ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/75/25 Справа № 698/493/18 Категорія: ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

10 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретарів судового засіданняОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
за участі:
прокурораОСОБА_7 ,

обвинуваченого в режимі

відеоконференції ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали об`єднаних кримінальних проваджень № 80000076, № 0000067 за апеляційною скаргою прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_10 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця c.Журавка Шполянського району Черкаської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, розлученого, на утриманні має двох малолітніх дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, учасником бойових дій, інвалідом та депутатом не являється, раніше судимого:

- 10.11.2015 року Ватутінським міським судом Черкаської області за ч.2 ст.289 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки (вирок вступив в законну силу 11.12.2015 року, інформації щодо скасування іспитового строку чи рішення щодо звільнення від покарання відсутні);

- 18.02.2021 року вироком Шполянського районного суду Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України строком на 3 роки (інформація щодо скасування іспитового строку відсутня);

- 23.12.2021 року вироком Звенигородського районного суду Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України строком на 3 роки (вирок набрав законної сили 24.01.2022 року);

засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, до 3 років позбавлення волі;

- ч.3 ст.185 КК України, до 4 років позбавлення волі;

- ч.2 ст.289 КК України, до 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

Вироки Ватутінського міського суду Черкаської області від 10.11.2015 року, Шполянського районного суду Черкаської області від 18.02.2021 року та Звенигородського районного суду Черкаської області від 23.12.2021 року ухвалено виконувати самостійно.

Зараховано в строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст.72 КК України, з 15.03.2020 року по 13.05.2020 року (ухвала слідчого судді Катеринопільського районного суду Черкаської області від 16.03.2020 року), та з 13.05.2020 року по день вступу вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з часу вступу вироку в законну силу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Журавка Шполянського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, не одруженого, на утриманні дітей не має, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, учасником бойових дій, інвалідом та депутатом не являється, раніше судимого:

- 10.11.2015 року Ватутінським міським судом Черкаської області за ч.2 ст.289, ч.1 ст.304 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки, вирок вступив в законну силу 11.12.2015 року. На підставі ухвали Катеринопільського районного суду Черкаської області від 13.11.2018 року скасовано звільнення від відбуття покарання, 25.01.2019 року ОСОБА_13 затримано та направлено для відбуття покарання;

- 19.08.2019 року Звенигородським районним судом за ч.2 ст.125, ч.1 ст.71, ч.3 ст.72 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень; Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 29.10.2019 року вирок суду змінено та визнано винним за ч.2 ст.125 КК України з призначенням покарання у вигляді штрафу в сумі 850 грн., -

засуджено за вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч.3 ст.185 КК України, до 4 років позбавлення волі;

- ч.2 ст.289 КК України, до 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_13 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 місяць за вироком Ватутінського міського суду Черкаської області від 10.11.2015 року та остаточно призначено ОСОБА_13 покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі, без конфіскації майна.

Зараховано ОСОБА_13 в строк відбутого покарання термін з 28.01.2019 року по 13.11.2023 року по вироку Ватутінського міського суду Черкаської області від 10.11.2015 року.

Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з 13.11.2023 року.

Запобіжний захід під час судового розгляду відносно ОСОБА_13 не обирався.

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець с. Залізнячка Катеринопільського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, на утриманні дітей не має, учасника бойових дій, військовослужбовця, інвалідом, депутатом не являється, раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч.3 ст.185 КК України, до 4 років позбавлення волі;

- ч.2 ст.289 КК України, до 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_14 остаточне покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_14 від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, з покладанням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Згідно до ч.4 ст.76 КК України нагляд за відбування покарання ОСОБА_14 покладено на командира військової частини НОМЕР_1 , а в разі звільнення із військової служби на відповідний орган пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_14 у вигляді особистого зобов`язання залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

Ухвалено стягнути з:

ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати пов`язані з залученням експерта в сумі 4402,82 грн.;

ОСОБА_13 на користь держави процесуальні витрати пов`язані з залученням експерта в сумі 3146 грн.;

ОСОБА_14 на користь держави процесуальні витрати пов`язані з залученням експерта в сумі 3146 грн.

ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 солідарно на користь: ОСОБА_15 -5974,67 грн. матеріальної шкоди, ОСОБА_16 - 2800 грн. матеріальної шкоди, ОСОБА_17 - 1300 грн. матеріальної шкоди, ОСОБА_18 - 24053,81 грн. матеріальної шкоди.

ОСОБА_19 - 9862 грн. матеріальної шкоди.

Вирішена доля речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

в с т а н о в и л а :

Вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2023 року ОСОБА_8 засуджений за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, без конфіскації майна.

Вироки Ватутінського міського суду Черкаської області від 10.11.2015 року, Шполянського районного суду Черкаської області від 18.02.2021 року та Звенигородського районного суду Черкаської області від 23.12.2021 року ухвалено виконувати самостійно.

Зараховано в строк відбутого покарання термін попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст.72 КК України, з 15.03.2020 року по 13.05.2020 року (ухвала слідчого судді Катеринопільського районного суду Черкаської області від 16.03.2020 року), та з 13.05.2020 року по день надрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з часу набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Вказаний вирок в апеляційному порядку оскаржено прокурором, який просив його скасувати, в тому числі і щодо ОСОБА_8 та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання: за ч. 5 ст. 185 КК України 9 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, за ч. 3 ст. 289 КК України 8 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна; за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України 4 роки позбавлення волі. На підставі положень ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити до відбуття покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 26.06.2024 відповідно до ч. 1 ст. 335 КПК України зупинено судове провадження по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, до звільнення ОСОБА_13 з військової служби.

26 грудня 2024 року на адресу Черкаського апеляційного суду надійшов лист з МЮУ ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» згідно якого, строк відбування покарання за вироком Придніпровського районного суду від 13.11.2023 у обвинуваченого ОСОБА_8 закінчується 15 березня 2025 року.

10.02.2025 на адресу Черкаського апеляційного суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 з тримання під вартою на особисте зобов`язання, оскільки 15.03.2025 у обвинуваченого закінчується строк відбування покарання за оскаржуваним вироком, а судове провадження зупинено на підставі ч. 1 ст. 335 КПК України, у зв`язку з призовом ОСОБА_13 для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, до звільнення останнього з військової служби.

Заслухавши думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечив проти зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , думку обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , які просили змінити запобіжний захід до набрання вироком законної сили особисте зобов`язання, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що клопотання захисника підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Як вбачається з положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Колегія суддів не вбачає на даному етапі апеляційного розгляду справи наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризиків того, що підозрюваний намагатиметься уникнути притягнення до кримінальної відповідальності та може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу на те, що тяжкість злочину, у якому підозрюється особа, не може бути єдиною достатньою підставою для тримання особи під вартою. Зокрема, про це вказує ЄСПЛ у свої рішеннях «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року та інші.

Враховуючи викладене, а також те, що в апеляційній скарзі прокурора порушується питання про погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_8 , судове провадження було зупинено до звільнення ОСОБА_13 з військової служби, виділення матеріалів та розгляд провадження щодо ОСОБА_8 є недоцільним, з огляду на вимоги апеляційної скарги прокурора про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ознак вчинення ними злочинів в складі організованої групи, а також того, що строк призначеного покарання за даним вироком закінчується 15.03.2025, колегія суддів вбачає, що на даний час ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, дієво може запобігти такий запобіжний захід як особисте зобов`язання з покладанням на обвинуваченого ряду обов`язків, які сприятимуть його належній процесуальній поведінці.

Також колегія суддів вважає за необхідне зупинити судове провадження щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до звільнення ОСОБА_13 з військової служби, на підставі ч. 1 ст. 335 КПК України, оскільки ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 висунуто обвинувачення за ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 289 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення чи сховище, вчинена організованою групою та незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, організованою групою, і прокурор в апеляційній скарзі просить ухвалити новий вирок, яким засудити їх за вчинення вказаних кримінальних правопорушень, за кваліфікуючою ознакою вчинення злочинів організованою групою, тому виділення матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_13 в окреме провадження та розгляд апеляційної скарги окремо від кримінального провадження щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_14 в даному випадку є недоцільним.

Керуючись ст. 179, 194, 201, 202, 331, 350, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Клопотання захисника ОСОБА_9 задовольнити частково.

Змінити ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

прибувати за викликом до апеляційного суду;

не відлучатись із населеного пункту, де він проживає чи перебуває, без дозволу апеляційного суду;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання та або роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця c.Журавка Шполянського району Черкаської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, з під варти, за умови відсутності інших підстав для утримання його під вартою.

Зупинити судове провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді