Справа № 760/4470/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000954 від 31.10.2023 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Завалівка, Макарівського р-ну, Київської області, громадянина України, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодружений, не працює, із вищою освітою, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи обізнаним з вимогами діючого законодавства, що регламентує порядок проходження військової служби та порядок звільнення від обов`язків проходження військової служби у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, у період з 28.07.2023 до 28.08.2023 включно, в умовах воєнного стану, ухилився від несення обов`язків військової служби шляхом іншого обману за наступних обставин.

Так, майор ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Служби безпеки України та проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період на посаді головного спеціаліста 4 сектору 3 центру ІСТЕ СБУ, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, свідомо бажаючи їх настання у вигляді ухилення від несення обов`язків військової служби, в період дії на території України воєнного стану, в порушення положень ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 49, 254 Статуту внутрішньої служби, ст.ст. 11, 16, 17 Статуту внутрішньої служби ЗС України, ч. 6 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про Службу безпеки України», підпункту б) п. 4, абз. 6 п. 5 Положення, за відсутності на те поважних причин 28.07.2023 о 9 годині ранку не прибув до постійного місця несення військової служби у будівлю ІСТЕ СБУ за адресою: АДРЕСА_2 та з 28.07.2023 до 28.08.2023, провадячи час на власний розсуд, за відсутності поважних причин отримував на підставі договору від 28.07.2023 № 387 з ФОП « ОСОБА_6 », діяльність якого не пов`язана з наданням медичних послуг, «психологічні послуги (консультації)», не доповідаючи місце свого перебування керівництву.

У подальшому, 30.08.2023 ОСОБА_5 прибув за місцем несення служби та з метою введення в оману та укриття факту його ухилення у вказаний період надав до керівництва ІСТЕ СБУ, довідку від ФОП « ОСОБА_6 » вих. № 83 від 28.08.2023 про факт перебування останнього у вказаній установі, видаючи його за медичний документ, необхідний для оформлення листа непрацездатності у період 28.07.2023 до 28.08.2023, ухилившись від несення обов`язків військової служби у вказаний період шляхом обману.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та суду повідомив, що жалкує про скоєне. Вказав, що в подальшому планує повернутися на службу та повторювати таку поведінку не буде.

Показання обвинуваченого ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Надані прокурором докази суд вважає належними і допустимими, а вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведеною.

Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_5 ухилився від несення обов`язків військової служби шляхом обману в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 409 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці своєї протиправної поведінки, беззаперечному визнані вини та готовністю нести кримінальну відповідальність.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує, тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, його особу, а саме те, що він раніше не судимий, його спосіб життя, що на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

З урахуванням вищезазначеного, суд не вбачає підстав для застосування найсуворішої міри покарання у вигляді реального позбавлення волі, оскільки обвинувачений не становить небезпеки для суспільства.

Виходячи із вищезазначеного, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого покарання із застосуванням ст. 75 КК України та з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки за таких обставин та враховуючи його ставлення до вчиненого, виправлення обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства, а покарання у виді позбавлення волі в сукупності із звільненням від його відбування з іспитовим строком буде достатнім та дієвим для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Таким чином, виходячи із зазначеного, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1