Справа № 569/5777/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий у рамках кримінального провадження, №0000528 від 21.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, звернувся до слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області із вказаним клопотанням, про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, що 21 лютого2025 року ОСОБА_5 , перебуваючи на законних підставах у квартирі АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного матеріального збагачення, діючи повторно та в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, який в подальшому продовжено, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку сторонніх осіб та потерпілої, шляхом вільного доступу,з дивану, який знаходився у вітальній кімнаті вищезазначеної квартири, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung» модель «GalaxyA15 A155F 4/128 GBBlue (SM-A 155FZKDEUC)» вартістю 6 787, 81 грн.чим завдав потерпілій ОСОБА_7 , майнової шкоди у вказаному розмірі.

21 березня 2025 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 21.02.2025 року;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3

протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4

- протоколом огляду предмету від 22.02.2025 року.

- Висновком експерта №СЕ-19/118-25/3314ТВ від 05.03.2025 товарознавча експертиза;

- Висновком експерта № СЕ-19/118-25/3707-Д від 17.01.2025 дактилоскопічна експертиза;

- довідкою ломбард «СКАРБНИЦЯ» від 03.03.2025 року

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного, а тому є підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, не зможуть запобігти ризикам, зазначеним у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і не зможуть гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Для забезпечення явки підозрюваного до органу досудового розслідування для своєчасного проведення слідчих дій по кримінальному провадженню та для забезпечення його явки до суду необхідно покласти на ОСОБА_5 обов`язки визначені ч. 5 ст. 194 КПК України

В судовому засіданні слідчий та прокурор повністю підтримали клопотання просили його задоволити з підстав викладених у ньому.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання вказавши на відсутність заявлених ризиків, просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов"язання.

З урахуванням заяв учасників судового розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні встановлено, що Рівненським РУП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000528 від 21.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У рамках даного кримінального провадження, за вищевказаних обставин, 21.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Під час розгляду клопотання, твердження прокурора про те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтованими та належними доказами не підтверджено.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, вказані в ст. 178 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 181 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту повинен перевірити чи достатньо підстав для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, національні суди повинні з`ясувати, чи є домашній арешт до судового розгляду справи єдиним запобіжним заходом, який забезпечив би належну процесуальну поведінку особи та виконання нею процесуальних обов`язків, а також, чи є можливість обмежитися в даному випадку застосуванням іншого запобіжного заходу.

При обранні виду запобіжного заходу суди враховують вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Натомість, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту стороною обвинувачення не було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 статтею 177 КПК України.

Слідчий суддя приходить до переконання, що наявність підстав для застосування, у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

П.29 рішення Європейського суду з прав людини від 11.10.2010 року справа «Хайреддінов проти України», береться до уваги, що «ризик втечі або уникнення правосуддя» зменшується з часом, адже включення строку запобіжного ув`язнення до строку покарання, якого мав підстави боятися заявник, трохи пом`якшує цей страх і зменшує його наміри втекти (7). При обґрунтуванні цієї підстави необхідне дослідження характеристики особистості, утримуваної під вартою. При цьому на користь звільнення свідчать: відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, роботи, усталений спосіб життя, наявність утриманців, відсутність спроб ухилитися від правосуддя (21, с.98). Справа ЄСПЧ «Пунцельт проти Чехії».

Таким чином, враховуючи викладені обставини, характеризуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя не вбачає підстав в даний час стверджувати, про існування заявлених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України на запобігання, яким спрямоване застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Згідно з положенням Конвенції про захист прав людини, а також загальної спрямованості реформи кримінального судочинства на гуманізацію й підвищення гарантій захисту прав особи, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, слідчий суддя приходить до переконання про застосування щодо ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ст. 179 КПК України: особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу; підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати; контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду - прокурор.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-179, 193-174, 196, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , фактично проживаючому за адресою АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та місця роботи.

Встановити строк дії ухвали та покладених обов"язків до 20.05.2025.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити для виконання до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, а контроль за виконанням особистого зобов"язання покласти на слідчого, у провадженні якого перебуває справа.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя