Справа № 461/1703/25
Провадження № 1-кс/461/1479/25
УХВАЛА
05.03.2025 року. м. Львів.
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 06.12.2024, близько 23:30 годин, перебуваючи за місцем свого проживання, у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , на фоні раптово виниклих непрязних відносин, з метою умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, приймаючи останнього за неземне створіння (перевертня), у житловій кімнаті зазначеної квартири, за допомогою кухонного ножа загальною довжиною 32 сантиметри, відділив голову ОСОБА_8 від тіла, що призвело до смерті останнього.
07.12.2024 ОСОБА_5 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.
07.12.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
07.12.2024 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 (шістдесят) днів, до 04.02.2025.
29.01.2025 керівником Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 07.03.2025.
30.01.2025 ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою без визначення розміру застави, до 07.03.2025.
Слідчий у клопотанні зазначає, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 завершується, відтак виникла необхідність у продовженні вищевказаного строку, оскільки ризики, зазначені у вищезгаданій ухвалі слідчого судді про застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились та продовжують існувати. Тому просить клопотання задовольнити.
Прокурор та слідчий у судовому засіданні просили задовольнити подане клопотання. Надали пояснення аналогічні викладеним у клопотанні.
Підозрюваний у судовому засіданні клопотання не заперечив.
Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив. Зазначив, що клопотання є необгрунтованим. Ризики, зазначені у клопотанні, є недоведеними та відсутніми.
Заслухавши думку прокурора щодо поданого клопотання, позицію захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши надані матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відповідає вимогам ст. 199 КПК України.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.
Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в т.ч. до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
07.12.2024 ОСОБА_5 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.
07.12.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
При цьому, поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які на даний час в ході судового розгляду судом не досліджено, зокрема:
- протоколом обшуку від 07.12.2024;
- протоколом огляду трупа від 07.12.2024;
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 07.12.2024;
- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 7.12.2024;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 07.12.2024;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;
- висновком експерта № 495/2024-мг від 30.12.2024;
- висновком експерта № 98 від 07.12.2024;
- висновком експерта № 101 від 07.12.2024;
- висновком експерта № 3211/2024-т від 18.12.2024.
Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивстві), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними та допустимими. Вищеперелічені докази є достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 . Питання щодо наявності чи відсутності в діях підозрюваного складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.
07.12.2024 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 (шістдесят) днів, до 04.02.2025.
29.01.2025 керівником Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 07.03.2025.
30.01.2025 ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою без визначення розміру застави, до 07.03.2025.
Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні закінчується 07.03.2025.
Враховуючи, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 завершується, існує необхідність у продовженні вищевказаного строку, оскільки громадянин ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивстві), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а також продовжують існувати ризики, що стали підставою застосування до нього такого запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчим суддею у кримінальному провадженні встановлено наступне:
- наявні докази, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні особливо тяжкого злочину є вагомими, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку;
- у підозрюваного ОСОБА_5 , відсутні стійкі соціальні зв`язки;
- у разі визнання винуватим ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років;
- ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення із застосуванням насильства, тобто усвідомлював небезпечність своїх ді.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який є особливо тяжким злочином, вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, є підстави вважати що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які слугували підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є актуальними та не відпали.
Слідчим доведено, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, слідчий суддя враховує позицію Європейського Суду з прав людини у справі «В. проти Швейцарії», зокрема те, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів.
Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення «Бекчиєв проти Молдови»).
Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), підтверджується тим, що тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_5 до втечі.
Водночас, відповідно по п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб, що підтверджується насильницьким характером злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 .
Крім цього, потерпіла та свідки у порядку ст. 225 КПК України не допитувалися.
Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.
Разом із тим, згідно із п. 51 вказаного вище рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини слідує, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.
Окрім цього, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному не суперечить вимогам ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод», вказаним у рішенні Європейського суду з прав людини від 09.10.2014 у справі «Чанєв проти України», оскільки в матеріалах справи існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів у відношенні до обвинуваченого чи зменшення ризиків заявлених прокурором на даний не встановлено.
Згідно ст. 183 КПК України заборон щодо застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.
Суд вважає, що існують обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про достатність підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні. Тому, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на учасників кримінального провадження.
Підозрюваний, ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимий, є військовослужбовцем Збройних Сил України. При цьому, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення та суспільну небезпеку кримінального правопорушення, наявність вищевказаних ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, приходжу до висновку про необхідність продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі.
Обмеження конституційних прав підозрюваного є виправданим, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, наявність у кримінальному провадженні ознак справжнього реального інтересу, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, на думку суду, ОСОБА_12 не слід визначати альтернативний запобіжний захід заставу. Саме такий запобіжний захід як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органу досудового розслідування та суду.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, та підозрюваному слід продовжити строк тримання під вартою.
Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Відповідно до клопотання ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Тому, суд вважає за необхідне не визначати ОСОБА_12 заставу.
Керуючись ст.ст. 369, 376 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого задоволити.
Продовжити підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 03.05.2025 року, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)», без визначення розміру застави.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а підозрюваним, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1