Провадження №: 1-кс/755/3770/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2024 р. Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 , на постанову старшого дізнавача ВД Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001448 від 29.03.2023 року,

встановив:

ОСОБА_3 звернулась зі скаргою до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва в порядку ст. 303 КПК України на постанову старшого дізнавача ВД Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001448 від 29.03.2023 року.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що під час проведення досудового розслідування слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві не було здійснено необхідні слідчі дії, для з`ясування обставин кримінального правопорушення. Крім того, постанова дізнавача не містить посилань на докази, на підставі яких старший дізнавач СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві прийшла до висновку про відсутність складу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.193 КК України. Окрім вказаного дізнавачем не в повному обсязі проведені всі слідчі (розшукові) дії, таким чином сама постанова є немотивованою. Та просила понрвити строк.

Скаржник направив до суду заяву про розгляд скарги без її участі, скаргу підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити з вказаних у ній підстав.

Представник Дніпровського УН ГУНП у м. Києві в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі, матеріали кримінального провадження №0001448 від 29.03.2023 року не надано.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні Дніпровського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0001448 від 29.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України.

Постановою старшого дізнавача ВД Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_4 від 25.02.2024 року кримінальне провадження №0001448 від 29.03.2023 - закрито, у зв`язку неможливістю встановити свідків події, причетних осіб та встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу подано належною особою, та слідчий суддя вважає, що строки подачі скарги не пропущені.

Як вбачається з матеріалів скарги, відомості в ЄРДР №0001448 від 29.03.2023 були внесені за ч.1 ст. 182 КК України предметом розслідування у вказаному кримінальному провадженні були заява від ОСОБА_5 .

Так, обґрунтовуючи постанову про закриття дізнавач ВД Дніпровського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_4 зазначив, на підставі п. 2 ч. 1,4,6 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закрити у зв`язку неможливістю встановити свідків події, причетних осіб та встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

За сенсом ч. 5 ст. 110 КПК України обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинна знайти вираження в його мотивуванні.

Мотивування постанови про закриття кримінального провадження виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами до закриття розслідування та наведення необхідних доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК України порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності. Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Зобов`язання органу досудового розслідування застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення його ефективності передбачає вчинення слідчим не всіх слідчих і процесуальних дій, передбачених КПК, а саме тих, без яких неможливе законне, обґрунтоване, всебічне, неупереджене і своєчасне кримінальне провадження.

Тобто, на слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Як вбачається з оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, у мотивувальній її частині не зазначено обґрунтування відносно неприйняття всіх доводів, викладених у заяві особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та не перевірені належним чином ці доводи під час проведення досудового розслідування.

Н підставі вище викладеного, суд вважає наявними підстави для задоволення скарги в повному обсязі.

Керуючись ст. 303-309, 220, 110,38 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Скаргу - задовольнити.

Скасувати постанову старшого дізнавача ВД Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 від 25.02.2024 про закриття кримінального провадження відомості про яке внесені до ЄРДР за №0001448 від 29.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: