справа № 208/8972/24
№ провадження 1-в/208/315/24
УХВАЛА

Іменем України

16 грудня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 секретарі судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , представника колонії ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції, справу за клопотанням адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

09 травня 2024 року ухвалою Київського апеляційного суду змінено вирок Деснянського районного суду від 21.12.2023р., дії ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перекваліфіковано з ч.2 ст.307 КК України на ч.2 ст.309 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Початок строку відбуття покарання 08.06.2023 року. Кінець строку відбуття покарання 08.06.2025 року.

Відповідно до клопотання, ОСОБА_6 з 09.05.2024р. вже відбуває покарання, а фактично утримується в місцях позбавлення волі з 08.06.2023 р. ОСОБА_7 не притягувалась до дисциплінарної відповідальності.

Наразі, стягнень не має. Відбуваючи покарання, зарекомендувала себе з позитивної сторони. За час знаходження в зазначеній державній установі, порушень режиму тримання не допускала, до дисциплінарної відповідальності не притягувалась, на профілактичному обліку не перебувала. Особисті речі тримає в охайному стані, норм санітарії дотримується. Турбувалась про власний стан здоров`я. До представників адміністрації відносилась ввічливо, законні вимоги виконувала. В середовищі ув`язнених, конфліктних ситуацій не створювала.

На заходи профілактичного характеру реагувала позитивно. За місцем відбуття покарання, також характеризують позитивно.

У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктна, зі всіма підтримує рівні стосунки. До майна установи і предметів, якими користуюсь ставиться бережно. За характером спокійна, врівноважена. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до працівників установи. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки. Утримує своє спальне місце та приліжкову тумбочку в чистоті. У ставленні до засуджених та адміністрації колонії доброзичлива, тактовна.

У ставленні до себе самокритична. За вольовими якостями цілеспрямована. Стосунки із засудженими негативної спрямованості не підтримує.

Відповідно до статті 123 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КВК) приймає участь у соціально-виховній роботі.

Вину у скоєному злочині визнала повністю, розкаювалась.

Таким чином, ОСОБА_7 відбула частини призначеного покарання, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела, що стала на шлях виправлення і вважає, що вимоги ч.2 ст.81 КК України були також виконані за час відбування покарання.

Крім того, ОСОБА_7 на даний час до свого затримання утримувала та доглядала за непрацездатною, тяжкохворою після інсульту мамою.

В судовому засіданні обвинувачена та адвокат під тримали клопотання, просили задовольнити.

Прокурор в судовому засідання заперечував щодо задоволення клопотання.

В судовому засіданні представник установи заперечував щодо задоволення клопотання.

Суд розглянувши матеріали справи, вислухав учасників судового засідання, встановив наступне.

Застосування умовно-дострокового звільнення підтверджує принцип кримінального права, згідно з яким покарання не є самоціллю, а призначається для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів. Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликані тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні нею покарання.

Підставами застосування умовно-дострокового звільнення є матеріальна підстава як доведеність виправлення засудженого, формалізована підстави як фактичне відбуття засудженим відповідної частини встановленого вироком суду строку покарання. Засуджений може бути достроково звільнений судом тільки у разі, якщо він довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Сумлінна поведінка - це зразкове виконання вимог режиму і свідоме додержання дисципліни, вказівок адміністрації, наявність подяк і відсутність стягнень, якщо особа відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі. Під сумлінним ставленням до праці звичайно розуміють чесне та повне виконання своїх трудових обов`язків, підвищення ділової кваліфікації, суворе додержання правил техніки безпеки тощо.

Відповідно до наданих матеріалів встановлено, що ОСОБА_7 засуджена до покарання у виді 2 років позбавлення волі.

З 08.06.2023 року відбуває покарання в ДУ «Кам`янська виправна колонія № 34»

На час розгляду справи, з призначеного судом покарання засуджена відбула 1 рік 6 місяців 8 днів.

Відбуваючи покарання, зарекомендувала себе з позитивної сторони. За час знаходження в зазначеній державній установі, порушень режиму тримання не допускала, до дисциплінарної відповідальності не притягувалась, на профілактичному обліку не перебувала. Особисті речі тримає в охайному стані, норм санітарії дотримується. Турбувалась про власний стан здоров`я. До представників адміністрації відносилась ввічливо, законні вимоги виконувала. В середовищі ув`язнених, конфліктних ситуацій не створювала, стягнень не має.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом ст.81КК України є правом, а не обов`язком суду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного суду України №2від 26квітня 2002року «Проумовно-дострокове звільнення відвідування покарання і заміну невідбутної частини покарання більш м`яким»(далі Постанова ВСУ № 2 від 26 квітня 2002 року), умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

Пунктом 2 Постанови ВСУ № 2 від 26 квітня 2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Тобто, умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанова ВСУ № 2 від 26 квітня 2002 року суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про неможливість застосування до засудженої умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та вважає клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання передчасним та таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, через районний суд, протягом семи днів з дня оголошення, засудженою в той строк, з дня вручення їй копії рішення суду.

Суддя ОСОБА_1