СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/541/25
ун. № 759/1449/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001056 від 12.12.2023,

ВСТАНОВИВ

До Святошинського районного суду міста Києва 28.01.2025 надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001056 від 12.12.2023, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 18.06.2024 №759/11837/24.

В обґрунтування клопотання адвокат зазначає, що постановою прокурора Київської обласної прокуратури від 15.07.2024, визначено підслідність вказаного кримінального провадження за детективами Підрозділу детективів Територіального Управління БЕБ у Київській області. В подальшому, постановою першого заступника Генерального прокурора від 29.08.2024, доручено здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні слідчим Головного слідчого управління Національної поліції України. 06 вересня 2024 року - Першим заступником начальника ГСУ винесено постанову про створення групи слідчих у цьому кримінальному провадженні. В пункті 4 цієї постанови зазначено, що місцем фактичного проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні визначити адресу м. Київ, бульв. Кольцова, 22-А. Також, у матеріалах кримінального провадження міститься наказ НПУ від 04.04.2019, відповідно до якого зазначена адреса знаходиться у Святошинському районі м. Києва, відтак клопотання подається до Святошинського районного суду м. Києва відповідно до територіальної юрисдикції.

30.05.2024 був проведений обшук автомобіля BMW I7 XDRIVE 60, д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_3, в ході якого було вилучено автомобіль марки BMW I7 XDRIVE 60, д.н.з. НОМЕР_1 , 2022 року випуску, чорного кольору; ключ від вказаного автомобіля; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 ; Professionol SPY Detector чорного кольору "Plux" DR 4203; рацію моторолла чорного кольору. Обшук проводився на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 від 23.05.2024 справа №759/10553/24. Варто зазначити, що в цій ухвалі надано дозвіл виключно на проведення обшуку зазначеного автомобіля, а в частині вимог щодо вилучення автомобіля в задоволенні клопотання відмовлено.

Таким чином, зазначена ухвала не надавала органу досудового розслідування дозволу на вилучення автомобіля BMW I7 XDRIVE 60, д.н.з. НОМЕР_1 , тобто автомобіль було вилучено всупереч рішення слідчого судді. По завершенню обшуку зазначений автомобіль поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів. Того ж дня слідчим було винесено постанову про визнання речовим доказом майна, яке було вилучено в ході проведення обшуку.

18.06.2024 слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_5 у справі №759/11837/24 своєю ухвалою наклала арешт на майно, шляхом заборони користування ним, розпорядження та відчуження, а саме на автомобіль марки BMW I7 XDRIVE 60, н.з НОМЕР_1 , 2022 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_3 , який відповідно до реєстраційної картки на транспортний засіб належить ОСОБА_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_3 ; ключ від вказаного автомобіля;Professional SPY Detector чорного кольору "Plux" DR 4203; рацію моторолла чорного кольору.

Обгрунтовуючи клопотання прокурор вказував, що автомобілем марки BMW I7 XDRIVE 60, д.н.з. НОМЕР_5 підозрюваний ОСОБА_6 користувався на постійній основі, фактично будучи його власником, тим самим приховуючи від правоохоронних органів свої статки здобуті злочинним шляхом, які незаконно отримувалися від проведення ним протиправної діяльності, яка полягає в систематичному вчиненні ряду тяжких злочинів - шахрайств.

Проте, 08.01.2025 ОСОБА_6 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри. Зокрема, інкриміновані кримінальні правопорушення, які раніше кваліфікувалися за ч. 1 ст. 255 та ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України, були перекваліфіковані на ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 190 КК України.

Також, постановою прокурора ОСОБА_7 від 07.01.2025, вказане кримінальне провадження в частині дій підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які підозрювались у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України - закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Так, кримінальні правопорушення, які раніше інкримінувалися ОСОБА_6 , належали до категорії тяжких і особливо тяжких злочинів. Водночас після перекваліфікації підозра базується на ч. 2 ст. 190 КК України, що кваліфікує кримінальні правопорушення як такі, що належать до категорії нетяжких злочинів.

Таким чином, перекваліфікація злочину та зменшення тяжкості обвинувачення свідчать про те, що накладення арешту на автомобіль більше не має правового чи фактичного обґрунтування.

Крім того, 16.01.2025 повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0001056 від 12.12.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 190 КК України.

Більше того, утримання арешту у цьому випадку суперечить принципу пропорційності, передбаченому ст. 170 КПК України, оскільки позбавлення особи права володіти та розпоряджатися своїм майном не слугує жодній із цілей кримінального провадження після зміненої кваліфікації злочину.

Так, вказане майно було заарештовано з метою збереження речових доказів.

За відсутності обґрунтованої підозри в причетності ОСОБА_3 до злочину у кримінальному провадженні застосування відносно нього будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, у тому числі у вигляді арешту майна, є невмотивованим втручанням у його право мирно володіти майном. Безпідставне вилучення автомобіля, який належить ОСОБА_3 , порушує права останнього на володіння, відчуження, розпорядження та користування вказаним майном (стаття 41 Конституції України та Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції). При цьому, заборона на відчуження, користування, розпорядження майном є перешкодою у вільному розпорядженні майном ОСОБА_3.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 та власник майна ОСОБА_3 подали письмове клопотання про розгляд справи за їх відсутності, клопотання підтримують в повному обсязі та просять задовольнити.

Старший слідчий в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 ПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно із ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як встановлено у судовому засіданні, постановою першого заступника Генерального прокурора від 29.08.2024, доручено здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні слідчим Головного слідчого управління Національної поліції України. 06 вересня 2024 року - Першим заступником начальника ГСУ винесено постанову про створення групи слідчих у цьому кримінальному провадженні. В пункті 4 цієї постанови зазначено, що місцем фактичного проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні визначити адресу м. Київ, бульв. Кольцова, 22-А.

Також, у матеріалах кримінального провадження міститься наказ НПУ від 04.04.2019, відповідно до якого зазначена адреса знаходиться у Святошинському районі м. Києва, відтак клопотання подано з дотриманням правил підсудності.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 18.06.2024 накладено арешт на на майно, яке було вилучено 30.05.2024, в ході обшуку, з метою забезпечення збереження речових доказів, шляхом заборони користування ним, розпоряджання та відчуження, а саме: на автомобіль марки BMW I7 XDRIVE 60», 2022 року випуску, чорного кольору, н.з НОМЕР_6 , номер кузова НОМЕР_3 , який відповідно до реєстраційної картки на транспортний засіб зареєстрований за ОСОБА_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_3 , Professionol SPY Detector чорного кольору «Plux» DR - 4203, рація моторолла чорного кольору, ключ від автомобіля.

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що арешт на вказане майно накладався з метою забезпечення збереження речових доказів. Задовольняючи клопотання прокурора про накладення арешту, слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність правових підстав, передбачених ч.ч. 1-3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на таке майно.

Крім того, матеріали провадження, на підставі яких вирішувалося питання про накладення арешту свідчать, що на тому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження.

В ході судового розгляду слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 є власником арештованого майна та у вказаному крімінальному провадженні не має статусу підозрюваного, крім того, відсутні відомості, що вилучене майно отримане внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, слід зазначити, що з моменту вилучення майна 30.05.2024 та накладення на нього арешту, минуло понад дев`ять місяць, а тому прокурор зобов`язаний довести необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна, актуальність цього питання.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Разом з тим, такі додаткові доводи щодо необхідності продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт, прокурором та слідчим не наведено.

Також у відповідності з практикою Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСі проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108. п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Аналіз наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів свідчить про відсутність на даний час підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Щодо вимоги адвоката в клопотанні в частині зобов`язання слідчих ГСУ НП України, які входять до складу слідчої групи та здійснюють досудове розслідування повернути вказане майно, то така вимога слідчим суддею не може бути розглянута, адже такий обов`язок в уповноваженої особи виникає в силу закону, зокрема, до п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 169, 170-174, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001056 від 12.12.2023 - задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 18.06.2024 (ун. №752/11837/24) у кримінальному провадженні за № 0001056 від 12.12.2023, на майно, що належить ОСОБА_3 , а саме автомобіль марки BMW I7 XDRIVE 60», 2022 року випуску, чорного кольору, н.з НОМЕР_6 , номер кузова НОМЕР_3 , який відповідно до реєстраційної картки на транспортний засіб зареєстрований за ОСОБА_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_3 , Professionol SPY Detector чорного кольору «Plux» DR - 4203, рація моторолла чорного кольору, ключ від автомобіля.

Скасувати заборону користування, розпоряджання та відчуження вказаним майном.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1