У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 січня 2025 року м. Ужгород
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Дніпро, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , працюючого за сумісництвом в ТОВ "Чаплинський Елеватор" м.Дніпропетровськ, на утриманні якого знаходяться двоє малолітіх дітей, раніше не судимого підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -
Підставою для початку досудового розслідування та внесення відповідних відомостей до ЄРДР стало повідомлення працівників НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України, про те, що 14.12.2024 о 07:41 год. в смт. Вилок, Берегівського району прикордонним нарядом на пункті пропуску на напрямку 103 прикордонного знаку, що на відстані 300 м. від державного кордону, зупинено та затримано автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 315 CDI» д.н.з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , який за попередньою змовою із іншими невстановленими особами, за грошову винагороду, організував незаконне перевезення, у спеціально обладнаному сховищі багажного відділу 8 осіб мобілізаційного віку, з метою їх подальшого переправлення через державний кордон України.
16.01.2025 року відповідно до ст.ст.276-278 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Цього ж дня, 16.01.2025 року о 05 годині 55 хвилин відповідно до п.6 ч.1 ст.615 КПК України ОСОБА_4 затримано.
Як вбачається з клопотання, у кінці листопада 2024 року, точний час досудовим розслідуванням невстановлений, але не пізніше 27.11.2024 ОСОБА_4 вступив у попередню змову із невстановленою на даний час особою та погодився взяти участь за грошову винагороду в незаконному переправленні громадянина ОСОБА_10 , якому обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», через державний кордон України поза межами пунктів пропуску до Угорщини.
На виконання попередньої злочинної домовленості щодо організації незаконного переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України, 27.11.2024 року, приблизно о 20 годині ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Mercedes Benz Maybach GLS 600» державний номерний знак НОМЕР_3 , в м.Києві у невстановленому місці за вказівкою невстановленої особи підібрав ОСОБА_10 та попрямували до Закарпатської області.
Рухаючись по дорозі, ОСОБА_4 на виконання відведеної йому ролі став проводити із ОСОБА_10 інструктаж щодо незаконного переходу ним державного кордону, зокрема ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_10 про те, що в разі перевірки документів на контрольно-пропускних пунктах він повинен повідомити працівникам прикордонної служби про те, що їде на навчання в м.Ужгород.
Надалі, 28.11.2024 року о 04 годині 27 хвилин, ОСОБА_4 , з метою організації незаконного переправлення ОСОБА_11 через державний кордон, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із невстановленою особою, використовуючи автомобіль марки «Mercedes Benz Maybach GLS 600» державний номерний знак НОМЕР_3 вікна в якому затемнені, під час проїзду стаціонарного посту «Нижні Ворота» в Мукачівського району Закарпатської області, надав вказівку ОСОБА_11 , що в разі якщо будуть працівники правоохоронних органів запитувати мету в`їзду на територію Закарпатської області повідомити їм про навчання у місті Ужгороді.
Надалі, 28.11.2024 о 05 годині 48 хвилин, ОСОБА_4 на автомобілі марки «Mercedes Benz Maybach GLS 600» державний номерний знак НОМЕР_3 доставив ОСОБА_11 до готелю «Ужгород», та забезпечив його заселення до даного готелю, при цьому повідомивши останньому, що його повідомлять коли необхідно буде бути готовим до незаконного переправлення через державний кордон.
Після цього, 02.12.2024 приблизно о 12 годині до готелю «Ужгород» приїхали на автомобілі марки «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_4 під керуванням невстановленої особи, після чого ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_11 і надав вказівку вийти і сісти до даного автомобіля.
На виконання даної вказівки ОСОБА_4 , вийшовши із готелю «Ужгород», що в м.Ужгороді площа Богдана Хмельницького, 2, ОСОБА_11 сів до автомобіля марки «Мерседес» державний номерний знак НОМЕР_4 , де невстановлена особа доставила його та іншого чоловіка до готелю «Чорна скеля» в м.Виноградів Берегівського району.
В подальшому, в період з 02.12.2024 року по 13.12.2024 року ОСОБА_11 разом із іншими особами, яких доставляли до даного готелю в різні періоди, очікували незаконного перетину державного кордону.
Після цього, 14.12.2024 року, близько о 06 години 20 хвилин, ОСОБА_12 керуючи належним йому мікроавтобусом марки «Мерседес Спрінтер» державний номерний знак НОМЕР_2 , приїхав до будинку ОСОБА_13 , за адресою АДРЕСА_3 , де вже очікували громадяни ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , яких невстановлені на даний час досудовим розслідуванням особи, доставили до вказаного будинку.
Надалі, за вказівкою ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , вказані вище громадяни, пересіли в спеціально обладнане у мікроавтобусі «Мерседес Спрінтер» державний номерний знак НОМЕР_2 з дерев`яної фанери сховище (подвійна стінка), в подальшому ОСОБА_12 , з метою безперешкодного проїзду прикордонного контрольно-пропускного пункту (КРП ДПСУ), завантажив іншу частину багажного відсіку даного мікроавтобуса овочами, таким чином, щоб унеможливило під час проведення працівниками прикордонної служби поверхневого огляду виявити сховище із вказаними вище 8 особами.
Після цього, ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою ОСОБА_13 та іншими невстановленими особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, сів за кермо мікроавтобуса «Мерседес Спрінтер» державний номерний знак НОМЕР_2 та попрямував в напрямку смт.Вилок Берегівського району, до лінії державного кордону України та Угорщини, для майбутнього незаконного переправлення через державний кордон громадян ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , однак 14.12.2024 о 07 годині 35 хвилин рухаючись в напрямку 103 прикордонного знаку (територія Вилоцької територіальної громади Берегівського району) на відстані близько 300 метрів від лінії державного кордону автомобіль марки «Мерседес Спрінтер» державний номерний знак НОМЕР_2 був зупинений прикордонним нарядом, де в ході поверхневої перевірки транспортного засобу були виявлені вказані вище громадяни.
Обґрунтовуючи клопотання слідчий вказує на наявність обґрунтованої підозри, повідомленої ОСОБА_4 , яка підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме зазначає, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом погодження показань з особами, причетними до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.
Також слідчий у клопотанні вказує, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 . Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваного він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю.
Не можливе і застосування до підозрюваного і запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу.
Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваній цілодобово залишати житло не зможе унеможливити вчинення останнім кримінальних правопорушень (злочинів).
З урахуванням наведеного слідчий у клопотанні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
17.01.2025 року від захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_21 до суду надійшли письмові заперечення на клопотання слідчого, зокрема вважає таке необґрунтованим. Захисник вказує, що слідчий у клопотанні наводить ряд ризиків визначених ст. 177 КПК України, проте не наводить їх обґрунтування. Вказує, що підозрюваний буде перешкоджати належному відправленню судочинства не може оцінюватись абстрактно , факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами. Також слідчий у клопотанні не вказує на яких саме свідків підозрюваний може вчиняти тиск, всі учасники кримінального провадження уже були допитані. Жодні особи до правоохоронних органів із заявами про вчинення на них тиску не зверталися. В розшуку підозрюваний не перебував. Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку.
Також захисник ОСОБА_22 вказує на необґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_4 .
При вирішенні даного клопотання захисник просить врахувати, що підозрюваний раніше не судимий, жодної шкоди будь-яким особам не завдав, працює генеральним директором ТОВ «ЧАПЛИНСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР», має на утриманні дружинку та двох малолітніх дітей, має сталі побутові зв`язки.
Крім того вказує, що прокурором не доведено, що жоден з більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику та не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.
З урахуванням цього захисник просить відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у клопотанні. При цьому, зазначив, що ОСОБА_4 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, а відтак, більш м`який запобіжний захід, як тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним покладених процесуальних обов`язків.
Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав письмові заперечення адвоката ОСОБА_5 від 17.01.2025 року, просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого.
Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника, просив у задоволенні клопотання слідчого відмовити.
Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.01.2025 року, ОСОБА_4 о 05 год. 55 хв. 16.01.2025 року, у порядку ст. 208 КПК України, був затриманий.
Цього ж дня. 16.01.2025 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 194 КПК України.
Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у статті 177, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, її вік, стан здоров`я, розмір майнової шкоди, майновий стан, наявність родини та утриманців, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.
