Провадження № 11-сс/4808/96/25
Категорія ст. 303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 лютого 2025 року про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

за участю апелянта ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу.

Зазначає, що суд першої інстанції прийняв рішення на користь порушника та в порушення вимог закону.

Також вказує, що таке рішення підриває інтереси України, про що він буде скаржитись у ВРП.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 лютого 2025 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 бездіяльність Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що заява скаржника не містить відомостей, які могли об`єктивно свідчити про вчинення слідчою ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України. Твердження заяви зводяться до не згоди із стоками проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0002045.

В судовому засіданні апеляційного суду:

- скаржник ОСОБА_7 просив задовольнити апеляційну скаргу;

До початку апеляційного розгляду від прокурора надійшло клопотання у якому він просив апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а судовий розгляд проводити без його участі.

Дослідивши матеріали скарги, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань врегульований, зокрема, Положенням про його ведення, затвердженим наказом Генерального Прокурора України № 69 від 17 серпня 2012 року «Про єдиний реєстр досудових розслідувань», згідно пп. пп. 4, 5 п. 2.1 якого, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Ця вимога передбачена і п. п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України щодо внесення необхідних даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Склад кримінального правопорушення - це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення конкретного кримінального правопорушення, а не із повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя перевіривши зміст скарги ОСОБА_7 дійшов висновку, що у ній не містить відомостей, які могли об`єктивно свідчити про вчинення слідчою ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Так, відповідно до заяви про вчинення злочину (а.с. 5) ОСОБА_7 вказує, що 29 листопада 2024 року рішенням суду по справі №344/20804/24 зобов`язано слідчу СВ- ОСОБА_8 провести процесуальну дію-допит свідка. Станом на 22 грудня 2024 року рішення суду не виконане. Слідча здійснила кримінальний злочин. Просить внести інформацію про злочин до ЄРДР за ознаками ч. 2 ст. 382 КК України та розпочати досудове слідство.

В матеріалах провадження міститься лист старшого слідчого в ОВС П`ятого слідчого відділу ОСОБА_9 у якому останній зазначає, що ТУ ДБР у м. Львові, розглянуто заяву ОСОБА_7 щодо неправомірних дій слідчого Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській області, а також з інших питань, яка надійшла з Івано-Франківського РУП ГУ НГ в Івано-Франківській області.

ОСОБА_7 роз`яснено, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять конкретні та достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Слідчим зазначено, що у заяві ОСОБА_7 вказано на можливі незаконні дії слідчого Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській області, однак у заяві не наведено достатніх відомостей про обставини, які 6 свідчили про конкретні факти вчинення вказаними особами кримінальних правопорушень, передбачених Кримінальним кодексом України.

Зокрема, як встановлено в ході розгляду заяви, рішенням суду у справі №344/20804/24 від 29 листопада 2024 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області не встановлено конкретний строк для виконання даної ухвали, відтак, стверджувати про умисне її невиконання на даний час немає підстав.

Окрім цього, в ході моніторингу Єдиного реєстру судових рішень встановлено, що, ОСОБА_7 23 грудня 2024 року, тобто вже після подання заяви про вчинення кримінального правопорушення до Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській області, до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області подано заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 29 листопада 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_7 відмовлено.

Серед іншого, в ході розгляду справи судом встановлено, що слідчою СВ Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській області здійснено виклик за місцем проживання та місцем реєстрації осіб, про яких вказано у судовому рішенні від 29 листопада 2024 року, на 06 січня 2025 року для участі у проведенні слідчих дій у кримінальному провадженні №0002045. Оскільки на виконання ухвали слідчого судді від 29 листопада 2024 року слідчим здійснено виклик свідка та потерпілого, слідчий суддя не вбачав підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №344/20804/24.

Вищевказані обставини свідчать про відсутність в діях слідчого Івано-Франківського РУП ГУ НП в Івано-Франківській області ознак об`єктивної сторони невиконання рішення суду, а також такої обов`язкової ознаки суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, як умисел.

Враховуючи наведене, старший слідчий в ОВС П`ятого слідчого відділу ОСОБА_10 прийшов до висновку, що з наданих ОСОБА_7 відомостей, підстав для вжиття заходів, передбачених ст. 214 КПК не вбачається.

Відповідно до принципу змагальності кримінальних процесуальних відносин суд не виконує і не здійснює обов`язки будь-якої сторони відповідного провадження.

Отже обов`язок доказування спірних обставин та доведення їх обґрунтованості перед судом процесуальним законом покладено саме і безпосередньо на скаржника.

Відповідно до ст. 129 Конституції України загальними засадами судочинства в тому числі є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Судом створено умови для вільного використання процесуальними правами скаржником.

На суд не покладено обов`язку замість скаржника збирати докази на підтвердження обґрунтованості його скарги.

Колегія суддів дійшла висновку, що скарга не містить будь-якого викладу фактичних обставин, які б свідчили про імовірне вчинення злочину та відсутні дані, які б підтверджували бездіяльність відповідних посадових осіб у зв`язку з отриманням такої заяви.

Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що не підлягає до задоволення, оскільки відсутні підстави для скасування рішення слідчого судді та ухвалення нового рішення.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309-310, 376, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 лютого 2025 року про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5