Справа №127/3626/25
Провадження №1-кс/127/1632/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого відділу СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000190 від 14.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи Вінницької міської ради діючи у змові з рядом юридичних осіб вчинили протиправні дії, направлені на заволодіння земельними ділянками комунальної форми власності шляхом заниження їх первісної вартості під час продажу.

Так досудовим розслідуванням установлено, що у користуванні ПрАТ «Вінницький проектний інститут» на підставі державного акту на право постійного користування серії Б № 000127 від 1980 року знаходилась в користуванні земельна ділянка з кадастровим номером :01:036:0178 площею 1,0044 га за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 14.

Зазначеним підприємством 31.05.2022 отримано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки № 38 від 30.05.2022 для проектування об`єкта будівництва реконструкція адміністративної будівлі з влаштуванням офісних приміщень по вул. Київській, 14, у м. Вінниці на земельній ділянці з кадастровим номером :01:036:0178.

Пунктом 5 виданих містобудівних умов передбачено реконструкцію приміщень із збереженням в процесі реконструкції геометричних розмірів об?єкта та всіх несучих конструкцій без погіршення їх міцності та надійності.

В подальшому рішенням виконкому Вінницької міської ради № 2504 від 17.11.2022 надано дозвіл на поділ земельної ділянки з кадастровим номером :01:036:0178 на земельні ділянки орієнтовними площами: 0,8316 га, 0,1325 га та 0,0403 га, за результатами якого на новостворені земельні ділянки право власності за міської радою зареєстровано не було та в оренду ПрАТ «Вінницький проектний інститут» не передано.

Однак, 09.04.2024 Вінницькою міською радою укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :01:036:0235 (утворена в результаті поділу вищевказаної земельної ділянки) площею 0,83 га з ПрАТ «Вінницький проектний інститут», ТОВ «Стратіївський агроресурс», ТОВ «Корпус-Т» за ціною 10 160 379 гривень, відповідно до експертної грошової оцінки розробленої ТОВ «Вінекс». Однак, відповідно до нормативно-грошової оцінки ГУ Держгеокадастр у Вінницькій області вартість вказаної земельної ділянки складає 43 074931,46 гривень.

Крім того, в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером :01:036:0178 була сформована земельна ділянка з кадастровим номером :01:036:0234 площею 0,1663 га, яка 12.01.2024 продана відповідно до укладеного з Вінницькою міською радою нотаріально посвідченого договору купівлі продажу та реалізована ОСОБА_4 за ціною 1 778 931 гривень відповідно до експертної грошової оцінки, розробленої ТОВ «Вінекс».

Однак, відповідно до нормативно-грошової оцінки ГУ Держгеокадастр у Вінницькій області вартість вказаної земельної ділянки складає 4 134 696,16 гривень.

Вказане свідчить про заниження вартості земельних ділянок в ході проведення оцінки, та їх реалізації відповідно до укладених нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу.

На даний час у рамках кримінального провадження призначено оціночно-земельну експертизу ринкової вартості земельних ділянок з кадастровими номерами :01:036:0234 площею 0,1663 га, :01:036:0235 площею 0,8316 га, а також відповідності складених ТОВ «Вінекс» звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, методології методам та оціночним процедурам.

Земельні ділянки з кадастровими номерами :01:036:0234 та :01:036:0235 у рамках кримінального провадження є об`єктом вчинення протиправних дій та визнані речовими доказами.

Відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:036:0234 є ОСОБА_4 , власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:036:0235 ПрАТ «Вінницький проектний інститут», ТОВ «Стратіївський агроресурс», ТОВ «Корпус-Т», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Такими чином, із матеріалів кримінального провадження слідує, що посадові особи Вінницької міської ради діючи в інтересах ПрАТ «Вінницький проектний інститут», ТОВ «Стратіївський агроресурс», ТОВ «Корпус-Т», фізичних осіб ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , у наслідок складання оцінювачами ТОВ «Вінекс» звітів про експерту грошову оцінку земельних ділянок з заниження їх дійсної вартості реалізували їх за заниженою вартістю, а тому з метою запобігання можливості знищення, зміни чи відчуження майна- земельних ділянок з кадастровими номерами :01:036:0234, :01:036:0235 розташованих на території м. Вінниці, вул. Київська, 14, виникла необхідність у накладенні арешту на вище вказані земельні ділянки і всі об`єкти, розташовані на них, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Частиною 2 ст. 172 КПК України, визначено, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, враховуючи вимоги ст. 172 КПК України, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності власника майна.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000190 від 14.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

На підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Так, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Як зазналось вище, згідно зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Отже, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні.

Разом з тим, матеріалами клопотання не доведено існування правових підстав для накладення арешту на вказане у клопотанні майно та не надано доказів, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 та меті зазначеній у ст. 170 КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчим не надано матеріали кримінального провадження № 0000190, не зазначено які слідчі дії були проведені за час досудового розслідування, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення та не обґрунтовано підстави накладення арешту майна.

Зокрема суд звертає увагу на те, що із матеріалів кримінального провадження слідує, що посадові особи Вінницької міської ради діючи в інтересах ПрАТ «Вінницький проектний інститут», ТОВ «Стратіївський агроресурс», ТОВ «Корпус-Т», фізичних осіб ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , у наслідок складання оцінювачами ТОВ «Вінекс» звітів про експерту грошову оцінку земельних ділянок з заниження їх дійсної вартості реалізували їх за заниженою вартістю.

Таким чином, матеріали клопотання зводяться до факту можливого порушення законодавства при здійсненні оцінки та продажу вказаних земельних ділянок.

Разом з тим, факт вчинення або причетності ОСОБА_7 до вказаного правопорушення матеріали клопотання не містять. Зокрема, відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:036:0234 є ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 12.01.2024. Вказаний договір посвідчено нотаріусом у встановленому законом порядку.

В матеріалах справи відсутні докази, на підтвердження факту незаконності укладення договору.

Застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, у тому числі і арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, обов`язковою ж умовою для такого втручання має бути встановлення обставин, які б не допустили до порушення принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Вимога щодо забезпечення балансу між приватним та публічним інтересом слідує власне зі структури статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у тому числі заходів з позбавлення особи її майна, держава повинна подбати про забезпечення при цьому відповідного пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються для цього, і метою, що ставиться. Отже, у кожній справі, в якій зазначається про порушення цієї статті, суд повинен з`ясувати, внаслідок чого саме відповідна особа була змушена нести непропорційний і надмірний тягар. Як при втручанні у право мирного володіння майном, так і при утриманні від застосування заходів, необхідно забезпечити справедливий баланс між вимогами загальних інтересів суспільства та необхідністю захисту основних прав відповідної особи. Вимога щодо забезпечення такого балансу випливає зі структури статті 1 Першого Протоколу, якщо розглядати її в цілому. Зокрема, вживаючи будь-яких заходів, у тому числі й заходів з позбавлення особи її майна, держава повинна дбати про забезпечення при цьому відповідного пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються для цього, і метою, що ставиться.

Зі змісту наведеного, вбачається, що має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються щодо обмеження права власності та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування.

Суд звертає увагу на те, що у вказаному провадженні підозра жодній особі не оголошувалась, слідчий просить накласти арешт на майно особи яка не має процесуального статусу у кримінальному провадженні та слідчим не враховано, що накладення арешту на земельну ділянку буде порушувати права добросовісного власника.

Таким чином, матеріалами клопотання слідчого не підтверджено наявності підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України для можливості накладення арешту на майно.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи, що слідчим не надано доказів, що вказана у клопотанні земельна ділянка відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, не доведено наявності обставин та мети, передбаченої ч. 2 статті 170 КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого відділу СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :01:036:0234, цільове призначення - для розміщення та експлуатації об`єктів і споруд електронних комунікацій, площею 0,1663 га, яка на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , а також на об`єкти незавершеного будівництва, що на ній розташовані- відмовити.

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя