Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/2743/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року

м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси, клопотання слідчого СУ ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №001950 від 14.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хритстинівка, Черкаської області, українця, громадянина України, зі слів працюючого ПАТ "Укрзалізниця", неодруженоого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з подальшим утриманням в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», строком 60 діб без визначення розміру застави.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.12.2024, близько 19 год. 25 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на проїжджій частині поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , діючи умисно, протиправно та цілеспрямовано, реалізуючи свій єдиний умисел, направлений на вбивство ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, з метою вбивства та подальшого заволодіння майном останнього, застосував відносно потерпілого фізичне насильство, яке виразилось у нанесенні численних ударів деревяною битою в ділянку голови та інших частинах тіла ОСОБА_7 , у результаті чого спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, перелому кісток основи та склепіння черепа, крововиливів під м`яку та тверді мозкові оболонки, забою-розміжчення головного мозку, після чого заволодівши сумкою потерпілого, у якій знаходилися належні потерпілому грошові кошти, з місця вчинення злочину зник, а ОСОБА_7 у подальшому було доставлено бригадою швидкої медичної допомоги до КНП «Христинівська БЛ», де останній від отриманих тілесних ушкоджень помер о 22 год. 15 хв. 13.12.2024.

20.12.2024, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Христинівка Черкаської області, українцю, громадянину України, не працюючому, не одруженому, із загальною повною середньою освітою, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6ч. 2 ст.115 КК України - умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (умисне вбивство), вчинене з корисливих мотивів.

Причетність ОСОБА_5 , до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 14.12.2024 за адресою:м. Христинівка, вул. Ігоря Валюка, де виявлено та вилучено дерев`яну биту, слід низу взуття, сумку потерпілого, пляшку горілки, змиви речовини бурого кольору; протоколом огляду трупа від 14.12.2024, під час якого зафіксовано тілесні ушкодження; протоколом огляду відеозапису від 14.12.2024, де зафіксовано подію кримінального правопорушення; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 14.12.2024 та 17.12.2024, згідно з показів якої її чоловік займався обміном валюти в м. Христинівка Уманського району. 13.12.2024 їй повідомили що її чоловік знаходиться в лікарні, куди вона прибула, близько 20 години, разом з братом, де їй медичні працівники передали грошові кошти в сумі 4600 доларів США, які були в куртці ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 16.12.2024, згідно з показів якого ОСОБА_7 здійснював обмін іноземної валюти в м. Христинівка. 13.12.2024, близько 17 години, на стадіоні у ОСОБА_7 він обміняв 208 тисяч гривень на 5 000 доларів США; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , згідно з показів якого 08.12.2024 до нього за місцем проживання прийшов ОСОБА_11 , який з правого рукава дістав дерев`яну биту, та повідомив йому що дана бита йому потрібна для так званих «ділов»; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , згідно з показів якого 13.12.2024 він перебував на добовому чергуванні, близько 19 години 42 хвилини, поблизу будинку № 10А/60 (що поряд з місцем вчинення злочину) до його автомобіля підійшов ОСОБА_5 та привітався з ним. Одразу після цього він поїхав до вул. І. Валюка, де на узбіччі він побачив велосипед та чоловіка в червоній куртці, який був навколішках. Пізніше він зрозумів що це був ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , згідно з показів якого ОСОБА_5 вживає наркотичні засоби, а також має борги перед жителями міста. 09.12.2024, близько 19 години, під огорожею одного з будинків по вул. І. Валюка він зустрів ОСОБА_5 , який ніби тримав щось в руці. Цей факт був дивним для нього оскільки в тому місці де стояв ОСОБА_5 не має тротуару та люди там не ходять. 09.12.2024 ОСОБА_5 йому повідомив, що цього дня в нього з`являться гроші та він поверне йому борг, однак борги він так йому і не віддав. Також додав, що зі слів ОСОБА_10 08.12.2024 останній бачив у ОСОБА_5 дерев`яну биту; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 19.12.2024, згідно з показів якого, 13.12.2024 року близько 19 години 34 хвилини він приїхав до ОСОБА_5 за місцем його проживання та підвозив його до центру міста. Під час руху авто в салоні він у ОСОБА_5 бачив грошові кошти, а саме близько 10 купюр номіналом 100 доларів США.

Згідно з п.1 ч.1 ст.178 КПК України оцінюючі та вивчаючи сукупність всіх обставин причетність ОСОБА_5 підтверджується матеріалами кримінального провадження у повному обсязі.

Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, необхідно приймати до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.

Про обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_5 та причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень свідчать матеріали кримінального провадження у їх сукупності, які на цей час зібрані під час досудового розслідування.

Таким чином, на даний час ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті.

На даний час існують ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Існування ризику переховуватись від органу досудового розслідування та суду, підтверджується тим, що ОСОБА_5 одразу після вчинення злочину втік та намагався знищити сліди кримінального правопорушення тому, враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може ухилятися органу досудового розслідування та суду.

Існування ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні підтверджується тим, що під час досудового розслідування допитано його знайомих, а тому перебуваючи на волі може незаконно впливати на них з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Існування ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підтверджується тим, що на даний час повністю не встановлені речі, які могли бути викрадені, а тому слідчий вважає, що підозрюваний, перебуваючи на волі може їх знищити, оскільки він повністю володіє інформацією про їх місцезнаходження.

Існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується показами свідків, що ОСОБА_5 вживає наркотичні засоби, а також 14.12.2024 за місцем проживання у ОСОБА_5 вилучено, предмети зовні схожі на боєприпаси та за даним фактом внесені відомості до ЄРДР № 0001958 від 15.12.2024

Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Вказані обставини свідчать про недостатність застосування найбільш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Особиста порука також не може бути застосована до обвинуваченого, оскільки до суду не надійшло звернень від осіб, які б заслуговували на довіру, про те, що вони можуть поручитись за обвинуваченого.

Обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не забезпечить його належної процесуальної поведінки та не зможе запобігти вказаним ризикам.

Також слід врахувати наявні обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, що підтверджує існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Окрім цього, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства, який спричинив загибель людини, слідчий вважає за необхідне застосувати положення ч.4 ст.183 КПК України та не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Згідно із п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється, або обвинувачується у вчиненні злочину за який передбачено позбавлення волі у вигляді позбавлення волі на строк понад три років.

Забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та запобігти вище зазначеним ризикам можливо лише шляхом обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з подальшим утриманням в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави, оскільки жоден більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та пояснив, що відділом розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУ НП в Черкаській області розслідується кримінальне провадження №0001950 від 14.12.2024, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України. 20.12.2024, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України - умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (умисне вбивство), вчинене з корисливих мотивів. На даний час існують ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення. Просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, без визначення розміру застави.

Слідчий ОСОБА_4 підтримав позицію прокурора, просив задовольнити клопотання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 не заперечила щодо задоволення клопотання. Однак, просила застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання, підтримав думку адвоката. Повідомив, що не бажав його смерті.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, слідчого, захисника та підозрюваного, вивчивши надані сторонами докази приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина 1 статті 183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 177 КПК України визначені мета та підстави застосування запобіжних заходів.

Так, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Відпаовідно положень ст.12 КК України вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

20.12.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України умисне вбивство з корисливих мотивів.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Аналіз змісту наданих органом досудового розслідування до матеріалів клопотання та досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності та з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок, дають достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України, за яке передбачається покарання у вигляді позбавлення волі.

Разом з тим, слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, на думку слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази переконали б неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України.

Підставою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Метою для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає цілком обґрунтованими доводи прокурора та слідчого щодо наявності ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, який обґрунтований тим, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, у зв`язку з цим останній усвідомлюючи суворість покарання, передбаченого за інкриміновані правопорушення, у разі необрання запобіжного заходу матиме реальну можливість змінити місце проживання, переховуватися від органу досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України). Існування ризику переховуватись від органу досудового розслідування та суду, підтверджується тим, що ОСОБА_5 одразу після вчинення злочину втік та намагався знищити сліди кримінального правопорушення тому, враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може ухилятися органу досудового розслідування та суду.

Також, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним існування ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що відносно нього здійснюється досудове розслідування (кримінальне переслідування) за вчинення особливо тяжкого злочину, перебуваючи на волі, може знищити речові докази, а саме інші знаряддя злочину, окрім цього на даний час повністю не встановлені речі, які могли бути викрадені, а тому перебуваючи на волі, підозрюваний може їх знищити, оскільки він повністю володіє інформацією про їх місцезнаходження.

Крім того, ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що під час досудового розслідування допитано знайомих підозрюваного, а тому перебуваючи на волі останній матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на свідків, шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу, з метою зміни раніше наданих ними показань на його користь чи відмови від надання показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності (п.3 ч.1 ст.177 КПК України).

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст.23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч.4 ст.95 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується показами свідків, про те, що ОСОБА_5 вживає наркотичні засоби, а також 14.12.2024 за місцем проживання у ОСОБА_5 вилучено, предмети зовні схожі на боєприпаси та за даним фактом внесені відомості до ЄРДР № 0001958 від 15.12.2024

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не узявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що задля забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігання, встановленим в судовому засіданні ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, є неможливим застосування до нього таких запобіжних заходів як особисте зобов`язання, порука чи домашній арешт та застосування застави.

Крім того, на думку слідчого судді, відсутні як обставини, так і підстави вважати, що за станом здоров`я чи з інших обставин, підозрюваний не може утримуватися під вартою.

Враховуючи дані про особу підозрюваного, особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінальних правопорушень (спосіб, місце, час вчинення, тяжкість наслідків, тощо), суспільну небезпеку інкримінованого органом досудового розслідування злочину вчиненого проти життя та здоров`я людини, слідчий суддя вважає, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування в кримінальному провадженні є тримання під вартою.

З урахуванням положень ч.4 ст.183 КПК України, оскільки вчинено кримінальне правопорушення, що спричинило смерть людини, слідчий суддя вважає за необхідне при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави.

Між тим, слід звернути увагу, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також, відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, тобто, постановлення обвинувального вироку (пп.«а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховуються особа підозрюваного, його вік, стан здоров`я, ризики які існують, тяжкість злочину в якому підозрюється останрній, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного строком 60 днів, тобто до 17.02.2025 включно, однак в межах строку досудового розслідування. При цьому, строк тримання під вартою обраховується з моменту взяття під варту після проголошення даного рішення.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №001950 від 14.12.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 17.02.2025, включно.

Враховуючи застосування запобіжного заходу підозрюваного затримати в залі судового засідання.

Строк застосування обраховувати з моменту затримання - 20.12.2024.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому, прокурору, направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» МЮУ та/або ІТТ №1 м. Черкаси.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 24.12.2024.

Слідчий суддя: ОСОБА_1