, що несприятливих відносин з обвинуваченою не мають, підстави їх обговорювати відсутні. У суду немає підстав сумніватися в достовірності показів свідків, ці покази підтверджують обставини, які підлягають доказуванню по даному кримінальному провадженню.

З матеріалів кримінального провадження не вбачається підстав вважати, що свідки, показання яких узгоджуються з іншими доказами по даному кримінальному провадженню, оговорюють обвинувачених по даному кримінальному провадженню, або є зацікавленими в результатах розгляду. Всі свідчення надавалися під присягою.

Крім того, зазначені покази свідків відповідають письмовим доказам, наданими стороною обвинувачення на підтвердження провини обвинувачених, що досліджені судом у судовому засіданні.

Оцінюючи письмові докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку із показаннями свідків, суд вважає, що досліджені докази відповідають вимогам, передбаченим ст. 85-87 КПК України, і в повному обсязі доводять вину обвинуваченої у вчиненні злочину, за наведених у вироку обставинах.

Порушень процесуального закону щодо відкриття кримінального провадження, його руху, повноважень сторони обвинувачення на всіх стадіях процесу судом не виявлено.

Окрема увага, судом приділена руху провадження в контексті перевірки належності доказів, які подала сторона обвинувачення. Процесуальні докази, наведені у вироку, прямо підтверджують той факт, що досліджені в судовому засіданні докази, які суд визнав належними та допустимими, зібрані у встановленому законом порядку та жодного сумніву у своїй законності та правдивості не викликають. Відтак, подані стороною докази збиралися стороною обвинувачення в належний спосіб.

При цьому, на своє глибоке переконання, суд вважає, що ОСОБА_5 безумовно усвідомлювала факт окупації, агресію з боку РФ та свої дії здійснювала свідомо, умисно, добровільно за власним волевиявленням, виключно з меркантильних спонукань, адже суду не надано жодного доказу, що ОСОБА_5 здійснювала свою протиправну діяльність під безпосереднім впливом або фізичного примусу, внаслідок якого не могла керувати своїми вчинками (йдеться про катування - в розумінні ст. 127 КК, тобто спричинення сильного фізичного болю, побої, мучення тощо з певною метою); або психічного примусу, за сукупності таких умов: такі дії цієї особи були необхідними для усунення небезпеки, що безпосередньо загрожувала їй чи охоронюваним законом правам її або інших осіб, або суспільним інтересам чи інтересам держави; саме цю небезпеку в даній обстановці не можна було усунути іншими засобами та при цьому не було спричинено більш значної шкоди, ніж відвернена шкода; або, хоча шкода була і більш значною, але внаслідок сильного душевного хвилювання, викликаного небезпекою, особа не могла оцінити відповідність заподіяної шкоди цій небезпеці. Шкала видів заподіяної шкоди відсутня та не доведена суду, але суд переконливий в тому, що шкода життю людини завжди є більш значною, ніж шкода, не пов`язана з посяганням на життя людини; при цьому життя однієї людини не може цінуватися вище, ніж життя іншої.

З аналізу викладеного слідує, що позиція сторони захисту щодо того, що у діях обвинуваченої така обов`язкова ознака складу злочину, як добровільність, відсутня - є суперечливою, оскільки не узгоджується з дослідженими судом показами свідків та письмовими доказами, та спрямована на спробу обвинуваченого уникнути покарання. Докази того, що ОСОБА_5 примушували до скоєння протиправних дій на тимчасово окупованій території, за встановлених вище судом обставин, відсутні. Правові підстави вважати, що встановлені обставини вчинення ОСОБА_5 зазначених вище дій не є кримінальним правопорушенням, у суду відсутні.

Лише самого факту добровільного працевлаштування до незаконно утвореного окупаційною владою органу на посаду, що яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій цілком достатньо для кваліфікації дій за ст. 111-5 КК України, при цьому суспільна небезпечність таких дій є цілком очевидною: особа допомагає агресору створити вертикаль незаконних органів влади та приймає участь в реалізації та підтримки рішень держави-агресора, оскільки саме така вертикаль загалом є основою функціонування державного механізму.

При цьому мотив вчиненого, жодним чином не впливає на кваліфікацію діяння, оскільки мета і мотив злочину - це факультативні ознаки суб`єктивної сторони злочину, які вимагають свого встановлення лише у тих випадках, коли про це прямо зазначено у законі (в диспозиції статті Особливої частини КК) або коли вони однозначно випливають із змісту злочину.

Також суд враховує і те, що обвинувачена ОСОБА_5 маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду не могла не розуміти незаконності вчинених нею дій, між тим, заходів, спрямованих на виїзд з тимчасово окупованої території України, обвинувачена не вживала.

Отже, на глибоке переконання суду, сукупність зазначених обставин дає підстави стверджувати про добровільність дій обвинуваченої, її свідомий вибір та власне волевиявлення щодо зайняття посади у незаконному органі влади, створеного на тимчасово окупованій території та безпосередньої участі в реалізації рішень та дій держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора.

Судом не встановлено таких доказів, на яких ґрунтується доказування вини обвинуваченої ОСОБА_5 , які були б отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, та не встановлено підстав, які б призвели до визнання їх недопустимими.

Отже, судом не встановлено даних, які б свідчили, що зібрані докази по даному кримінальному провадженню отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод обвинуваченої через допущені порушення кримінального процесуального закону у ході досудового розслідування, і оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні злочину, за наведених у вироку обставин, доведена у повному обсязі.

Суд вважає винуватість ОСОБА_5 у скоєні злочину доведеною і кваліфікує її дії за ч.5 ст.111- 1 КК України - добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При обранні виду та розміру покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України відносяться до особливо тяжкого злочину, сукупність усіх характеризуючих обвинувачену даних, характер, ступінь його суспільної небезпеки.

ОСОБА_5 на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, вчинила злочин в умовах воєнного стану виключно з меркантильних спонукань.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України - відсутні.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України - відсутні.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченій необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі строком у межах санкції встановленої ч.5 ст.111-1 КК України, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що надають публічні послуги, із застосуванням додаткового покарання у виді конфіскації майна. Підстав для застосування положень ст.ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

При цьому суд враховує правові висновки, викладені у постанові колегії Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22.05.2018 року по справі №753/18479/16-к (провадження №51-520км18) та постанові колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.06.2022 року по справі №171/869/21 (провадження №51-838км22) в частині можливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, в тому числі і до осіб, які на час вчинення зазначеного кримінального правопорушення не займали офіційно певні посади та не займалися офіційно певною діяльністю, з огляду на положення, передбачені ст. 55 КК України.

Підстав для зміни застосованого на досудовому слідстві запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії якого необхідно продовжити до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Початок строку відбування покарання слід обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного затримання обвинуваченої ОСОБА_5 .

Цивільний позов не заявлявся. Речові докази і процесуальні витрати по справі відсутні.

Підстави для знаття арешту, що накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 10 квітня 2024 року (Справа ЄУН 331/1944/24) на майно, що належить на праві власності обвинуваченій ОСОБА_5 , а саме на об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:0058, яка розташована за адресою: Запорізька область, Михайлівський район, с/р Плодородненська, частка власності 1/1 - відсутні.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 виизнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, і призначити покарання у вигляді дев`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах України та в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в органах, що надають публічні послуги на строк п`ятнадцять років з конфіскацією всього належного їй майна.

Дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 продовжити до набрання цим вироком законної сили.

Строк відбуття основного покарання слід рахувати з моменту затримання ОСОБА_5 на виконання цього вироку.

Строк додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади у правоохоронних органах України та в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, в органах, що надають публічні послуги слід рахувати з моменту відбуття основного покарання.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя : ОСОБА_1