Справа № 761/9994/25
Провадження № 1-кс/761/7194/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого 3 відділу 1 управління досудового розслідування ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000726 від 17.08.2024, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно.

В обґрунтування клопотання вказано, що слідчими ІНФОРМАЦІЯ_2, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000726 від 17.08.2024 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

06.03.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчинені особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Посилаючись на встановлені в ході досудового розслідування обставини, враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, санкція якого передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, слідчий просив накласти арешт на належне підозрюваному майно на підставі п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Слідчий у судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву, в якій клопотання підтримав із підстав, в ньому викладених, просив здійснювати розгляд без його участі.

Власник майна у судове засідання не викликався на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту, оскільки існує реальна можливість відчуження майна, що створить перешкоди у забезпеченні можливої конфіскації майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе за таких умов: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Судом встановлено, що слідчими ІНФОРМАЦІЯ_2, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000726 від 17.08.2024 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

06.03.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчинені особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України

Санкцією ч. 1 ст. 111-2 КК України передбачено додаткове покарання у виді застосування конфіскації майна.

Згідно відомостей із статуту ТОВ «УКРСУШКА ЛТД», а також відомостей із анкет, що містяться у мережі Інтернет, встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) є співзасновником ТОВ «УКРСУШКА ЛТД» ().

Установлено частки у статутному капіталі (корпоративні права) ТОВ «УКРСУШКА ЛТД» ().

ТОВ «УКРСУШКА ЛТД» (), розмір статутного капіталу - 10 000,00 грн., країна реєстрації: Україна: частка 30%, у статутному капіталі (корпоративні права) ТОВ «УКРСУШКА ЛТД» () належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), номінальна вартість частки - 3 000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються (частина 1 статті 59 КК). Кримінальний закон не встановлює прямого співвідношення чи обмеження обсягу конфіскації майна як виду покарання із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Покарання у вигляді конфіскації майна, як і будь-яке інше покарання, встановлюється вироком суду.

Виходячи з фактичних обставин, які містяться в поданих матеріалах, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_6 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, майно, яке за вироком суду може бути конфісковано, а також існування обґрунтованої підозри вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення конфіскації, а тому арешт майна на даному етапі є цілком законним і необхідним для забезпечення кримінального провадження.

За таких умов, заявлені підстави арешту є виправданими, а переслідувані цілі можуть бути досягнуті через застосування до майна підозрюваного саме такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Також, слідчий суддя відзначає, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав. Хоча власник обмежується у реалізації правомочностей щодо таких прав, такий захід є тимчасовим.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , а саме:

- частка 30%, у статутному капіталі (корпоративні права) ТОВ «УКРСУШКА ЛТД» () належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , номінальна вартість частки - 3 000,00 грн.

Заборонити розпорядження зазначеним вище майном підозрюваному ОСОБА_6 та будь-яким іншим особам, а також вчиняти дії щодо відчуження вказаного майна.

Заборонити державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно, Міністерству юстиції України та його територіальним органам), виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, вчиняти реєстраційні дії щодо вказаного майна.

Заборонити будь-яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам, вчиняти будь-які дії, пов`язані із проведенням державної реєстрації частки у статутному капіталі (корпоративних прав) юридичної особи ТОВ «УКРСУШКА ЛТД» (), (перереєстрації, поділу, виділу, тощо) права власності на зазначене майно, окрім як за заявами правоохоронних органів, Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, а також на виконання договорів управління укладеними з Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1