Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/552/23
Провадження № 1-кп/670/6/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року селище Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002402 від 05.07.2023 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Адамівка, Віньковецького району, Хмельницької області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, солдата резерву запасної роти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого вироком Віньковецького районного суду Хмельницької області від 05.12.2012 року за ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України на 7 років позбавлення волі, ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 22.04.2013 року вирок Віньковецького районного суду змінено - за ч. 1 ст. 296 КК України кримінальну справу закрито за відсутністю складу злочину та засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі; на підставі ухвали Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.09.2015 року звільнений з місць позбавлення волі 11.05.2015 року із заміною невідбутого покарання у виді 1 року 7 місяців 1 дня позбавлення волі на виправні роботи із відрахуванням 10 % заробітку; ухвалою Віньковецького районного суду від 27.04.2016 року звільнений від подальшого відбування покарання у зв`язку з фактичним відбуттям призначеного йому строку покарання, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_4 , маючи досвід поводження із вогнепальною зброєю і бойовими припасами та знаючи вимоги законодавства України про те, що вогнепальна зброя та бойові припаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, в порушення Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, вимог п. а «Спеціального порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-ХІІ від 17 червня 1992 року, п. 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 15 жовтня 1992 року, при невстановлених досудовим слідством обставинах (дата, місце, час, спосіб), але не раніше 25 лютого 2022 року та не пізніше 05 липня 2023 року, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, незаконно придбав корпус гранати «Ф-1» та уніфікований запал ручної гранати (підривач) типу «УЗРГМ», які у своєму конструктивному поєднанні утворюють бойову ручну оборонну осколкову гранату «Ф-1», що відноситься до категорії боєприпасів та яка придатна для здійснення вибуху, після чого незаконно переніс вказаний боєприпас до адреси проживання та почав його незаконне зберігання в будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , до моменту вилучення працівниками поліції під час проведення обшуку з 22 години 28 хвилин 05.07.2023 року по 00 годину 52 хвилин 06.07.2023 року. Своїми умисними діями, які виразились у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Прокурор в судовому засіданні вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і просить призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення не визнав. Пояснив, що десь два роки тому увечері, коли він вже ліг спати, двері у будинок виломали люди у чорному, які його побили та одягли на нього кайданки. Кричали, що в нього є ящик гранат. Він заперечував та просив адвоката. При першому обшуку поверхнево оглянули лише дві кімнати і нічого не найшли. Потім провели другий обшук, при якому оглядали ретельніше, і також нічого не знайшли. А після того, коли він сидів на стільці, його завели у кімнату, де він спав, і показали на ліжку гранату. Де вона взялась і хто її приніс до нього додому він не знає. Раніше визнавав, що граната належить йому, оскільки був наляканий працівниками поліції. Дійсно говорив у магазині, що у нього є граната, але сказав це не розуміючи наслідків. Насправді гранати у нього не було.

Захисник ОСОБА_5 зазначив, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому не визнає та доказів його винуватості суду не надано. Вважає, що протокол обшуку є недопустимим доказом, отриманий з порушенням КПК України, оскільки проведений без постановлення ухвали слідчого судді на проведення обшуку, а під час обшуку слідчим не забезпечено право обвинуваченого на захист про яке він неодноразово заявляв. Просить суд винести виправдувальний вирок у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Винуватість ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, підтверджується:

- показаннями свідка ОСОБА_6 , яка у судовому засіданні показала, що влітку ОСОБА_7 зайшов до неї у магазин, тримав у руці щось темно зеленого кольору та сказав передати ОСОБА_8 , що у нього є такого цілий ящик і він підірве усю Станіславівку. Про це вона розказала своєму чоловікові, який у подальшому про це розказав ОСОБА_8 ;

- показаннями свідка ОСОБА_9 , який у судовому засіданні показав, що він був залучений працівниками поліції як понятий разом із ОСОБА_10 при затриманні чоловіка. Працівники поліції пояснили, що у чоловіка в с. Адамівка знайшли гранату;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який у судовому засіданні показав, що підписував працівникам працівниками поліції якийсь документ. В іншій частині показання ОСОБА_10 суд не бере до уваги як неналежні докази, оскільки вони не стосуються предмета доказування у даній кримінальній справі;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який у судовому засіданні показав, що у липні 2023 року він у складі слідчо-оперативної групи разом з іншими працівниками поліції проводили невідкладний обшук з підстав переслідування злочинця. В результаті обшуку було виявлено у кімнаті на ліжку та вилучено корпус гранати Ф-1 із підривачем. Після приїзду вибухотехніків та підтвердження, що граната бойова ОСОБА_4 було затримано;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , який у судовому засіданні показав, що за місцем проживання батьків ОСОБА_4 слідчим ОСОБА_11 було проведено невідкладний обшук. В результаті обшуку на ліжку було знайдено і вилучено гранату Ф-1. Перед обшуком у будинок першими заходили спецпризначенці КОРД. Він проводив затримання ОСОБА_4 після приїзду вибухотехніків та підтвердження, що граната бойова. Протокол затримання складали у Віньковецькому відділі поліції;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який у судовому засіданні показав, він працівниками поліції залучався як понятий у с. Станіславівка та в будинку ОСОБА_4 під покривалом на постелі було виявлено гранату. Підпис у протоколі обшуку він ставив особисто;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , який у судовому засіданні показав, що влітку 2023 року працівники поліції взяли його за понятого до ОСОБА_4 . В будинку в одній із кімнат на ліжку знайшли гранату. Вказав, що підписувався у протоколі обшуку;

- протоколом обшуку від 05.07.2023 року (обшук закінчено 06.07.2023 року), згідно якого проведено невідкладний обшук в АДРЕСА_2 , по місцю проживання ОСОБА_4 виявлено гранату Ф-1 у зібраному стані. ОСОБА_4 пояснив, що це його бойова граната видана йому на війні у 2022 році, яку він привіз додому, що це його особиста зброя для самозахисту. Під час обшуку спеціалістами вибухотехніками було проведено розряджання гранати, після чого корпус гранати Ф-1 і підривач УЗРГМ були упаковані та вилучені. Слідча дія проводилась із застосуванням відеофіксації, яку також було оглянуто (Т. 1 а.с. 40-45);

- ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.07.2023 року, якою за клопотання слідчого надано дозвіл на проведення обшуку в житловому будинку АДРЕСА_2 , який належить на праві власності ОСОБА_15 , який фактично було проведено слідчим у період часу з 22:28 05.07.2023 р. по 00:52 хв. 06.07.2023 р. (Т. 1 а.с. 46-47);

- довідкою Зіньківської сільської ради № 318 від 31.05.2023 року, згідно якої ОСОБА_4 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , на погосподарському номері своєї матері ОСОБА_15 (Т. 1 а.с. 124);

- актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 06.07.2023 року № 119, згідно якого виявлені в АДРЕСА_2 , предмети є ручною оборонною гранатою Ф-1 з під`єднаним підривачем (Т. 1 а.с. 51);

- висновком експерта № СЕ-19/123-23/7109-ВТХ від 03.08.2023 року, згідно якого надані на експертизу предмети, які були вилучені під час обшуку в АДРЕСА_2 , є корпусом гранати Ф-1 і уніфікованим запалом ручних гранат типу «УЗРГМ», які у своєму конструктивному поєднанні утворюють бойову ручну оборонну осколкову гранату «Ф-1», яка відноситься до категорії боєприпасів та придатна для здійснення вибуху (Т. 1 а.с. 62-69);

- актом знищення (знешкодження) вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують від 06.07.2023 року № 78, згідно якого виявлені в АДРЕСА_2 , корпус гранати Ф-1 і підривач УЗРГМ знищено за допомогою спецільного вибухотехнічного обладнання (Т. 1 а.с. 50);

- речовими доказами - безпечними залишками гранати «Ф-1» (Т. 1 а.с. 70);

- висновком судово-психіатричного експерта № 581 від 23.08.2023 року, згідно якого ОСОБА_4 на період інкримінованого йому кримінального правопорушення виявляв розлад адаптації. Змішаний розлад поведінки та емоцій, проте він усвідомлював свої дії, міг передбачати їхні наслідки та керувати ними. ОСОБА_4 на теперішній час виявляє розлад адаптації. Змішаний розлад поведінки та емоцій, проте він усвідомлює свої дії та може керувати ними. Застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує (Т. 1 а.с. 147-149).

Також судом була допитана свідок ОСОБА_15 , яка є матір`ю ОСОБА_4 , яка у судовому засіданні повідомила, що ввечері до них додому, вибивши двері, увірвались люди у масках і бронежилетах. Її із чоловіком закрили у одній кімнаті, а самі відкрили двері до сина і почали його бити та наділи кайданки. Інші працівники поліції почали робити обшук, при цьому свідків не було. Та в результаті нічого не знайшли. Їй стало зле, приїхала швидка і її забрали в лікарню, тому при другому обшукові, де були свідки вона не була присутня.

Суд не бере до уваги показання свідка ОСОБА_15 як недостовірні, оскільки вони спростовуються відеозаписом слідчої дії обшуку, де зафіксовано, що під час обшуку працівники поліції побоїв її сину ОСОБА_4 не наносили, обшук проводився за участю понятих і граната вилучена у присутності ОСОБА_15 . Тому суд розцінює такі дії свідка ОСОБА_15 як її бажання сприяти уникненню її сином кримінальної відповідальності.

Також суд не бере до уваги як необґрунтовані посилання захисника ОСОБА_5 на те, що обшук проведений з порушенням права на захист ОСОБА_4 , без ухвали слідчого судді на проведення обшуку і є недопустимим доказом, оскільки це спростовується відеозаписом слідчої дії обшуку, де слідчий перед початком обшуку роз`яснив про проведення невідкладного обшуку у зв`язку з надходженням інформації про зберігання бойової гранати, роз`яснив ОСОБА_4 його право на захист і протягом всього періоду слідчої дії ОСОБА_4 не заявляв бажання мати захисника або зупинити слідчу дію до його прибуття. Після закінчення обшуку слідчим було запропоновано ОСОБА_4 надати заперечення на проведену слідчу дію, на що останній пояснив, що нікому шкоди не заподіяв, а граната є його особистою зброєю для самооборони. Після проведення обшуку слідчий невідкладно звернувся до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку і ухвалою слідчого судді від 06.07.2023 р. був наданий дозвіл на проведення обшуку (а.с. 46-47 Том № 1). Тому дії слідчого по проведенню невідкладного обшуку до постановлення слідчого судді відповідають вимогам ч. 3 ст. 233 КПК України, а отже даний доказ отриманий з дотриманням вимог КПК України.

Крім того, суд не бере до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що під час обшуку працівники поліції його били, залякали і не надавали йому можливості скористатися правом на захисника, оскільки це спростовується відеозаписом слідчої дії - обшук. Тому суд розцінює таку поведінку обвинуваченого як його бажання уникнути кримінальної відповідальності за вчинені дії.

Таким чином, дослідивши та оцінивши кожний доказ з точку зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення є доведеною. Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, характеризується посередньо, обставини, що пом`якшують покарання відсутні, а обставиною, що обтяжує покарання є рецидив злочинів. Також суд враховує, що ОСОБА_4 у період з 28.07.2020 р. по 2022 рік проходив військову службу, в тому числі виконував завдання з відсічі та стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, 19.03.2022 р. та 02.04.2022 р. отримав травми пов`язані з проходженням військової служби, нагороджений медаллю «За оборону рідної держави».

За наведених обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, покарання у виді позбавлення волі, оскільки на переконання суду саме таке покарання є справедливим і пропорційним, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів й таким, що відповідає принципу індивідуалізації та невідворотності кримінального покарання. При цьому, підстави для застосування ст. 75 КК України відсутні, а підстав для застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України суд не вбачає з огляду на не встановлення під час судового розгляду обставин, що істотно зменшують суспільну небезпеку вчиненого злочину. Але з урахуванням наведених вище характеризуючих обвинуваченого матеріалів, суд вважає за доцільне призначити покарання у мінімальних межах санкції інкримінованої йому статі.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази: залишки гранати «Ф-1», які поміщено до сейф-пакета № 5432604 і здано на зберігання до камери схову Хмельницького РУП, необхідно знищити.

Відповідно до ст. 124 КПК України стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягають витрати на залучення експерта у сумі 5736 грн 00 коп., що підтверджується довідкою № СЕ-19/123-23/7109-ВТХ від 03.08.2023 року про витрати на проведення експертизи.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 374, 392-393, 395, 532 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання три роки позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання на виконання вироку суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_4 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 06.07.2023 року по 01.09.2023 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Також відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_4 зарахувати строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з 02.09.2023 року по 30.10.2023 року включно, із розрахунку три дні домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Речові докази: залишки гранати «Ф-1» - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 5736 (п`ять тисяч сімсот тридцять шість) грн 00 коп.

Вирок суду може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Віньковецький районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1