Справа № 309/3369/23
Провадження № 1-кп/309/216/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

адвоката потерпілої: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження № 0000424 від 06.07.2023 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, одруженого, офіційно не працюючого, має на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він. знаходячись по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , умисно, систематично, усвідомлюючи протиправність та караність своїх діянь, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», на ґрунті неприязних відносин, вчиняв фізичне та психологічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої, із супроводженням відчуття глибокого душевного страждання, поєднаного з формуванням внутрішнього психологічного конфлікту.

Зокрема, 03 червня 2023 року біля 01 год. 00 хв. ОСОБА_5 знаходячись за місцем проживання в АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_6 домашнє насильство психологічного характеру, що полягло у висловлюванні в її адресу нецензурними словами, за що 08.06.2023 р. був притягнутий Хустським районним судом до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім цього, 21.06.2023 року біля 11 год. 30 хв. ОСОБА_5 , знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_6 домашнє насильство економічного характеру, що полягло у позбавленні останньої користуватися мобільним телефоном марки «Айфон-12», за що 28.06.2023 р. був притягнутий Хустським районним судом до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Також, 24.06.2023 року біля 20 год. 30 хв. ОСОБА_5 знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_6 домашнє насильство психологічного характеру, що полягло у висловлюванні в її адресу нецензурними словами, за що 29.06.2023 р. був притягнутий Хустським районним судом до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Не зупиняючись на цьому, 06.07.2023 р. біля 16 год. 00 хв. ОСОБА_5 , знаходячись по вул. Волошина в м. Хуст, продовжуючи вчиняти протиправні дії, умисно, усвідомлюючи протиправність, карність та суспільну небезпечність своїх дій, а також настання суспільно-небезпечних наслідків, не реагуючи на численні звернення ОСОБА_6 до правоохоронних органів з приводу вчинення ним домашнього насильства, переслідував її, у заявку з чим вчинив психологічне насильство в сім`ї.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме у вчиненні домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України визнав частково, щиро розкаявся. Суду пояснив, що у 2023 році відносини з дружиною ОСОБА_6 були складні через постійні сварки, домашнє насильство вчиняв на емоціях. По епізоду, який мав місце 06.07.2023 р. пояснив, що не переслідував ОСОБА_6 , а хотів лише допомогти підвезти потерпілій важкі сумки додому. Цивільний позов визнав частково. Просив суд суворо не карати його.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що з обвинуваченим ОСОБА_5 як подружжя жили погано та в подальшому розійшлись. 03.06.2023 р. обвинувачений приїхав вночі та погрожував розправою, через що змушена була викликати поліцію. Ті ж самі дії повторювались 21.06.2023 р., 24.06.2023 р. 06.07.2023 р. коли вона йшла додому підійшов обвинувачений, почалася сварка. Він вирвав у неї з рук сумки і пішов. Цивільний позов підтримує повністю.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні суду пояснив, що обвинувачений є його колишнім зятем. Його донька ОСОБА_6 погано жили з обвинуваченим. У червні місяці 23023 р. почалися домашні насильства. 06.07.2023 року потерпіла поверталась додому по АДРЕСА_3 , він зустрічав її, стояв метрів за 40. Як раптом побачив обвинуваченого, який вирвав з рук потерпілої сумки і пішов у напрямку вул. Кошута. ОСОБА_6 через часті конфлікти боїться обвинуваченого.

Винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, крім показів потерпілої, свідка також підтверджується письмовими доказами, перевіреними та дослідженими в судовому засіданні.

Суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та економічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_8 і яке у відповідності до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, покаявся у скоєному, вину визнав частково, активно сприяв розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд приймає до уваги також досудову доповідь, надану органом пробації на підставі зібраної інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення та середню ймовірність небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, орган пробації вважає, що ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високу небезпеку для суспільства.

З урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, обставин справи, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у межах санкції ст. 126-1 КК України у виді позбавлення волі, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Враховуючи наведені вище обставини, те що ОСОБА_5 критично оцінив свою поведінку, раніше судимий вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 17.05.2024 р. за ч. 4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки, вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 04.06.2024 р. за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 850 гривень, посередньо характеризується по місцю проживання, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст. 75,76 КК України.

Разом з тим, при призначенні покарання обвинуваченому слід застосувати правила ч. 4 ст. 70 КК України, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України ОСОБА_5 вчинив до ухвалення вироку Хустського районного суду від 17 травня 2024 року.

Враховуючи те, що вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 17 травня 2024 року, ОСОБА_5 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на два роки, тому відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України до нового покарання йому необхідно приєднати не відбуте покарання за вказаним вироком. Вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 04.06.2024 року за яким ОСОБА_5 засуджений до штрафу слід виконувати самостійно.

Щодо вимог потерпілої ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, у приниженні честі та гідності фізичної особи.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Так, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, завданої протиправними діями обвинуваченого, судом враховано характер, тривалість та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань, тривалість часу для відновлення здоров`я потерпілої, психологічні хвилювання та тривоги останньої.

Отже, з огляду на викладене, враховуючи засади розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задовольнити частково в сумі 7000 гривень. У задоволенні іншої частини вимог слід відмовити.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України до призначеного ОСОБА_5 покарання приєднати невідбуте покарання згідно вироку Хустського районного суду Закарпатської області від 17 травня 2024 року та остаточно призначити до відбуття покарання ОСОБА_5 п`ять років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає у три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання домашнього насильства».

Вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 04.06.2024 року виконувати самостійно.

Застосувати до засудженого ОСОБА_5 обмежувальний захід, який стосується осіб, які вчинили домашнє насильство, передбачений вимогою п. 3, 4 ч. 1 ст. 91-1 КК України строком на 1 (один) місяць та покласти на нього обов`язок, а саме: заборонити наближатися на відстань 100 метрів до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, постійно проживає, тимчасово чи систематично перебуває у зв`язку з роботою; заборонити листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_2 , 7 000 /сім тисяч/ гривень моральної шкоди.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1