Справа № 727/2098/25
Провадження № 1-кс/727/684/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці заяву ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за клопотанням прокурора Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ :

27.02.2025 року від ОСОБА_3 , ОСОБА_4 надійшла заява про відвід слідчого судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за клопотанням прокурора Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 про арешт майна.

В обґрунтування даної заяви заявники посилалися на те, що слідчий суддя ОСОБА_5 11.02.2025 року, розглянувши клопотання начальника відділення Управління СБ України в Чернівецькій області ОСОБА_7 про проведення обшуку за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000028 від 22.01.2024 року встановив, що до вказаного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_8 (рідний брат заявника), який проживає за адресою АДРЕСА_1 .

Окрім того, в ухвалі від 11.02.2025 року відсутній звіт авторозподілу справи між суддями, відсутня згадка щодо заявника та дозвіл на вилучення власного та охоронюваного законом майна.

Після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №727/2098/25 заявникам стало відомо, що в даному кримінальному провадженні значиться неіснуюча громадська організація «Багнет нації Чернівці» Чернівецької області», відомості про яку відсутні як в МЮ України, так і в публічному реєстрі громадських об`єднань. Тобто, в ЄРДР містяться недостовірні дані щодо причетності заявника до фіктивної організації.

Згідно реєстру громадських об`єднань вбачається, що державну реєстрацію проходило два суб`єкта права: Громадська організація «Об`єднана Правозахисна група «Багнет Нації» та громадська організація «Об`єднана Правозахисна група «Багнет Нації Чернівці».

Відтак, витяг з ЄРДР №0000028 від 22.01.2024 року містить конкретні докази внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, внаслідок чого в подальшому було складено завідомо неправдиві документи у кримінальному провадженні. Про вказаний факт було відомо слідчому судді, проте охоронюваний законом статус заявника «журналіст» не згадується в ухвалі від 11.02.2025 року.

Також, за результатами виконання ухвали слідчого судді у справі №727/1862/25 від 11.02.2025 року було проведено обшук із вилученням речей заявника. Слідчий суддя, достовірно знаючи, що брат заявника не проживає за адресою вказаною в ухвалі суду від 11.02.2025 року, чотири рази зазначив, що місцем фактичного проживання ОСОБА_8 є АДРЕСА_1 . Одночасно слідчий суддя при розгляді однотипних клопотань органу досудового розслідування чотири рази зазначав вже інше фактичне місце проживання ОСОБА_8 .

Крім того, посилались на те, що за місцем фактичного проживання заявників було проведено обшук та вилучено низку журналістських матеріалів, газет та власний телефон заявника. Під час обшуку житла не було допущено захисника.

За таких обставин, після ознайомлення з матеріалами справи №727/2098/25 заявники переконались у тому, що слідчий суддя ОСОБА_5 та секретар ОСОБА_9 підлягають відводу від розгляду клопотання прокурора Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 про арешт майна.

Заявники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились. Подали до суду клопотання, в якому заяву про відвід слідчого судді та секретаря підтримали, просили задовольнити та провести розгляд заяви у їх відсутності.

Прокурор у судове засідання не з`явився, у поданій до суду заяві просив розглянути заяву про відвід слідчого судді та секретаря у його відсутності та відмовити у задоволенні заявленого відводу.

Дослідивши подану заяву та матеріали провадження, суд приходить до наступного.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2009 року у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

При вирішенні справи «Biluha v. Ukraine» Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику вказує на те, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Окрім того, за практикою Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумніватися у неупередженості конкретного судді позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованого сумніву в неупередженості суду. Особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного.

Отже, при об`єктивному підході до встановлення наявності/відсутності упередженості суду (суддів) необхідно визначити, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність, зважаючи на безпосередню поведінку судді. Суб`єктивний критерій, у свою чергу, вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи, й лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна було б кваліфікувати як прояв упередженості, можливо ставити під сумнів його безсторонність.

Положеннями частини 1 статті 21 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

Згідно до частини 1, 2-3 статті 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-76 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Нормами частини 5 статті 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Положеннями статей 75-76 КПК України, передбачені підстави для відводу судді.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Разом із тим, у поданій заяві про відвід не наведено фактів, які б свідчили про те, що слідчий суддя прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду клопотання. Крім того, не наведено інших обставин, які свідчать про необ`єктивність та упередженість судді при розгляді справи, передбачених ст. 75, 76 КПК України.

Аргументи заявників про те, що слідчим суддею ОСОБА_5 11.02.2025 року було розглянуто клопотання органу досудового розслідування та надано дозвіл на проведення обшуку за фактичним місцем проживання заявників, суд відхиляє, оскільки вказані обставини не стосуються даного провадження.

Виконання ухвали слідчого судді про обшук житла здійснюється органом досудового розслідування, а тому доводи заяви про відвід слідчого судді в цій частині також є неспроможними.

Наведені у заяві від 27.02.2025 року мотиви для відводу слідчого судді ОСОБА_5 фактично є припущеннями заявників, якими не наведено переконливих доводів, що свідчать про необ`єктивність чи упередженість слідчого судді ОСОБА_5 під час розгляду клопотання.

Даних, які б свідчили, що відповідні процесуальні рішення приймались слідчим суддею саме тому, що останній відчував упереджене ставлення до тих чи інших учасників кримінального провадження, суду не надано. Так, всі доводи заявників фактично зводяться до їх незгоди з процесуальними рішеннями, які прийняті слідчим суддею ОСОБА_5 під час розгляду іншого клопотання в межах іншого судового провадження.

Суд зауважує, що положення Кримінального процесуального кодексу України передбачають порядок перевірки законності процесуальних дій судді і прийнятих ним процесуальних рішень, а також порядок їх оскарження у передбачених законодавством випадках.

Водночас, до компетенції судді суду першої інстанції під час розгляду заяви про відвід судді не відноситься вирішення питання щодо законності процесуальних дій і процесуальних рішень іншого судді тієї ж судової інстанції.

Рішення суду, дії або бездіяльність суддів під час здійснення правосуддя можуть оскаржуватися в апеляційному та касаційному порядку. Незгода учасників кримінального провадження з рішеннями суду не може викликати обґрунтованих сумнівів в неупередженості судді або колегії суддів при розгляді кримінального провадження. Також це не є підставою для відводу судді або колегії суддів.

Інших обставин, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді не виявлено.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 81 КПК України, вбачається, що відвід секретаря під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює. З огляду на вказані норми закону, суд не розглядає у даному провадженні заяву про відвід секретаря судового засідання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відвід слідчого судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за клопотанням прокурора Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 про арешт майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1