Справа №760/9566/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28, ч. 2 ст. 122, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч.3 ст. 28, ч. 2 ст. 353 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28, ч. 2 ст. 122, ч.3 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч.3 ст. 28, ч. 2 ст. 353 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28, ч. 2 ст. 122, ч.3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 353 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 122, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 353 КК України, в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000792 від 23 жовтня 2016 р.,

клопотання захисника ОСОБА_6 про закриття провадження щодо обвинувачених за ч.3 ст. 28, ч. 2 ст. 122 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_6 звернулася до суду із клопотанням про закриття провадження щодо обвинувачених за ч.3 ст. 28, ч. 2 ст. 122 Кримінального кодексу України.

Обґрунтовуючи своє клопотання, захисник вказала, що на даний момент строк притягнення обвинувачених за ч.3 ст. 28, ч. 2 ст. 122 Кримінального кодексу України сплив, оскільки з моменту вчинення інкримінованого за даною статтею злочину пройшло більше п`яти років.

Захисник ОСОБА_7 та інші обвинувачені клопотання підтримали, просили задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечувала, вказавши, що провадження в цій частині підлягає закриттю в силу вимог статті 49 КК України.

Вислухавши думки учасників та дослідивши матеріали кримінальної справи, суд прийшов до висновків, які мотивує наступним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 44 Кримінального кодексу України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За змістом ст.ст.284-288 Кримінального процесуального кодексу України, підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст.63 Конституції України та ст.18 Кримінального процесуального кодексу України жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Виходячи із цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком обвинуваченого, а отже, невизнання вказаною особою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації нею свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 Кримінального кодексу України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення з визнанням ними своєї винуватості в скоєнні злочину.

Розглядаючи клопотання, суд також не може вирішити питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченого, оскільки клопотання заявлене на тій стадії судового розгляду, на якій ще не досліджені докази. Оскільки відповідно до ч. 4 ст. 286 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності розглядається негайно, суд позбавлений можливості здійснювати дослідження доказів.

Таким чином, невизнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності в передбачених законом випадках за умови роз`яснення суті обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення. Саме таку позицію висловив Верховний суд в своїй Постанові від 26 березня 2020 року (справа №730/67/16-к).

Разом з тим, оскільки обвинувачені також обвинувачуються і за іншими статтями Кримінального кодексу України, кримінальне провадження щодо інкримінованих їм злочинів за цими статтями має тривати.

Виходячи із зазначеного, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_6 задовольнити.

На підставі ст. 49 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 122 Кримінального кодексу України.

Закрити кримінальне провадження, дані про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000792 від 23 жовтня 2016 р., в частині обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 122 Кримінального кодексу України.

Продовжити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч.3 ст. 28, ч. 2 ст. 353 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч.3 ст. 28, ч. 2 ст. 353 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 353 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 353 КК України.

Ухвала в частині закриття провадження може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий

Судді