Справа № 569/4093/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника відділу пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне подання фахівця Рівненського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області ОСОБА_4 про приведення судового рішення відносно засудженої ОСОБА_5 у відповідність до вимог закону, -

ВСТАНОВИВ:

Фахівець Рівненського районного відділу № 1 філії ДУ «Центра пробації» у Рівненській області ОСОБА_4 звернулася до суду з поданням про приведення у відповідність до вимог закону вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 29 березня 2024 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, в частині засудження за діяння, передбачені ст.185 КК України у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, яким усунена караність вчиненого ОСОБА_5 діяння, передбаченого ст. 185 КК України.

В судовому засіданні представник відділу пробації ОСОБА_4 подання підтримала та просила суд його задоволити, з підстав, викладених у ньому.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення подання.

Засуджена ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Заслухавши думку прокурора та представника органу пробації, дослідивши подання та додані матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХвід 18 липня 2024 року (далі - Закон № 3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, стаття 51Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

У мотивувальній частині вироку зазначено, що 31 січня 2024 року о 09 год. 11 хв. засуджена ОСОБА_5 здійснила крадіжку грошових коштів в сумі 66,90 грн., 31 січня 2024 року о 17 год. 09 хв. - в сумі 368 грн., 31 січня 2024 року о 17 год. 38 хв. - 1 293 грн.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2024 року становить 3 028 грн., тобто неоподатковуваний мінімум доходів громадян становить 1 514 грн. на 2024 рік, а 2 неоподатковуваних мінімумів, зазначених в частині 2 статті 51 КУпАП, становить 3 028 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального (не розміру штрафу, як покарання) неоподатковуваний мінімум складає 3 028 грн. х 50% = 1 514 грн.

Отже, крадіжка майна вартістю до 3 028 грн. виключно становить адміністративне правопорушення.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 29 березня 2024 року ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до вказаного вироку, який 29 квітня 2024 року набрав законної сили, ОСОБА_5 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, при цьому в частині кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України засуджена ОСОБА_5 спричинила матеріальну шкоду в 2024 році в загальному розмірі 1 727,90грн., що станом на момент вчинення крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_5 за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 29 березня 2024 року завдано матеріальну шкоду на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння кримінального правопорушення, тобто вчинене нею діяння, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально караним на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність звільнення засудженої ОСОБА_5 від призначеного покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 4 ст. 74 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України, Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», суд, -

УХВАЛИВ:

Подання фахівця Рівненського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області ОСОБА_4 про приведення судового рішення відносно засудженої ОСОБА_5 у відповідність до вимог закону ? задоволити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, звільнити засуджену ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 29 березня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Виключити з вироку суду положення про застосування ст.ст. 70, 75, 76 КК України.

ОСОБА_5 вважати такою, що засуджена вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 29 березня 2024 року за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді штрафу 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В решті вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 29 березня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Рівненського міського суду

Рівненської області ОСОБА_6