Справа № 756/9652/24
Номер провадження № 1-кп/756/1468/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва угоду про визнання винуватості, укладену 30.07.2024 у кримінальному провадженні, яке внесене 22.05.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000404, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецька область, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним на підставі угоди про визнання винуватості.

1.1. У невстановлений день, час та місці у ОСОБА_4 виник умисел на передачу товару, який підлягає державному експортному контролю.

Реалізуючи наведений умисел, у невстановлений день та час, за невстановлених обставин ОСОБА_4 придбав монокуляр нічного бачення, марки «Archer», моделі «NVMA-14», та монокуляр нічного бачення, марки «L3», моделі «AN/PVS-14», які в подальшому вирішив продати.

24.04.2024 на сайті «OLX» ОСОБА_4 розмістив оголошення щодо продажу монокуляру нічного бачення, марки «Archer», моделі «NVMA-14», завдяки чому, через деякий час, познайомився із громадянином Арабської Республіки Єгипет ОСОБА_6 , який виявив бажання придбати наведений товар для подальшого його вивезення за межі території України. При цьому, ОСОБА_4 під час попередніх зустрічей з ОСОБА_6 додатково домовився щодо здійснення продажу монокуляру нічного бачення, марки «L3», моделі «AN/PVS-14».

Продовжуючи реалізовувати свій умисел, 12.06.2024, близько о 18:30 год., ОСОБА_4 прибувши за адресою м. Київ. просп. Оболонський, у район будинку № 49, зустрівся з ОСОБА_6 та передав останньому монокуляр нічного бачення, марки «Archer», моделі «NVMA-14», та монокуляр нічного бачення, марки «L3», моделі «AN/PVS-14», за які отримав грошові кошти номіналом 5000 доларів США.

Під час досудового розслідування встановлено, що монокуляр нічного бачення, марки «Archer», моделі «NVMA-14» та монокуляр нічного бачення, марки «L3», моделі «AN/PVS-14» відносяться до товарів військового призначення та відповідають опису товарів за позицією ML15.c та ML15.d які підлягають державному контролю, відповідно до Списку товарів військового призначення, міжнародні передачі яких підлягають державному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1807 від 20.11.2003.

1.2. Отже, ОСОБА_4 учинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 333 КК України, а саме порушення встановленого порядку здійснення міжнародних передач товарів, що підлягають державному експортному контролю.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом на підставі угоди про визнання винуватості.

2.1. 30.07.2024 між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_7 , оскільки угода укладалась на стадії досудового розслідування, на підставі статей 36, 468 - 476 КПК України було укладено угоду про визнання винуватості у рамках кримінального провадження, внесеного 22.05.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000404.

Згідно зі змістом наведеної угоди, яка скріплена підписами сторін, підозрюваний повністю визнав себе винуватим в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочину та зобов`язався беззастережно визнати у судовому провадженні свою винуватість в обсязі пред`явленого обвинувачення. Сторони досягли відповідних домовленостей, погоджуючись на призначення підозрюваному покарання, з урахуванням обставини, що пом`якшують покарання, а саме за ч. 1 ст. 333 КК України, шляхом призначення покарання у виді штрафу у розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

2.2. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив визнання ним винуватості під час укладення угоди у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України, і що в угоді та обвинувальному акті вказані час, місце та спосіб вчинення злочину, викладені правильно та він це не оспорює, відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і він їх в повному обсязі підтверджує. У вчиненому - щиро розкаявся.

Уклавши відповідну угоду про визнання винуватості, обвинувачений цілком розуміє надані йому законом права, а також роз`яснені йому судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, - щодо обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і ст. 424 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, а саме, права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, права на виклик і на допит у судовому засіданні свідків, права заявляти клопотання, права надання суду своїх доказів, а також, характер пред`явленого обвинувачення, відповідно до якого він визнає себе винним, вид покарання, і інші заходи, які можливо будуть застосовані до нього у разі затвердження зазначеної угоди судом, у тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. Також обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Крім того, обвинувачений вказав, що вказана угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором добровільно, за участі захисника, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

У зв`язку з чим ОСОБА_4 просив суд затвердити угоду, призначивши узгоджене покарання та врахувати, що він повністю визнав свою винуватість в інкримінованому йому злочині, щиро розкаявся, засуджує свою поведінку.

2.3. Захисник ОСОБА_5 також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угод між його підзахисним та прокурором були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому вказана угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу та погроз, оскільки пропозицію укладення угоди було спрямовано саме стороною захисту.

2.4. Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені статтями 469, 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Крім того, прокуров не просив засттосовувати до речових доказів спеціальну конфіскацію та повернути вилучене майно обвинуваченому.

2.5. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469, ст. 468 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

2.6. Отже, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угод за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідків постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що в даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості.

Оскільки на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а дії останнього органом досудового розслідування обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 333 КК України, доведеною суд уважає і винуватість поза розумним сумнівом ОСОБА_4 у порядку, передбаченому статтями 468 - 476 КПК України.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. На підставі викладених в угоді обставин, а також установлених під час розгляду угоди відомостей особистості обвинуваченого, пояснень, які надані захисником та обвинуваченим, які не заперечувались прокурором в судовому засіданні, на думку суду існують обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

3.2. Між тим, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

4. Підстави призначення покарання, визначеного на підставі угоди про визнання винуватості.

4.1. У силу положень ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 333 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконатися, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що ініціювання, порядок укладення та зміст угоди про визнання винуватості 30.07.2024 між прокурором та обвинуваченим відповідає вимогам статей 469, 472 КПК України.

Також суд бере до уваги, що прокурором було враховано вимоги статей 469, 470 КПК України щодо обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні нетяжкого злочину, а також те, що злочин вчинено вперше, як і те, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, у лікаря нарколога та психіатра не перебуває на обліку.

4.2. Отже, умови угоди не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства України, узгоджена міра покарання з призначенням покарання за ч. 1 ст. 333 КК України у виді штрафу у розмірі 2000 (дві тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 грн 00 коп. без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю - відповідають вимогам закону.

А отже, на думку суду, відповідно до умов угоди ОСОБА_4 слід призначити вказане покарання.

4.3. Таке покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 65, 69-1 КК України, ступеню тяжкості злочину та особистості обвинуваченого з урахуванням обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, а також відсутності обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, відповідає загальним засадам призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, а також вимогам ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. А очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань - не вбачається.

4.4. Виходячи з викладеного, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, оскільки підстав для відмови в затвердженні угод про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено, і відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України суд переконався - угода може бути затверджена.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

5.1. Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.

5.2. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Процесуальні витрати у цьому провадженні відсутні.

5.3. Крім того, заходами забезпечення кримінального провадження у цьому провадженні є арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 03.07.2024 (справа № 760/13980/24), на прилад нічного бачення, NVMA-14 № *14112**, прилад нічного бачення PVS-14 cont. № W91CRB-11D-0082, імітаційний засіб у вигляді аркушів паперу зовні схожих на купюри номіналом 100 доларів США у кількості 50 шт., а отже в даному судовому провадженні ураховуючи досягнуту угоду між прокурором та підозрюваним накладений арешт підлягає скасуванню.

5.4. Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України, зокрема: прилад нічного бачення, NVMA-14 № *14112** та прилад нічного бачення PVS-14 cont. № W91CRB-11D-0082, які перебувають у камері зберігання речових доказів Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області, слід повернути ОСОБА_4 . Оскільки вказані речі не вилучені з цивільного обороту, а у судовому засіданні прокурор просив не затосовувати спеціальну конфіскацію щодо цього майна. Між тим, імітаційний засіб у вигляді аркушів паперу зовні схожих на купюри номіналом 100 доларів США у кількості 50 штук, які перебувають у камері зберігання речових доказів Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області, слід знищити.

Керуючись статтями 7, 84, 94, 98-100, 100, 118-126, 368-371, 373, 374, 395, 468-475, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.07.2024 у кримінальному провадженні, яке внесене 22.05.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000404.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 333 КК України, та призначити узгоджене угодою про визнання винуватості покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн 00 коп. без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ст. 26 КВК України він має сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документів про сплату штрафу.

Заходи забезпечення кримінального провадження - арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 03.07.2024 (справа № 760/13980/24), на прилад нічного бачення, NVMA-14 № *14112**, прилад нічного бачення PVS-14 cont. № W91CRB-11D-0082, імітаційний засіб у вигляді аркушів паперу зовні схожих на купюри номіналом 100 доларів США у кількості 50 шт. - скасувати.

Речові докази:

- прилад нічного бачення, NVMA-14 № *14112** та прилад нічного бачення PVS-14 cont. № W91CRB-11D-0082, які перебувають у камері зберігання речових доказів Головного управління Служби Безпеки України у м. Києві та Київській області - повернути ОСОБА_4 ;

- імітаційний засіб у вигляді аркушів паперу зовні схожих на купюри номіналом 100 доларів США у кількості 50 штук, які перебувають у камері зберігання речових доказів Головного управління Служби Безпеки України у м. Києві та Київській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Цей вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку виключно з підстав, визначених у ч. 3 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, передбаченому статтями 376, 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1