Вивчивши матеріали поданого клопотання, зокрема дослідивши долучені: копії повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 про виявлення кримінального правопорушення № 05/1030-24вих від 14.12.2024 року, протоколу огляду місця події від 14.12.2024 року, протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 16.12.2024 року, протоколу пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 16.12.2024 року, протоколу проведення слідчого експерименту за участі гр. ОСОБА_10 від 17.12.2024 року, протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.12.2024 року, довідки про маршрут руху транспортного засобу Mercedes-Benz Maybach GLS 600 д.н.з НОМЕР_3 , протоколу обшуку цього автомобіля від 16.01.2025 року, вважаю обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що у свою чергу спростовує доводи сторони захисту щодо необґрунтованості повідомленої ОСОБА_4 підозри.
Таким чином ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, та яке у відповідності до положень ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.
Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
Окрім цього, виходячи з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
В свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Так, враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину може вдатися до переховування від органів досудового розслідування та суду. Поряд з цим, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину пов`язаного із незаконним переправленням осіб через державний кордон України, будучи обізнаним із деталями можливого незаконного перетину державного кордону, може незаконно його перетнути задля уникнення від кримінальної відповідальності. При цьому, тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Про актуальність цього ризику вказують і умови, в яких перебуває Україна. На думку слідчого судді, з урахуванням введення воєнного стану, ресурси контролю за поведінкою підозрюваних у контексті встановлення місцезнаходження, перетину державного кордону є більш обмеженими. Це вимагає вжиття додаткових заходів з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваних. На даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання слідчого судді, ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду наразі якщо не збільшився, то залишився високим.
Також слідчий суддя вважає доведеним ризик можливості незаконного впливу підозрюваного на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, з метою зміни їх показів вигідних для нього.
При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав від свідків під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто, допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4ст. 95 КПК України). За наведених вище обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Разом з тим, що стосується наявності ризиків, передбачених п. 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з мотивів наведених у клопотанні слідчого, слідчий суддя вважає, що такі є не доведеними та не достатньо обґрунтованими.
Слідчий суддя зазначає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Таким чином, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, що спростовує доводи сторони захисту щодо відсутності ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, кримінальне правопорушення вчинено умисно з корисливих мотивів, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, раніше не судимий, має на утриманні двох малолітніх дітей та дружину, офіційно працює.
Слідчий суддя приймає до уваги заперечення сторони захисту, проте вважає, що такі не спростовують висновків до яких дійшов слідчий суддя щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та можливої протиправної поведінки підозрюваного.
Інших даних, котрі б свідчили про те, що підозрюваний, в тому числі за станом здоров`я, не може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі такі не містять.
Враховуючи сукупність наведених обставин, особу підозрюваного, вважаю, що стороною обвинувачення доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому приходжу до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосовуючи вказаний запобіжний захід, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до п. 2 ч. 5 статті 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя врахував, як характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа ОСОБА_4 , кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваного, який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, його майновий стан, при цьому, будь-яких даних щодо розміру його доходів слідчому судді не надано, та як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 працює за сумісництвом на 0.25 ставки в ТОВ "Чаплинський Елеватор" , має міцні соціальні звязки , одружений та на утриманні має двох малолітніх дтей.
За навдених вище обставин, слідчий суддя дійшов до висновку, що застава в розмірі 50 (п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 151400,00 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень (50х3028), в достатній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
У разі внесення застави, на ОСОБА_4 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту в якому вона проживає м.Ужгород, Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та навчання; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Дніпро, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , працюючого за сумісництвом в ТОВ "Чаплинський Елеватор" м.Днпропетровськ, на утриманні якого двоє малолітніх дітей, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з моменту його фактичного затримання з 05 год. 55 хв. 16 січня 2025 року.
Встановити строк дії ухвали до 12 березня 2025 року включно.
На підставі ч. 3 ст. 183, ч. 5 ст. 182 КПК України, визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу, достатню для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у розмірі 50 (п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 151 400,00 ( Сто п`ятдесят одна тисяча чотириста гривень 00 копійок (50х3028).
Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;
- не відлучаться із населеного пункту в якому вона проживає м.Ужгород, Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та навчання;
- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 12 березня 2025 року включно.
У разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального управління ДСА України в Закарпатській області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, в якій утримуватиметься підозрюваний.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти, про що повідомити Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, в порядку ч.5 ст.194 КПК України.
Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 що у разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.
Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику та прокурору.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Час та дата складання повного тексту ухвали 21.01.2025 року о 16 год. 25 хв.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1