єдиний унікальний номер справи 546/195/25
номер провадження 1-в/546/6/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника СПД №1 ВП №2

Полтавського РУП ГУНП

в Полтавській області ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду подання т.в.о.начальника Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області ОСОБА_6 про продовження адміністративного нагляду відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Близнюки Харківської області, працюючого неофіційно, одруженого, не маючого утриманців, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого, як ВПО, та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,раніше судимого:

- 29.08.2007 Близнюківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки;

- 20.11.2012 Лозівським районним судом Харківської області за ч. 4 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією майна. Звільненого по відбуттю покарання 02.02.2016;

- 01.02.2017 Близнюківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки із покаледенням обв`язків згідно п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України;

- 25.09.2017 Близнюківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 121, ч.ч. 1,2 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 7 років. На підставі ч. 1,4 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком в порядку ст. 70 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання у вигляді 1 року позбавлення волі за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 01.02.2017, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років;

- 24.06.2019 Близнюківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 383 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш сурового покарання призначеного цим вироком, більш суровим покаранням, призначеним за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 25.09.2017, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. Звільненого по відбуттю покарання 13.09.2022,

в с т а н о в и в :

До суду надійшло вищевказане подання, у якому зазначено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, продовжує вчиняти правопорушення, порушувати громадський порядок, внаслідок чого протягом 2024 року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. У зв`язку з чим, на підставі ст. ст. 6, 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» раніше судимому ОСОБА_5 необхідно продовжити адміністративний нагляд строком на 6 місяців з наступними обмеженнями: 1) заборони виходу з будинку (квартири), у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу (з 21 години до 5 години слідкуючої доби); 2) заборони перебування у визначених місцях Решетилівської територіальної громади, де організований продаж алкогольних напоїв на розлив; 3) щосуботи здійснювати реєстрацію в СПД № 1 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області; 4) заборони виїзду чи обмеження часу в особистих справах за межі Решетилівської територіальної громади без дозволу органу поліції.

Представник СПД № 1 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав подання, просив його задовольнити. Також зазначив, що ОСОБА_5 вже перебував під адміністративним наглядом, протягом якого вчиняв адміністративні правопорушення. Вказав, що після продовження щодо нього на 6 місяців адміністративного нагляду постановою Решетилівського районного суду Полтавської області від 18.09.2024, яка набрала законної сили 26.09.2024, ОСОБА_5 вчинив чотири адміністративні правпорушення, з яких притягнутий до відповідальності за трьома фактами. Щодо правопорушення, вчиненого 31.01.2025, то судовий розгляд до даного часу триває та судове рішення не постановлено. Належного обґрунтування підстав щодо таких видів обмежень, як заборони виходу з будинку (квартири), у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу (з 21 години до 5 години слідкуючої доби) та заборони виїзду чи обмеження часу в особистих справах за межі Решетилівської територіальної громади без дозволу органу поліції, суду не надав, посилаючись лише на те, що такі обмеження дозволять органу поліції контролювати поведінку засудженого. В подальшому у судових дебатах просив подання в частині видів обмежень задовольнити частково та покласти обмеження щодо заборони перебування у визначених місцях району, де організований продаж алкогольних напоїв на розлив та обов`язок здійснення реєстрації щосуботи в органі поліції.

У судовому засіданні ОСОБА_5 визнав, що після відбуття покарання за останнім вироком дійсно вчиняв адміністративні правопорушення, а деякі з них в стані алкогольного сп`яніння. Пояснив, що офіційно працевлаштуватися не може, єдина можливість заробляти це працювати неофіційно вахтовим методом поза межами Решетилівської громади. Однак, заборона виходу з будинку фактично йому перешкоджає працевлаштуватися. Також зазначив, що він потребує медичного лікування, але змушений відмовлятися від отримання направлень лікарів щодо його лікування, у тому числі стаціонарного, у лікарняних закладах міста Полтави, оскільки щодо нього встановлена заборона виходу з будинку у певний час. При цьому вказав, що заборона перебування у місцях де організований продаж алкогольних нопоїв на розлив його фактично стимулює не вживати спиртні напої поза межами будинку. Не заперечував щодо продовження адміністративного нагляду та у вирішенні цього питання поклався на розсуд суду.

Прокурор не заперечувала проти задоволення подання та вважала за необхідне продовжити відносно ОСОБА_5 адміністративний нагляд. Щодо обмежень, які необхідно застосувати до засудженого, просила встановити обмеження перебування у визначених місцях де організовано продаж алкогольних напоїв та реєстрацію в органі поліції. Щодо встановлення інших обмежень вважала недоцільним їх застосування, враховуючи права особи на можливість працевлаштування та проходження лікування поза межами Решетилівської територіальної громади, а також з огляду на те, що в країні діє військовий стан та встановлена комендантська година, яка вже сама по собі є обмеженням.

Суд, заслухавши представника органу поліції, пояснення засудженого, думку прокурора, дослідивши надані матеріали, прийшов до наступних висновків.

