Номер провадження 1-в/205/21/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства, та декриміналізації вчиненого ним діяння.

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищезазначене клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність в зв`язку з набуттям чинності Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 року та декриміналізації вчиненого ним діяння.

Засуджений ОСОБА_4 подав на адресу суду заяву, в якій просив розглядати подання про приведення вироку у відповідність без його участі.

Суд, вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали особової справи засудженого, вислухавши думку прокурора, який відніс вирішення питання на розсуд суду, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11.10.2023 року, за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України, призначено за сукупністю кримінальних правопорушень, за який він засуджується цим вироком та кримінального правопорушення, за який його засуджено вироком Оболонського районного суду м. Києва від 01 серпня 2023 року, остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.

Крім того, ОСОБА_4 , засуджено вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28.03.2023 року за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. На підставі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком, частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду міста Києва від 02.08.2022 року за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року обмеження волі і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Так, за вказаним вироком, ОСОБА_4 , визнано винуватим в тому, що він:

-12.12.2022 року, викрав майно належне ТОВ «РУШ» на загальну суму 2 699 гривень 17 копійок.

-25.12.2022 року, викрав майно ТОВ «ЕПІЦЕНТР К» на загальну суму 1541 гривні 04 копійок.

-26.12.2022 року, намагався викрасти майно ТОВ «Епіцентр К» на загальну суму 2 830 гривні 56 копійок.

Крім того, ОСОБА_4 , засуджено вироком Деснянського районного суду м. Києва від 12.06.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком та за вироком Дніпровського районного суд м. Києва від 28 березня 2023 року, призначено остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяця позбавлення волі.

Так, за вказаним вироком, ОСОБА_4 , визнано винуватим в тому, що він:

-08.01.2023 року, викрав майно ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» на загальну суму 675,50 грн.

-12.01.2023 року, викрав майно ТОВ «ОІЛ ПРАЙД ТРЕЙД» на загальну суму 2 791,80 грн.

Крім того, ОСОБА_4 , засуджено вироком Оболонського районного суду міста Києва від 01.08.2023 року, за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за цим вироком і попередніми вироками Дніпровського районного суду міста Києва від 28.03.2023 та вироком Деснянського районного суду міста Києва від 12.06.2023 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 5 (п`ять) місяців.

Так, за вказаним вироком, ОСОБА_4 , визнано винуватим в тому, що він, 08.01.2023 намагався викрасти майно ТОВ «ЕПІЦЕНТР-К» на суму 1474,17 грн.

На час, до якого відносяться діяння, за вчинення яких засуджено ОСОБА_4 , положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009, згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

З 09.08.2024 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 (далі - Закон № 3886-ІХ).

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції, якою збільшено розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який застосовується для визначення кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення.

При цьому, суд враховуючи правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суд, який мітиться у Постанові від 07.10.2024 року у справ № 278/1566/21, виходить з того, що Закон № 3886-ІХ є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2022 року в сумі 2481 грн. Таким чином, відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185,190 КК, у 2022 році становила 2481 грн.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2023 року в сумі 2684 грн. Таким чином, відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185,190 КК, у 2023 році становила 2684 грн.

Разом з цим, вартість майна, у викрадені якого визнано винуватим ОСОБА_4 , згідно з вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28.03.2023 року, по епізодам від: 12.12.2022 року становить 2699,17 грн.; 26.12.2022 року становить 2830,56 грн., а від так, за кожним вказаним епізодом окремо перевищує суму два неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на день вчинення засудженим інкримінованого йому діяння.

Вартість майна, у викрадені якого визнано винуватим ОСОБА_4 , згідно з вироком Деснянського районного суду м. Києва від 12.06.2023 року, по епізоду від 12.01.2023 року становить 2 791,80 грн., а від так, перевищує суму два неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на день вчинення засудженим інкримінованого йому діяння.

Проте, вартість майна, у викрадені якого визнано винуватим ОСОБА_4 , згідно з вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28.03.2023 року, по епізоду від 25.12.2022 року становить 1541,04 грн.; згідно з вироком Деснянського районного суду м. Києва від 12.06.2023 року, по епізоду від 08.01.2023 року становить 675,50 грн.; згідно з вироком Оболонського районного суду міста Києва від 01.08.2023 року становить 1474,17 грн., а від так, не перевищує суму два неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на день вчинення засудженим інкримінованого йому діяння

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Отже, має місце часткова декриміналізація діянь, які полягають у крадіжці майна або заволодінні майном шляхом обману або зловживанні довірою (шахрайство), вартість яких на момент вчинення не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а відтак суд доходить висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діянь, згідно з вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28.03.2023 року, по епізоду від 25.12.2022 року; Деснянського районного суду м. Києва від 12.06.2023 року, по епізоду від 08.01.2023 року; вироком Оболонського районного суду міста Києва від 01.08.2023 року.

Суд звертає увагу що, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон № 3886-IX) внесені зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), зокрема до ст. 51 КУпАП, якими змінено в бік збільшення (до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) поріг відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Тобто, зазначені зміни стосуються кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185, 190 та 191 КК.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та вищевказаний Закон про кримінальну відповідальність не розповсюджується на вказану статтю закону України про кримінальну відповідальність, суд не знаходить матеріальних підстав для застосування положень ч. 2 ст. 74 КК.

Таким чином, з вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 28.03.2023 року, виключити посилання на епізод від 25.12.2022 року; з вироку Деснянського районного суду м. Києва від 12.06.2023 року виключити посилання на епізод від 08.01.2023 року, як такі, що не є кримінально-караним діянням.

Звільнити від покарання призначеного вироком Оболонського районного суду міста Києва від 01.08.2023 року, оскільки сума майнової шкоди за даним вироком не перевищує два неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а від так не є кримінально-караним діянням.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74 КК України, ст. ст. 2, 110, 537-539, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Виключити з мотивувальної частини вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 28.03.2023 року посилання на епізод від 25.12.2022 року, як на такий, що не є кримінально-караним діянням.

Виключити з мотивувальної частини вироку Деснянського районного суду м. Києва від 12.06.2023 року посилання на епізод від 08.01.2023 року, як на такий, що не є кримінально-караним діянням.

Звільнити ОСОБА_4 від покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України призначеного вироком Оболонського районного суду міста Києва від 01.08.2023 року.

Виключити з резолютивної частини вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 11.10.2023 року посилання на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 01 серпня 2023 року.

Вважати ОСОБА_4 засудженим за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11.10.2023 року, за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі 4 ст. 70 КК України, шляхом повного поглинання менш суворого покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11.10.2023 року, більш суворим покаранням призначеним вироком Деснянського районного суду м. Києва від 12.06.2023 року визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

В іншій частині подання відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити адміністрації Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89) для ознайомлення засудженого та негайного виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її постановлення шляхом подання апеляційної скарги до судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_5