ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1260/25 Справа № 210/202/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2025 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який дія в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.02.2025 року, якою щодо обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0000413

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 29.06.2022 р. Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 296 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік

продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 10 квітня 2025 року включно, -

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені фактичні обставини

В провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 та інших обвинувачених за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України.

Вперше ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.03.2023 р..

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.02.2025 року продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 10 квітня 2025 року включно щодо ОСОБА_8 з визначенням розміру застави в розмірі 170 (сто сімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 514 760 (п`ятсот чотирнадцять тисяч сімсот шістдесят) грн.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , вказує, що вважає ухвалу необґрунтованою, зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що на даний час немає необхідності у продовженні строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які передбачені КПК України підстави. Просить ухвалу скасувати та змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Позиції учасників судового провадження

Захисник підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до статті 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 21 Конституції України встановлено, що усі люди вільні і рівні у своїй гідності та правах.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїй практиці підкреслював основоположний характер гарантій прав людини, що містяться в статті 5 Конвенції, оскільки вони призначені для зведення до мінімуму ризику свавілля та гарантування верховенства права.

Метою статті 5 Конвенції є захист особи від свавільного арешту і тримання під вартою, захист публічного порядку, який вимагає забезпечення покарання осіб, що вчинили злочин.

Ст. 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями частин 1 - 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим злочину;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи 10.02.2025 року під час судового розгляду кримінального провадження клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , суд дійшов висновку про доцільність продовження цього запобіжного заходу, обґрунтувавши його у судовому рішенні. При цьому, суд врахував те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрювався, а наразі обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянин України, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

29.06.2022 р. Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 296 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що в обґрунтування прийнятого рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого, суд зазначив, що обвинуваченому доцільно продовжити дію обраного щодо нього запобіжного заходу, оскільки на час розгляду справи не відпали підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу, а саме ризики переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду враховуючи те, що ОСОБА_8 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії особливо тяжких, тому він може переховуватися від суду з метою уникнення в подальшому кримінальної відповідальності та покарання.

Продовжує існувати ризик незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні враховуючи те, що ОСОБА_8 інкримінується те, що він був активним учасником - головним виконавцем, має прямий вплив на інших співучасників, які є обвинувачуваними у цьому ж кримінальному провадженні. Підтримання постійних зв?язків із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у період вчинення злочинної діяльності учасниками злочинної організації підтверджується матеріалами НСРД, отриманими в ході досудового розслідування цього кримінального провадження. Саме ці обставини вказують на те, що у випадку застосування до ОСОБА_8 більш м?якого запобіжного заходу, останній зможе здійснювати незаконний вплив на інших обвинувачуваних. Також слід зазначити, що в даному кримінальному провадженні налічується 18 потерпілих, багато свідків, на яких ОСОБА_8 зможе вчиняти тиск при обрані більш м?якого запобіжного заходу.

Ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується, підтверджується тим, що він при обранні більш м`якого запобіжного заходу, маючи у вільному доступі мобільний телефон зможе продовжувати вчиняти шахрайські дії з метою отримання коштів для свого проживання, так як офіційно не працевлаштований, отже не має офіційних джерел для існування.

На думку колегії суддів, обраний та продовжений щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини та менш суворий запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Конституційний Суд України у рішенні від 27.10.1999 р. № 7рп зазначив, що кримінальну відповідальність слід розглядати як особливий правовий інститут, у межах якого здійснюється реагування держави на вчинений злочин. Кримінальна відповідальність передбачає офіційну оцінку відповідними державними органами поведінки особи як злочинної. Підставою кримінальної відповідальності є наявність у діяннях особи складу злочину, передбаченого кримінальним законом. Це форма реалізації державою правоохоронних норм, яка, в кінцевому підсумку, полягає в застосуванні до особи, що вчинила злочин, конкретних кримінально-правових заходів примусового характеру через обвинувальний вирок суду.

Крім того, висновок суду першої інстанції щодо законності підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який, посилаючись на практику застосування ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у рішеннях Кудла проти Польщі та МакКей проти Сполученого Королівства констатував, що основною метою ст. 5 Конвенції є запобігання свавільному або необґрунтованому позбавленню свободи. Проте, безперервне тримання під вартою є виправданим лише за умови, якщо у справі наявний значний суспільний інтерес, який переважає принцип поваги до особистої свободи.

За таких обставин обвинувачений безумовно може використати звільнення з-під варти як шанс втекти від слідства та суду, щоб в такий спосіб уникнути кримінальної відповідальності або впливати на свідків.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 будь-якого альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів зазначає, що наразі достатніми та належними підставами застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що ОСОБА_8 має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_12 та самостійно її виховує, також здійснює догляд за літніми батьками, які в силу віку та фізичних особливостей потребують відповідної допомоги, що підозрюваний позитивно характеризується за місцем проживання та реєстрації не спростовують наявність ризиків, які стали підставою для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що зміна або застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 і виключити ризики, пов`язані із звільненням його з-під варти.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування або зміни ухвали суду, колегією суддів не встановлено. Тому апеляційні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.02.2025 року, якою продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 10 квітня 2025 року включно відносно обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без змін.

Судді: