УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач сектору дізнання відділення поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000254 від 21.12.2024 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.12.2024 близько 13:58 год. працівниками СКП відділення поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, по вул. В. Порика 31, в м. Вінниця було зупинено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який на запитання працівників поліції про наявність у нього заборонених речовин, повідомив, що у лівій кишені куртки, зберігає поліетиленовий пакет із вмістом порошкоподібної речовини, яку він добровільно видав під час проведення огляду місця події.

В подальшому в ході огляду місця події ОСОБА_4 , видав поліетиленовий пакет із вмістом порошкоподібної речовини, який було вилучено та упаковано до спец. пакету НПУ № PSP1207144.

Вказане майно, 21.12.2024 було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000254.

Вказане майно, яке було вилучено, має істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містить сліди кримінального проступку та може бути використане під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події.

Арешт вказаного майна, яке вже вилучено, необхідний для попередження зміни чи знищення його властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ним значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

Враховуючи вищевикладене, дізнавач просила клопотання задовольнити.

Дізнавач в судове засідання не з`явилась. Подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність, вимоги клопотання підтримала у повному обсязі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Оскільки вказані речі мають істотне значення для кримінального провадження, містять сліди злочину та можуть бути використані під час проведення судових експертиз, інших слідчих дій для з`ясування дійсних обставин події та визнані речовим доказом, слідчий суддя приходить до висновку, що дізнавачем доведено необхідність накладення арешту на майно, яке було вилучено 20.12.2024 року в ході проведення огляду місця події, у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,для забезпечення збереження вилучених речей.

Дізнавачем доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке 20.12.2024 було вилучено за адресою: м. Вінниця, вул. В. Порика 31, у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , а саме поліетиленовий пакет з вмістом порошкоподібної речовини, який вилучено та упаковано до спец. пакету НПУ № PSP1207144.

Виконання ухвали про арешт майна доручити дізнавачу сектору дізнання відділення поліції № 1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанту поліції ОСОБА_3 .

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя