Справа № 555/1585/24
Номер провадження 1-кс/555/406/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" липня 2024 р.

Слідчий суддя Березнівського районного суду Рівненської області ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Березне клопотання прокурора - начальника Березнівського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000244 від 16.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

17.07.2024 року прокурор - начальник Березнівського відділу Здолбунівської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулась із клопотанням про застосування заходу забезпечення кримінального провадження - арешту майна у кримінальному провадженні №0000244 від 16.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

І.Обгрунтування клопотання

В обгрунтування вказаного клопотання прокурор покликається на те, що 16 липня 2024 року приблизно о 11.30 год. громадинин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в приміщенні Малушського лісництва філії "Березнівське лісове господарство" ДП "Ліси України", що за адресою; с.Малушка, вул. Центральна, 5, Малинської ТГ Рівненського району Рівненської області, надав працівникам лісництва неправомірну вигоду за непритягнення останнього до"адміністративної відповідальності.

16.07.2024 в ході огляду місця події виявлено та вилучено 4 (чотири) купюри номіналом 500 гривень кожна з серійними номера ЗД0228725, ЗА5309052, ВД2424131 та СБ3789073, які упаковані до сейф-пакету Національної поліції України № ICR 0169551.

17.07.2024 слідчий у кримінальному провадженні, своєю постановою вилучені грошові кошти, визнав речовим доказом та приєднав до матеріалів кримінального провадження визначивши подальше місце його зберігання в камері схову AT КБ «ПриватБанк», що за адресою: м. Рівне, вул. Грушевського, 42-А.

Оскільки вказані предмети зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою їх збереження прокурор просить накласти арешт на вказане майно.

ІІ.Позиції учасників судового розгляду

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, подала до суду заяву про проведення розгляду клопотання у її відсутності.

Володілець майна ОСОБА_4 в судове засідання не прибув, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України слідчий суддя вважає за можливе проводити судовий розгляд даного клопотання у відсутності учасників кримінального провадження.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводилося.

ІІІ.Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні слідчих органів перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000244 від 16.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України.

Відповідно до протоколу огляду від 16.07.2024 року, 16.07.2024 в ході огляду місця події виявлено та вилучено 4 (чотири) купюри номіналом 500 гривень кожна з серійними номера ЗД0228725, ЗА5309052, ВД2424131 та СБ3789073, які упаковані до сейф-пакету Національної поліції України № ICR 0169551.

Вказані предмети відповідно до постанови слідчого від 17.07.2024 року, визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження визначивши подальше місце зберігання - камера схову AT КБ «ПриватБанк», що за адресою: м.Рівне, вул.Грушевського,42-А.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

За приписами ч.5 ст.171 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Дане клопотання подане прокурором, а зазначені строки звернення до суду прокурором дотримано.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно положень ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 ст.170 КПК України).

Відповідно до норм ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частина 2 статті 173 КПК України визначає, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Слідчий суддя за результатами дослідження матеріалів клопотання приходить до переконання, що є підстави вважати, що виявлені та вилучені в ході огляду предмети відповідають критеріям ст.98 КПК України, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вони могли зберегти на собі сліди вчинення злочину або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому з метою недопущення знищення чи зміни такого, клопотання слід задоволити та накласти арешт на вказане майно.

Також за встановлених слідчим суддею обставин накладення арешту на вилучене у ОСОБА_4 майно, тобто втручання у здійснення останнім права власності щодо такого майна відповідає критерію законності, переслідує «суспільний», «публічний» інтерес, і такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) буде пропорційним визначеним цілям.

Згідно із ч.11 ст.170 КПК України слідчий суддя встановлює заборону відчужувати, розпоряджатися та користуватися чи вчиняти будь-які інші дії із вищевказаними майном до скасування арешту у встановленому законом порядку.

Керуючись ст.ст.170,171,173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно речовий доказ у кримінальному провадженні №0000244 від 16.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, - 4 (чотири) купюри номіналом 500 грн. кожна з серійними номерами ЗД0228725, ЗА5609052, ВД242131, СБ3789073, володільцем яких є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши заборону відчужувати, розпоряджатися та користуватися чи вчиняти будь-які інші дії із вищевказаними майном до скасування арешту у встановленому законом порядку.

Роз`яснити, що відповідно до положень ч.1 ст.174 КПК України, особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Копію ухвали невідкладно надіслати слідчому, прокурору та володілцю майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1