Згідно зі ст. ст. 1, 2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд - це система тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюються органами Національної поліції. Адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню злочинів окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Відповідно до п. «в» статті 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо вони після відбування покарання або умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, незважаючи на попередження органів Національної поліції, систематично порушують громадський порядок і права інших громадян, вчиняють інші правопорушення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 п`ять разів був засуджений за умисні злочини різного ступеню тяжкості до позбавлення волі, з яких двічі відбував покарання реально та був звільнений по закінченню строку відбуття покарання (а.с. 5-24).

Відповідно до довідки-характеристики Виконавчого комітету Решетилівської міської ради Полтавської області, компрометуючих матеріалів на ОСОБА_5 виконавчий комітет не має, депутатом Решетилівської міської ради не являється. Зазначена довідка-характеристика по своїй суті взагалі не містять характеризуючих даних (а.с.27-28).

Відносно ОСОБА_5 ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 25.09.2023 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік (а.с.29-30), який було продовжено на 6 місяців ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 18.09.2024, яка набрала законної сили 26.09.2024 (а.с.31-32).

Ініціатором подання до матеріалів справи надано ряд постанов про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності, з яких вбачається, що правопорушення ним були вчиненні у період встановленого та продовженого строку адміністративного нагляду (а.с. 35-58) та зазначеним обставинам вже надавалася оцінка судом (а.с. 29-30, 31-32). Таким чином, судом під час розгляду зазначеного подання ці докази не досліджувалися, їм не надавалася правова оцінка, оскільки вони не стосуються фактів продовження ОСОБА_5 вчинення протиправної поведінки у період після продовження щодо нього адміністративного нагляду згідно ухвали суду від 18.09.2024.

Судом досліджено письмові докази що мають значення для розгляду даного подання та встановлено, що ОСОБА_5 , у період часу після продовження щодо нього адміністративного нагляду ухвалою суду від 18.09.2024, вчинив чотири адміністративні правпорушення, з яких притягнутий до відповідальності за трьома фактами.

Щодо правопорушення, вчиненого 31.01.2025 за ознаками ч. 2 ст. 187 КУпАП (а.с.67), то судовий розгляд зазначеного протоколу до даного часу триває та судове рішення не постановлено, у зв`язку з чим цим обставинам судом оцінка не надається.

Так, ОСОБА_5 був притягнутий до адміністративної відповідальності та на нього накладено адміністративні стягнення:

-постановою Решетилівського районного суду Полтавської області від 03.12.2024 за фактом вчинення 30.10.2024 правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 340 грн (а.с.60-61);

-постановою ст.ДОП СПД №1 ВП №2 ПРУП ГУНП в Полтавській області від 31.10.2024 за фактом вчинення 31.10.2024 правопорушення за ч. 2 ст. 175-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 170 грн (а.с.63);

-постановою інспектора СПД №1 ВП №2 ПРУП ГУНП в Полтавській області від 11.12.2024 за фактом вчинення 11.12.2024 правопорушення за ст. 183 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 850 грн (а.с.65).

14.12.2024, 31.10.2024, 11.12.2024 ОСОБА_5 були винесені попередження щодо можливості встановлення адміністративного нагляду та про припинення антигромадського способу життя (а.с. 62, 64, 66).

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється у визначеному статтею 5 цього Закону порядку терміном від одного року до двох років і не може перевищувати термінів, передбачених законом для погашення або зняття судимості. У разі, коли є підстава вважати, що особа, щодо якої встановлено адміністративний нагляд, залишається небезпечною для суспільства, адміністративний нагляд за поданням відповідного органу Національної поліції може бути продовжено у визначеному цим Законом порядку кожного разу ще на шість місяців, але не більше терміну, передбаченого законом для погашення або зняття судимості. Термін адміністративного нагляду починається з дня оголошення особі постанови судді про встановлення адміністративного нагляду.

Судом встановлено, що строки погашення судимості щодо засудженого не сплинули. Докази про зняття чи погашення судимостей відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 , після звільнення із місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став, вчиняв злочини, за які засуджувався, як до реальної міри покарання, так і з випробуванням, не дивлячись на неодноразові попередження працівників поліції регулярно порушує громадський правопорядок, систематично притягується до адміністративної відповідальності, тобто особа продовжує антигромадський спосіб життя, а відтак є обґрунтовані підстави для продорвження щодо нього адміністративного нагляду строком на шість місяців із певними обмеженнями з метою запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень та здійснення виховного впливу.

Що стосується обсягу обмежень, які повинні бути застосовані до ОСОБА_5 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» до осіб, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, за постановою суду можуть бути застосовані частково або у повному обсязі такі обмеження: а) заборона виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; б) заборона перебування у визначених місцях району (міста); в) заборона виїзду чи обмеження часу виїзду в особистих справах за межі району (міста); г) реєстрація в міліції від одного до чотирьох разів на місяць.

Вчинення особою адміністративних правопорушень само по собі не може бути достатньою підставою для застосування обмежень приватного життя.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом:

a) законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом;

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення;

d) затримання неповнолітнього на підставі законного рішення з метою застосування наглядових заходів виховного характеру або законне затримання неповнолітнього з метою допровадження його до компетентного органу;

e) законне затримання осіб для запобігання поширенню інфекційних захворювань, законне затримання психічнохворих, алкоголіків або наркоманів чи бродяг;

f) законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Вищевказаний перелік підстав позбавлення свободи є вичерпним.

Таким чином, позбавлення чи обмеження свободи у якості превентивного заходу в будь-якому разі є недопустимим.

В свою чергу таке обмеження, як заборона виходу з будинку у нічний час, за своєю суттю фактично є домашнім арештом, тобто позбавленням свободи у певний час та може мати місце виключно у випадках, передбачених ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Оскільки суду не наведено таких підстав, то застосування такого обмеження є недопустимим. Також суд зауважує, що таке обмеження, як заборона залишати житло у певний період доби, повинно бути належним чином обґрунтоване з огляду на особу засудженого, а не носити лише формальний характер наявністю такого виду обмеження у спеціальному законі.

Окрім того, відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Уповноваженою особою (суб`єктом звернення) не доведено, що застосування даного обмеження заборони виїзду чи обмеження часу виїзду засудженого за межі Решетилівської територіальної громади, є необхідним в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також, суд акцентує увагу на тому, що наразі в Україні діє військовий стан та обмеження особи у виїзді за межі Решетилівської територіальної громади може суттєво вплинути на права особи, у тому числі задля забезпечення особистої безпеки від військової агресії, дії та наслідки якої неможливо спрогнозувати на майбутнє у будь-якому регіоні України. Окрім того, зазначене обмеження перешкоджає засудженому працевлаштуватися та отримувати медичну допомогу за межами Решетилівської територіальної громади.

Жодних доказів того, що засуджений вчинив будь-яке правопорушення за межами Решетилівської ТГсуду не надано.

Таким чином, суд вважає, що подання в частині заборони виїзду чи обмеження часу в особистих справах за межі Решетилівської територіальної громади є втручанням у право особи на вільне пересування та вибір місця проживання, та може призвести до порушення статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Окрім того, суд вважає, що у даному випадку заборони залишати своє житло у нічний час та виїзду чи обмеження часу в особистих справах за межі району можуть також призвести до втручання у право особи на повагу до його приватного життя, що в свою чергу призведе до порушення статті 8 Конвенції, оскільки подання не можна вважати таким, що ґрунтується на відповідних і достатніх підставах для задоволення в цій частині. Тому такі обмеження не можуть розглядатися як «необхідні у демократичному суспільстві».

Аналогічні висновки наведені в рішенні Європейського суду з прав людини від 14 січня 2021 року у справі «Дедеш проти України» (заява № 50705/13, п.71-78).

Суд акцентує увагу на тому, що жодного будь-якого обґрунтування щодо застосування до засудженого певних видів обмежень ініціатор подання не навів, обмежившись лише формальними підставами із посиланням на певні статті спеціального закону.

Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні подання в частині застосування заборони залишати своє житло у нічний час та виїзду чи обмеження часу в особистих справах за межі Решетилівської територіальної громади, внаслідок не доведення необхідність їх застосування належними і допустими доказами.

Що стосується встановлення обмеження у вигляді заборони перебувати у місцях, де організовано продаж алкогольних напоїв на розлив, суд, з огляду на пояснення засудженого, вважає за можливе застосування даного обмеження, з огляду на те, що правопорушник не заперечував що деякі із правопорушень ним були вчинені під впливом алкоголю, внаслідок чого останній допускає порушення громадського порядку.

Також подання містить вимогу встановити обмеження у виді реєстрації у СПД № 1 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

Згідно з п. г ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» реєстрація може встановлюватись від одного до чотирьох разів на місяць. При цьому щотижнева реєстрація може перевищувати встановлені Законом межі залежно від кількості днів у відповідному календарному місяці.

З метою здійснення контролю за поведінкою засудженого з метою запобігання вчиненню ним кримінальних правопорушень та здійснення на нього виховного впливу, суд, з огляду на характер вчинених правопорушень та особу засудженого, вважає доцільним визначити реєстрацію кожної суботи щомісяця.

Підсумовуючи вищевикладене, суд прийшов до переконання, що подання підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-6, 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», ст. ст. 369-372, 537-539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Подання т.в.о. начальника Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області ОСОБА_6 про продовження адміністративного нагляду відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.

Встановлений ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 25.09.2023 та продовжений ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 18.09.2024, адміністративний нагляд відносно ОСОБА_5 продовжити на термін 6 (шість) місяців.

Застосувати щодо ОСОБА_5 наступні обмеження:

- заборонити перебування у визначених місцях Решетилівської територіальної громади, де організовано продаж алкогольних напоїв на розлив;

- з`являтися на реєстрацію до Сектору поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області 4 (чотири) рази на місяць, а саме щосуботи кожного місяця.

У покладенні інших обов`язків відмовити за недоведеністю.

Здійснення адміністративного нагляду покласти на Сектор поліцейської діяльності № 1 Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Решетилівський районний суд Полтавської області.

Копію ухвали видати учасникам судового провадження.

Ухвала складена та проголошена 13 березня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1