Справа №127/3348/25
Провадження №1-кс/127/1543/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

заявника ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький ОСОБА_4 від 19.04.2022 про закриття кримінального провадження №0000074 від 11.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниця) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький про закриття кримінального провадження №0000074 від 11.03.2020.

Заявник вважає, що вказана постанова винесена незаконно, оскільки слідчим було порушено вимоги ч. 2 ст. 9 і ст. 94 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_3 просив скасувати вищевказану постанову про закриття кримінального провадження.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення скарги, оскільки в матеріалах справи постанова Бершадського районного суду відсутня.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

Слідчими четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000074 від 11.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Досудове розслідування розпочато прокуратурою Вінницької області 11.03.2020 на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 02.03.2020, якою зобов`язано уповноважену особу відповідно до вимог ст. 214 КПК України внести відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування (далі - ЄРДР) про кримінальне правопорушення згідно заяви ОСОБА_3 від 15.01.2020, щодо невиконання рішення суду працівниками Немирівської місцевої прокуратури за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

У своїй заяві ОСОБА_3 зазначає, що працівники Немирівської місцевої прокуратури не виконують постанову від 04.05.2006 року У зв`язку з чим було відкрите кримінальне провадження №0000185 від 12.12.2012. За результатами розгляду якого, на думку заявника незаконно прийнято рішення про закриття провадження у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя, серед іншого, повинен перевірити наявність приводів та підстав для винесення такої постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження тощо.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, ОСОБА_3 стверджує, що слідчим не здійснено будь-яких слідчих дій для з`ясування обставин справи та не проведено його допит.

Разом з тим, вказані твердження спростовуються матеріалами кримінального провадження №0000074.

Зокрема, 14.04.2020 року за вих. №6734/14-01-01- 20 було направлено ОСОБА_3 повістку про виклик до слідчого з метою допиту в якості свідка у кримінальному провадженні, однак у вказаних у повістках час останній не з`явився. Про неявку заявник попередив, вказавши на відсутність міжміського сполучення і неможливість приїхати у м. Хмельницький через введення карантинних заходів.

02.12.2020 року за вих. №23319/14-01-01-20 на адресу Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, в порядку ст. 40 КПК України, було направлено доручення про проведення слідчих (розшуковик) дій, зокрема допит в якості свідка ОСОБА_3 .

Відповідно до рапорту оперуповноваженого УКР ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 , зазначено, що останнім на виконання доручення слідчого, було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , з метою допиту гр. ОСОБА_3 . Під час неодноразового відвідування вказаної адреси двері ніхто не відчинив. В подальшому, оперуповноваженим було встановлено номер мобільного телефону яким користується ОСОБА_3 .

В ході спілкування з ОСОБА_3 , в телефонному режимі, останній повідомив, що він перебуває за межами м. Вінниці та своє точне місце знаходження повідомити відмовився. Під час розмови ОСОБА_3 було повідомлено, що в УКР ГУНП у Вінницькій області перебуває на виконанні доручення слідчого, по якому останнього необхідно допитати в якості свідка з приводу обставин, викладених у його заяві. ОСОБА_3 , повідомив, що в якості свідка він категорично відмовляється надавати будь-які свідчення, так як він вважає себе у даному провадженні потерпілим і будь-які свідчення буде надавати лише тоді, коли по його визнають потерпілим.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах провадження за час досудового розслідування відсутні будь-які заяви або клопотання ОСОБА_3 щодо визнання його потерпілим або зауваження щодо неналежного досудового розслідування.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що слідчим здійснено усі необхідні дії для допиту ОСОБА_3 . Разом з тим, незважаючи на той факт, що вказане кримінальне провадження відкрито за його заявою, останній вважає, що він є потерпілим, ОСОБА_3 проігнорував допити, в той час як повинен був бути зацікавленим у повному з`ясуванні обставин справи. За таких обставин суд погоджується з висновком слідчого про незацікавленість ОСОБА_3 у розслідуванні вказаного кримінального провадження.

В межах вказаного кримінального провадження слідчим також було допитано свідків, здійснено тимчасові доступи та долучено матеріали кримінальних проваджень № 0000185 від 15.12.2012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України та №0000031 від 11.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження №0000185 від 15.12.2012 встановлено, що за результатами його розгляду Немирівською місцевою прокуратурою 27.12.2019 було скеровано до суду клопотання про його закриття. Ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області у справі №930/73/20 від 07.07.2020 вказане кримінальне правопорушення закрите на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. Ухвала набрала законну силу 29.07.2020. Ухвалами Вінницького апеляційного суду від 01.07.2021 та постановою Верховного Суду рішення суду першої інстанції про закриття провадження залишено без змін.

