Справа№ 693/433/25
1-кс/693/74/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про обрання міри запобіжного заходу

26.03.2025 року м. Жашків

Слідчий суддя Жашківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Жашків винесене у кримінальному провадженні № 0000184 від 25.03.2025 року старшим слідчим слідчого відділення відділу поліції № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_3 і погоджене прокурором Жашківського відділу Уманської окружної прокуратури ОСОБА_4 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кривчунка Жашківського району Черкаської області, українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, на утримані неповнолітніх дітей не має, пенсіонера, працюючого на посаді керівника Жашківського районного Товариства мисливців та рибалок, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України;

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Жашківського відділу - ОСОБА_4 ,

Уманської окружної прокуратури

захисник - ОСОБА_6 ,

підозрюваний - ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділення відділу поліції № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання вказав, що досудовим розслідуванням встановлено, що 25.03.2025 о 09 год. 04 хв. до відділу поліції № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від інспектора СРПП відділу поліції № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , про те, що під час проведення заходів з перевірки наявності військово-облікових документів, перебування на військовому обліку та доставлення порушників до ТЦК та СП, згідно з Розпорядженням від 24.03.2025 за № 194 БП, коменданта м. Умань та Уманського району, Черкаської області ОСОБА_8 , о 08 год. 50 хв. перебуваючи на автодорозі сполучення «м. Жашків с. Литвинівка» Уманського району, Черкаської області, поруч із ними зупинився автомобіль «ВАЗ Нива», р.н. НОМЕР_1 , з якого вийшов водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та взявши із багажника вказаного автомобіля до рук сокиру, почав висловлювати словесні погрози посягання на життя працівника правоохоронного органу в бік працівників поліції та працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 , при цьому скорочував визначену поліцейським відстань та розмахував сокирою, після чого сів у вищевказаний автомобіль та покинув місце події.

За вказаним фактом слідчим відділенням ВП № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000184 від 25.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України.

Процесуальне керівництво у вищевказаному кримінальному провадженні здійснює Жашківський відділ Уманської окружної прокуратури.

25.03.2025 о 12 годині 16 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано у порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України.

25.03.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 25 березня 2025 року близько 08 год. 50 хв., перебуваючи на автомобільній дорозі сполучення «м. Жашків с. Литвинівка» Уманського району Черкаської області, в ході спілкування з працівником поліції відділу поліції №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області, а саме інспектором СРПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що перед ним перебуває працівник правоохоронного органу у форменому однострої, який виконує свої службові обов`язки, усвідомлюючи характер своїх дій, діючи з прямим умислом, утримуючи при цьому в руці предмет, зовні схожий на сокиру, не реагуючи на законні вимоги поліцейського покинути вказаний предмет, та демонструючи його працівнику поліції, висловлюючи при цьому погрози вбивством та розправою, розпочав та здійснював активний рух в його напрямку, тим самим погрожуючи його здоров`ю у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, тобто у погрозі вбивством, насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Анкетні відомості підозрюваного: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Кривчунка Жашківського району Черкаської області, українець, громадянин України, із середньою-спеціальною освітою, на утримані неповнолітніх дітей не має, пенсіонер, працюючий на посаді керівника Жашківського районного Товариства мисливців та рибалок, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами:

1. даними протоколу огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 від 25.03.2025;

2. даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України від 25.03.2025;

3. показаннями потерпілого ОСОБА_7 від 25.03.2025;

4. показаннями свідка ОСОБА_9 від 25.03.2025;

5. показаннями свідка ОСОБА_10 від 25.03.2025;

6. показаннями свідка ОСОБА_11 від 25.03.2025;

7. показаннями свідка ОСОБА_12 від 25.03.2025;

8. показаннями свідка ОСОБА_13 від 25.03.2025;

9. показаннями свідка ОСОБА_14 від 25.03.2025;

10. показаннями свідка ОСОБА_15 від 25.03.2025;

11. даними протоколу огляду документів (відеозапису) від 25.03.2025;

12. іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, з моменту повідомлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, що є злочином, який відноситься до категорії нетяжких, останній набув статусу підозрюваного та на нього покладено ряд обов`язків, передбачених ст. 42 та іншими положеннями КПК України.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Хартлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням інкримінованого йому кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою нетяжкого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

У ході досудового розслідування відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, визначених п.п. 2 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 із матеріалів кримінального провадження відомі їх анкетні дані. У зв`язку з цим підозрюваний усвідомлює можливість та реальну здатність різними шляхами впливати на бажання та ставлення вказаних свідків до прийняття ними рішень щодо повноти, доцільності (виходячи з конкретної життєвої ситуації, в якій опинився свідок чи потерпілий під впливом можливої поведінки підозрюваного) для них давання показань під час досудового розслідування та судового розгляду, а тому наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 може впливати на них шляхом умовлянь, погроз, примусу, для того, щоб останні змінили свої показання на його користь або взагалі відмовились надавати об`єктивні показання чи сприяти досудовому розслідуванню та суду у встановленні всіх обставин, що мають значення у даному провадженні, адже ОСОБА_5 згідно даних ІКС ІПНП являється власником 3 (трьох) одиниць мисливської зброї та під час погроз працівнику поліції висловлювався погрозою застосування зброї відносно нього та працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 . Крім того, потерпілий у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , який являється працівником правоохоронного органу, під час виконання своїх службових обов`язків, продовжить проведення заходів з перевірки наявності військово-облікових документів, перебування на військовому обліку та доставлення правопорушників до ТЦК та СП, а також проведення заходів із забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому під час чергової зустрічі ОСОБА_5 , може реалізувати свої погрози вбивством та насильства щодо нього;

2) ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 фактично проживає в с. Литвинівка Уманського району Черкаської області, а місце його роботи, згідно відомостей публічних реєстрів для громадян та бізнесу інтернет-сайту «Опендабот» розташоване за адресою: вул. Соборна, 1, м. Жашків Уманського району Черкаської області, а тому для відвідування місця роботи йому необхідно постійно їздити автодорогою сполучення «с. Литвинівка м. Жашків». Враховуючи, що на вказаній ділянці автодороги працівниками поліції та ІНФОРМАЦІЯ_4 щодня продовжуються заходи з перевірки наявності військово-облікових документів, перебування на військовому обліку та доставлення порушників до ТЦК та СП, підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити нове кримінальне правопорушення, помітивши там знову вищевказаних працівників. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення зупинився поруч із працівниками поліції та ІНФОРМАЦІЯ_4 , сам, без будь-яких на це вагомих причин та не був зупинений працівниками поліції, і відразу розпочав сварку з ними, що супроводжувалось погрозами вбивства та насильством, у висловлюваннях якого була присутня ненависть, антипатія та неприязність до даних працівників, а також підозрюваний чітко попереджав їх про застосування відносно них зброї в разі не залишення ними вказаної ділянки дороги, що дає чітке усвідомлення про намір вчинення ОСОБА_5 нового кримінального правопорушення в разі наступної зустрічі. Також згідно матеріалів кримінального провадження, зокрема даних ІКС ІПНП встановлено, що ОСОБА_5 являється мисливцем та володіє зброєю із 1985 року, а тому на думку органу досудового розслідування має достатньо навичок та вмінь при поводженні зі зброєю, що значно підсилює ризик вчинення нового кримінального правопорушення.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Враховуючи викладене, встановлені обставини кримінального провадження, а також тяжкість наслідків, спричинених даним злочином, особи підозрюваного, застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання, не забезпечить гарантій його належної процесуальної поведінки.

Особиста порука також не може бути застосована до підозрюваного, оскільки до органу досудового розслідування не надійшло звернень від осіб, які б заслуговували на довіру, про те, що вони можуть поручитись за підозрюваного.

Домашній арешт також, на думку слідства, не може бути застосований до підозрюваного, оскільки останній може вчинити інше кримінальне правопорушення під час виникнення вищезазначених умов описаних в ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років, він може впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому обрання відносно нього будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки, а без його участі, закінчити досудове розслідування у встановлені строки не вдасться за можливе.

Згідно з ч. 3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У зв`язку з вищевикладеним старший слідчий слідчого відділення ВП № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до суду.

У судовому засіданні прокурор Жашківського відділу Уманської окружної прокуратури ОСОБА_4 клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 заперечував проти застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурором не доведені ризики, якими він обґрунтовує своє клопотання, та вважає, що до підозрюваного можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого адвоката.

Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990р. «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя разом з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007р., п.48), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, суд позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Відповідно до п.4 ч.1 та п.2 ч.2 ст.183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваній слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 34 КК України, яке відносяться до категорії нетяжких, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, а також приймає до уваги те, що підозрюваний має постійне місце проживання, раніше не судимий.

Однак, при цьому стороною обвинувачення не доведено наявність всіх вказаних у клопотанні ризиків щодо застосування міри запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, зокрема, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, тому слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_5 можливо застосувати запобіжний захід, пов`язаний з ізоляцією від суспільства, але не пов`язаний з позбавленням волі, тобто у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Згідно ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Приймаючи до уваги вищевказане слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182-183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб по 23 травня 2025 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі процесуальні обов`язки:

-заборонити цілодобово покидати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 :

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- заборонити ОСОБА_5 у будь-який спосіб спілкуватись зі свідками та потерпілим.

Контроль за виконанням ухвали покласти на ВП № 1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов?язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляції безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Повний текст ухвали проголошено 28 березня 2025 року о 10 год. 00 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_16

З ухвалою суду ознайомилися. Копію отримали:

26 березня 2025 року________________________ ОСОБА_5

Захисник-адвокат: ОСОБА_6