Справа №463/1911/25
Провадження №1-кс/463/2661/25
У Х В А Л А

про арешт майна

20 березня 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах П?ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 , погоджене прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 від 31 січня 2024 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 332, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 332 КК України, -

в с т а н о в и в:

слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту із забороною відчуження та розпоряджання на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 12) з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. Враховуючи те, що майно, зазначене у клопотанні, не було тимчасово вилученим, з метою забезпечення арешту майна та запобігання його відчуженню, відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, розгляд клопотання просить проводити без участі підозрюваної ОСОБА_5 та її захисника.

Подане клопотання мотивує тим, що слідчими Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000029 від 31 січня 2024 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 332, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 332 КК України. Зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у тому, що вона, працюючи на посаді державного інспектора відділу митного оформлення №5 митного поста «Смільниця» Львівської митниці, будучи працівником правоохоронного органу, діючи у порушення вимог ст. ст. 19, 68 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1455 від 29 грудня 2021 року, Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57, користуючись складним суспільним становищем, усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи посприяти громадянам ухилитись від призову за мобілізацією, впродовж вересня-грудня 2023 року незаконно переправила чотирьох осіб через державний кордон України до Республіки Польща через міжнародний пункт пропуску «Краківець-Корчова». Так завдяки злочинним діям ОСОБА_5 , ОСОБА_6 о 09 год. 46 хв. 22 вересня 2023 року незаконно перетнув державний кордон України в напрямку виїзду та о 10 год. 52 хв. 22 вересня 2023 року разом із ОСОБА_5 в транспортному засобі марки «Volkswagen», моделі «Tiguan», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в`їхав на територію Республіки Польща. Окрім того завдяки злочинним діям ОСОБА_5 , ОСОБА_7 о 12 год. 21 хв. 12 жовтня 2023 року незаконно перетнув державний кордон України в напрямку виїзду та о 13 год. 11 хв. 12 жовтня 2023 року разом із ОСОБА_5 в транспортному засобі марки «Volkswagen», моделі «Tiguan», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в`їхав на територію Республіки Польща. Також завдяки злочинним діям ОСОБА_5 , ОСОБА_8 о 14 год. 20 хв. 2 листопада 2023 року незаконно перетнув державний кордон України в напрямку виїзду та о 14 год. 54 хв. 2 листопада 2023 року разом із ОСОБА_5 в транспортному засобі марки «Volkswagen», моделі «Tiguan», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в`їхав на територію Республіки Польща. Після цього ОСОБА_5 , перебуваючи на території Республіки Польща, приблизно о 15 год. 30 хв. 2 листопада 2023 року, реалізовуючи свій корисливий мотив незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, отримала від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 3000 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 2 листопада 2023 року становило 108796 гривень 50 копійок, як оплату за незаконне вивезення його за межі України. Крім цього завдяки злочинним діям ОСОБА_5 , ОСОБА_9 о 17 год. 02 хв. 18 грудня 2023 року незаконно перетнув державний кордон України в напрямку виїзду та о 17 год. 54 хв. 18 грудня 2023 року разом із ОСОБА_5 в транспортному засобі марки «Volkswagen», моделі «Tiguan», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в`їхав на територію Республіки Польща. Слідчий вказує, що 17 березня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 332, ч. 2 ст. 332 та ч. 3 ст. 332 КК України, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді конфіскації майна. Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності ОСОБА_5 перебуває квартира за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 12). Враховуючи те, що санкцією ч. 3 ст. 332 КК України передбачено можливість застосування покарання у вигляді конфіскації майна, вищевказана квартира, може бути конфіскована у ОСОБА_5 у випадку визнання її винною у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, подане клопотання просить задовольнити.

Матеріали клопотання були подані до Личаківського районного суду м. Львова засобами поштового зв`язку 19 березня 2025 року та автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких було визначено слідчого суддю ОСОБА_1 , клопотання призначено до розгляду на 20 березня 2025 року.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, розгляд клопотання здійснюється без повідомлення підозрюваної ОСОБА_5 та захисника останньої.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурор другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 подав 20 березня 2025 року до суду заяву про розгляд клопотання без його участі та участі слідчого вказуючи, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Оглянувши представлені матеріали клопотання, приходжу до наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Частиною 5 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частинами 11, 12 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

При вирішенні питання про арешт майна, якщо такий накладається у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої статті 170 цього Кодексу, слідчий суддя, суд відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що Перший слідчий відділ (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, здійснює досудове розслідування кримінального провадження №0000029 від 31 січня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 332, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 332 КК України.

17 березня 2025 року в даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 332, ч. 2 ст. 332, ч. 3 ст. 332 КК України.

З клопотання та долучених до такого матеріалів вбачається, що про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною вказаних кримінальних правопорушень (сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень) свідчать, зокрема: рапорти начальника Першого відділу ТУ ДБР у м. Львові від 29 січня 2024 року та 14 січня 2025 року, долучені до таких письмові докази, витяг з наказу в.о. начальника Львівської митниці №21-о від 29 червня 2021 року, наказ в.о. начальника Львівської митниці №644-о від 3 липня 2023 року, посадова інструкція державного інспектора відділу митного оформлення №5 митного поста «Смільниця» Львівської митниці, покази свідка ОСОБА_8 , наведені в протоколі допиту останнього від 12 березня 2025 року.

При цьому частиною 3 ст. 332 КК України передбачено, що вчинення даного кримінального правопорушення карається позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №418026801 від 15 березня 2025 року вбачається, що ОСОБА_5 належить на праві власності квартира за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 12).

Відтак слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі санкцією ч. 3 ст. 332 КК України передбачено можливість конфіскації майна.

Слідчий суддя погоджується з тим, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Завдання, для виконання якого слідчий звертається з клопотанням може бути виконане. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Метою накладення арешту на майно, є забезпечення конфіскації як виду покарання.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна, заявленого слідчим у клопотанні.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню майна, яке може бути знищене або відчужене.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 236, 395 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах П?ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони розпорядження, в тому числі відчуження, на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 12).

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого в особливо важливих справах П?ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Слідчий суддя ОСОБА_1