Також в ході ознайомлення з матеріалами вищезазначеного кримінального провадження встановлено відсутність постанови суду від 04 травня 2006 року, що вказує на суперечність доводів зазначених в заяві заявника.

Крім того, слідчим проведено огляд матеріалів кримінального провадження №0000031 від 11.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, в ході якого, старшим слідчим групи слідчих, у вказаному кримінальному провадженні, отримано тимчасовий доступ до матеріалів кримінального провадження №0000185 від 12.12.2012 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 364, ст. 365, ч. 1ст. 366 КК України, в ході якого, як зазначає ОСОБА_3 згідно його заяви, працівники прокуратури Немирівської місцевої прокуратури не виконують постанову суду від 04 травня 2006 року. Під час ознайомлення з матеріалами зазначеного кримінального провадження №0000185 від 12.12.2012, встановлена відсутність згаданої вище постанови суду, на яку вказує заявник, а саме від 04 травня 2006 року, як невиконану.

У зв`язку з чим, припущення ОСОБА_3 про умисне невиконання постанови від 04 травня 2006 року не відповідають фактам встановленим під час досудового розслідування.

Таким чином, слідчим проведено ряд слідчих дій, зокрема допитано свідків, проведено витребування документів, з метою повного та об`єктивного проведення досудового розслідування.

З огляду на сукупність зібраних доказів, слідчим зроблено висновок про відсутність у діянні складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України та винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Виносячи вказане рішення слідчий ОСОБА_4 користувалась повноваженнями слідчого, згідно КПК України та безпосередньо керувалась п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, як підставою для винесення такого рішення.

Згідно ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Оскаржувана постанова містить зміст обставин, які є підставами для прийняття такого рішення, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення Кримінального процесуального кодексу України.

Як свідчать докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження, слідчий провів усі першочергові та необхідні слідчі дії, надав оцінку наявним доказам, всебічно, повно та об`єктивно дослідив всі обставини кримінального провадження, в тому числі вжив необхідних заходів, передбачених КПК України, щодо витребування необхідних документів та інформації в межах предмету розслідування.

Слідчий суддя вважає, що під час розслідування кримінального провадження слідчий вичерпав існуючі можливості щодо збирання, дослідження, аналізу та перевірки вже отриманих доказів у кримінальному провадженні, а відтак провів всі необхідні та можливі у даному випадку слідчі та процесуальні дії. Аналіз зібраних доказів дозволяє зробити висновок, що виконувати будь-які інші слідчі дії не є доцільним, а також здобути нові будь-які докази в даному кримінальному провадженні не є можливим.

Крім того, суд звертає увагу на те, що з дня винесення постанови, на яку посилається заявник пройшло майже 19 років, вказана постанова відсутня у матеріалах кримінальних проваджень, на які посилається заявник та за вказаний проміжок часу правоохоронними органами вже проводилась перевірка по даному факту, за результатами яких в подальшому провадження були закриті.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що протягом двох років скаржник не цікавився ані вказаним досудовим розслідуванням, ані проведенням в його рамках слідчих дій.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У вказаних нормах зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, з розумним інтервалом часу самим цікавитися провадженням у їх справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утриматися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури розгляду.

Відповідно дост.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доводи скарги про те, що постанова слідчого є незаконною з підстав неповноти і необ`єктивності досудового розслідування, процесуальних порушень тощо, фактично зводяться до загальних формулювань та не містять переконливого обґрунтування.

Таким чином, матеріали кримінального провадження та скарги не містять даних, які б ставили під сумнів висновки слідчого і неповнота досудового розслідування не встановлена.

Саме процесуальне рішення слідчого про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ст.110 КПК України.

Згідно ч.1 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляє ухвалу згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, проаналізувавши наведені у скарзі доводи, повно і всебічно оцінивши обставини провадження, які відомі на час розгляду скарги, наявні матеріали та докази з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку, керуючись законом, слідчий суддя дійшов до висновку про безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог, а тому в задоволенні скарги потрібно відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницький ОСОБА_4 від 19.04.2022 про закриття кримінального провадження №0000074 від 11.03.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя