Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/1258/18
Провадження № 1-в/673/42/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2024 р.м.Деражня

Деражнянський районний суд

Хмельницької області

у складі: головуючий суддя ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 та представника органу пробації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника Хмельницького районного сектора №4 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_5 про передачу матеріалів до суду для звільнення від відбування призначеного покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Деражні Хмельницької області, із професійно-технічною освітою, на даний час військовослужбовця ЗСУ, проживаючого в АДРЕСА_1 , засудженого вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 28.05.2019 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років 11 місяців позбавлення волі. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.09.2024 року на підставі ст. 82 КК України, замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 28.05.2019 року більш м`яким покаранням у виді виправних робіт строком на 11 місяців 9 днів з відрахуванням із суми заробітку 20 відсотків у дохід держави, -

В С Т А Н О В И В :

До Деражнянського районного суду Хмельницької області надійшло клопотання зазначеної вище особи органу пробації про передачу матеріалів до суду для звільнення від відбування призначеного покарання відносно вказаної засудженої особи для вирішення питання про дострокове звільнення її від відбування призначеного покарання у виді виправних робіт із наведених у клопотання підстав.

В обґрунтування клопотання суб`єкт звернення зазначає, що вказаний вирок суду набрав законної сили та був звернутий судом до виконання шляхом надіслання до Хмельницького районного сектору № 4 філії ДУ "Центр пробації" в Хмельницькій області.

Відбувши частину покарання за місцем роботи, засуджений був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації та направлений для проходження військової служби до відповідної військової частини, в зв`язку з чим, частина призначеного покарання залишилася частково не відбутою.

Приймаючи до уваги те, що засуджений призваний на військову службу по мобілізації, на даний час, являється військовослужбовцем Збройних Сил України, що є об`єктивними обставинами, що унеможливлюють виконання покарання у виді виправних робіт, наведене вище стало підставою звернення до суду із даним клопотанням.

В судовому засіданні представник органу пробації просив клопотання задовольнити та вирішити питання про дострокове звільнення від відбування призначеного покарання у виді виправних робіт.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечувала.

Засуджений в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, взявши до уваги клопотання учасників кримінального провадження, вивчивши та дослідивши матеріали, що додані до подання, у тому числі матеріали особової справи №02/2024, встановив, що вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 28.05.2019 року ОСОБА_6 був засуджений за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років 11 місяців позбавлення волі.

Разом з тим, ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.09.2024 року на підставі ст. 82 КК України, ОСОБА_6 було замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 28.05.2019 року більш м`яким покаранням у виді виправних робіт строком на 11 місяців 9 днів з відрахуванням із суми заробітку 20 відсотків у дохід держави.

Вказаний вирок набрав законної сили та був звернутий судом до виконання шляхом видачі відповідного розпорядження.

Крім цього, матеріали, додані до подання, свідчать про те, що на час ухвалення обвинувального вироку ОСОБА_6 був офіційно працевлаштований та додані до кримінального провадження докази дозволяли призначити йому такий вид покарання, як виправні роботи.

Вказаний вирок суду набрав законної сили та був звернутий до виконання, засудженому було роз`яснено порядок відбування покарання у виді виправних робіт, що передбачено ст.41 КВК України та наслідки ухилення від відбування покарання.

Згідно листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №3/5987 від 16.10.2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 04.10.24 року призваний на військову службу.

Так, порядок і умови виконання покарання у виді виправних робіт визначено Главою 9 КВК України, організація здійснення уповноваженим органом з питань пробації наглядових та соціально-виховних заходів до засуджених до покарання, зокрема у виді виправних робіт, визначено Порядком здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі від 29.01.2019 № 272/5 (далі по тексту Порядок).

З аналізу вказаних нормативно правових актів слідує, що виконання покарання у виді виправних робіт здійснюється на основі участі засуджених у суспільно корисній праці і контролю за їх поведінкою відповідно до вимог КВК України уповноваженим органом пробації.

В свою чергу, у п.8 Порядку, передбачено, що у десятиденний строк після поставлення засудженої особи на облік (крім засуджених до ОВ) уповноважений орган з питань пробації надсилає до: суду, який ухвалив судове рішення стосовно засудженої особи, - повідомлення вироку до виконання; військкомату стосовно осіб, які перебувають на військовому обліку та підлягають призову на строкову службу, - повідомлення про те, що засуджена особа згідно із законодавством призову на строкову військову службу не підлягає.

Разом з тим, питання проходження військової служби регулюються Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу",стаття 1 якого передбачає, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає, зокрема, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку. Від виконання вищевказаного військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 14 ч. 9 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" на районні (міські) комісії з питань приписки покладаються: зняття з військового обліку призовників та взяття на військовий облік військовозобов`язаних громадян, яких раніше було засуджено до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення злочину невеликої або середньої тяжкості, у тому числі із звільненням від відбування покарання; виключення з військового обліку громадян, яких: раніше було засуджено до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, зокрема Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Мобілізація - це комплекс заходів, які здійснюються з метою планомірного переведення національної економіки на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України - на організацію і штати воєнного часу.

Призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу у зв`язку з мобілізацією" та звільнення з військової служби у зв`язку з демобілізацією проводяться в порядку, визначеному Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", статтею 22 якого визначено такий обов`язок громадян як з`являтися за викликом до військових комісаріатів для постановки на військовий облік та визначення призначення на воєнний час.

Згідно із статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" визначено перелік військовозобов`язаних, які не підлягають призовуна військову службу під час мобілізації, серед таких підстав не зазначено військовозобов`язаних громадян, яких раніше було засуджено до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення злочину невеликої або середньої тяжкості, у тому числі із звільненням від відбування покарання.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 57 КК України покарання у виді виправних робіт не застосовується до військовослужбовців.

Варто звернути увагу, що стаття 8 ч.1 КПК України, унормовуючи обов`язок суду при вирішенні справи керуватися принципом верховенства права, окремо акцентує увагу на визначенні суті цього принципу: «людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави».

Кримінальний кодекс України, Кримінальний процесуальний кодекс України та Кримінально-виконавчий кодекс України не регулюють питання заміни покарання у виді виправних робіт засудженим, які стали військовослужбовцями, так само і звільнення від подальшого відбування такого покарання, чи зупинення виконання вироку, таким чином, має місце прогалина в законі, вирішення якої можливе шляхом застосування аналогії Закону.

Безперечно, дотримання принципу верховенства права можливе лише за умови застосування судами під час розгляду та вирішення справ законодавчого акта, який відповідає критерію «якості закону». Однак, у практиці трапляються непоодинокі випадки, коли закон не повною мірою відповідає таким критеріям, що має місце і в даному випадку.

Як зазначено у спеціальному Дослідженні Європейської Комісії «За демократію через право» (Венеційська Комісія; Venice Commission) під назвою «Мірило правовладдя» («Rule of law checklist», розроблене і затверджене на 106-й пленарній сесії 11-12 березня 2016 року), поняття «право» (law) охоплює не лише Конституції, міжнародне право, статутне право та підзаконні акти, а й також - де доречно - суддєстворене право (judge-made law), як-то норми загального права, всі з яких є зобов`язальної природи. Будь-який припис права має бути доступним і передбачуваним (рішення ЄСПЛ у справах «Achour v. France», заява № 67335/01, п. 42; «Kononov v. Latvia» [ВП], заява № 36376/04, п 185).

Як зазначено у згадуваному Дослідженні Європейської Комісії «За демократію через право» (Венеційська Комісія; Venice Commission) під назвою «Мірило правовладдя» («Rule of law checklist», розроблене і затверджене на 106-й пленарній сесії 11-12 березня 2016 року), «передбачуваність» означає не лише те, що приписи акта права мають бути проголошеними ще до їх імплементації, а й що вони мають бути передбачуваними за своїми наслідками: їх має бути сформульовано з достатньою чіткістю та зрозумілістю, аби суб`єкти права мали змогу впорядкувати свою поведінку згідно з ними».

Крім того, у цьому Дослідженні міститься висновок про те, що поняття «якість закону», зокрема, охоплює таких два складових елементи:

- передбачуваність актів права (чи наслідки приписів права є передбачуваними? чи укладено акти права в зрозумілий спосіб? чи вказує нове законодавство чітко на те, що попередньо ухвалене (і яке саме) законодавство скасовано або змінено? чи зміни інкорпоровано до зведеної версії приписів актів права, припустимої для суспільства?);

- сталість і послідовність приписів права (чи є приписи актів права сталими та послідовними? чи є приписи актів права сталими настільки, що вони зазнають змін лише за належного попередження про це? чи є їх застосування послідовним?).

У контексті охарактеризованого критерію «якості закону» слід зазначити, що встановлення судом, що окремі положення закону не відповідають критерію «якість закону», зобов`язують такий суд застосувати найбільш сприятливий для особи спосіб тлумачення закону.

Вирішуючи клопотання представника органу пробації, суд з урахуванням критерію "якості закону" зазначає, наступне.

Діючі норми КК, КПК, КВК регламентують питання звільнення від покарання певних категорій осіб з урахуванням зміни їх статусу після засудження.

КК Украни містить категоричну заборону застосовувати відносно військовослужбовців такий вид покарання, як виправні роботи.

Вказаний вид покарання не має аналогу серед спеціальних видів покарань, які можуть бути призначені чи застосовані відносно військовослужбовців згідно Х розділу КК України.

Наявність спеціального суб`єкта - військовослужбовець - вимагає специфіки застосування до такої категорії осіб не лише певної процедури судового провадження, а і самих покарань, які полягають у тимчасовому обмеженні прав військовослужбовців в умовах проходження ними військової служби.

Як зазначалося вище, ч.2 ст. 57 КК України має пряму заборону застосовувати виправні роботи до військовослужбовців, разом з тим, вказана норма забороняє це робити і відносно вагітних жінок, жінок, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною, до непрацездатних, щодо осіб, які не досягли 16 років і т.д.

При цьому, ч.3 ст. 57 КК України передбачає заміну даного виду покарання особам, що після постановлення вироку стали непрацездатними на штраф, а ч. 6 ст. 42 КВК України передбачає можливість дострокового звільнення від відбування покарання жінок, що стали вагітними.

Враховуючи ту обставину, що законодавець передбачив шляхи вирішення питання щодо покарання у виді виправних робіт відносно певних категорій осіб, які в силу виняткових обставин набули додаткових спеціальних (особливих) ознак, передбачених в статті Загальної частини для осіб, відносно яких не може бути призначений (застосований) певний вид покарання, суд вважає можливим застосувати Аналогію Закону в частині використання вказаної процедури для усунення законодавчої прогалини, щодо засуджених до виправних робіт осіб, які стали військовослужбовцями до повного відбуття покарання.

На переконання суду, найбільш сприятливою для засудженого буде використання процедури дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, так як заміна виправних робіт штрафом вимагає від засудженого набуття засудженим додаткових ознак, крім тих, які ним вже набуті, крім того, заміна засудженому виправних робіт на штраф буде погіршувати його становище в порівнянні з достроковим звільненням від подальшого відбування покарання.

З огляду на викладене та неможливість подальшого відбування засудженим ОСОБА_6 покарання у виді виправних робіт в зв`язку з проходженням ним військової служби, суд вважає за необхідне звільнити його від відбування цього покарання.

На підставі викладеного та керуючись 41, 42, 43 КВК України, ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Достроково звільнити засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у вигляді 11 місяців 9 днів виправних робіт з утриманням 20% заробітної плати в дохід держави, призначеного ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23.09.2024 року на підставі ст. 82 КК України, у зв`язку з набуттям засудженим статусу військовослужбовця, що перешкоджає подальшому відбуванню покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Деражнянський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1