Номер провадження 1-кп/737/74/24 Справа № 737/1041/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року с-ще Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 . В режимі відеоконференції,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в селищі Куликівка обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003531 від 01.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хромтау, Республіка Казахстан, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2024 року близько 23 год 54 хв інспектор відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 спільно з поліцейським відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_8 виконували свої службові обов`язки, визначені Законом України «Про Національну поліцію», в складі наряду «Шкіпер-700» на службовому автомобілі «Renault Megane» з державним реєстраційним номером «0848», обладнаному проблисковими маячками.

В цей час, на планшетний пристрій наряду надійшов виклик з кваліфікацією «Незаконне проникнення до житла або іншого володіння особи» за адресою: АДРЕСА_1 .

Прибувши на місце події, під час відпрацювання вказаного виклику ОСОБА_9 почав вчиняти опір законним вимогам поліцейських ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в зв`язку із чим останніми було викликано на місце допомогу, а саме: інспектора відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_10 та інспектора відділу реагування патрульної поліції Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_11 , які виконували свої службові обов`язки, визначені Законом України «Про Національну поліцію» в складі наряду «Шкіпер - 200» на службовому автомобілі «Renault Duster» з державним реєстраційним номером «0944», обладнаному проблисковими маячками.

В подальшому 01.11.2024 близько 03 год 29 хв ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що ОСОБА_11 є працівником поліції та виконує службові обов`язки, оскільки він прибув за викликом на службовому поліцейському автомобілі, обладнаному проблисковими маячками, перебував у поліцейському однострої з жетоном на форменому одязі та представився працівником поліції, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вчинюваного ним діяння, з мотивів перешкоджання законній діяльності працівників правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків, діючи з прямим умислом, демонструючи зухвалість, з метою заподіяння тілесних ушкоджень працівнику поліції, наблизився до поліцейського ОСОБА_11 та умисно наніс в область обличчя останнього один удар склянкою, яку тримав в правій руці, спричинивши ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в лівій щічній ділянці обличчя та синець на нижній повіці зліва, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більше як три тижні.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, а саме: умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та зазначив, що у скоєному щиро розкаюється, просив вибачення у потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким із учасників процесу не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому діяння повністю доведене і вірно кваліфіковане за ч. 2 ст. 345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_5 судом встановлено, що він ніде не працює, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, протягом 2024 року неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання, суд дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів, як ним, так і іншими особами. При призначенні покарання особі, яка вчинила кримінальне правопорушення суд повинен віднайти розумний баланс між обов`язком держави забезпечити правопорядок, інтересом потерпілого щодо суворості покарання та правом обвинуваченого на справедливе покарання.

Згідно з висновками Досудової доповіді, складеної 23.12.2024 Чернігівським РС №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області стосовно громадянина ОСОБА_5 , орган пробації вважає, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_5 оцінюється як високий. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

При визначенні міри покарання обвинуваченому суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України виходить із загальних засад призначення покарання,враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України є нетяжким злочином, наявність пом`якшуючих та обтяжуючої покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до скоєного та вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкції ч. 2 ст. 345 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та на підставі ст. 75 КК України вважає за доцільне звільнити його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами. Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Стосовно ОСОБА_5 слідчим суддею Деснянського районного суду міста Чернігова було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту до 31.12.2024 включно. З огляду на призначену обвинуваченому міру покарання подальше застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту суд вважає недоцільним.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази не долучались.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України в період іспитового строку покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази не долучались.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1