Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1363/25
Провадження №: 1-кп/332/412/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2025 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033 від 02.03.2025 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Токмак Запорізької області, громадянина України, який має вищу освіту, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

27 лютого 2025 року приблизно о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , маючи умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, знаходячись за місцем спільного мешкання з ОСОБА_5 у кімнаті квартири АДРЕСА_3 , вчинив діяння, що має ознаки фізичного насильства як форми домашнього насильства відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» відносно особи, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якою він перебуває у подружжі (шлюбі), та мають спільну дитину, що призвело до фізичних страждань, розладів здоров`я, а саме на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи умисно, протиправно, під час раптового конфлікту із ОСОБА_5 , ОСОБА_3 наніс останній два удари, а саме: один удар кулаком лівої руки в область правого ока та один удар кулаком правої руки в область лівого ока.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями спричинив потерпілій ОСОБА_5 , відповідно до висновку експерта № 469п від 03.03.2025, два синці обличчя, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Частинами 2, 3 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором долучено клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, посилаючись на те, що ОСОБА_3 , беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

До обвинувального акту також долучена письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_6 , в якій обвинувачений зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Також до обвинувального акту додана заява потерпілої ОСОБА_5 , згідно до якої остання згодна із обставинами встановленими досудовим розслідуванням, не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за її відсутності.

Крім того, обвинувачений та потерпіла були ознайомлені з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. У зв`язку із чим, як обвинувачений, так і потерпіла просили розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000033 від 02.03.2025, здійснювати у їх відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, а також приймаючи до уваги заяву останнього, в якій обвинувачений зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, який надав свою згоду в присутності захисника, з урахуванням позиції потерпілої ОСОБА_5 , та клопотання прокурора, суд доходить висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Обвинувачений ОСОБА_3 обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не оспорює, вважає, що органом дізнання вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнав у повному обсязі.

Судом встановлені обставини, які підтверджують встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд, перевіривши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому виду та міри покарання, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з даних про особу обвинуваченого, останній раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд згідно до п. 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України, визнає вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Отже, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання останнього, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді громадських робіт, із урахуванням ч. 2 ст. 56 КК України, в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, а саме 120 годин.

Інше більш м`яке покарання у вигляді штрафу не може бути застосовано до обвинуваченого, оскільки він офіційно не працевлаштований та будь-якого доходу немає.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов відсутній.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 56, 66, 67, 125 ч. 1 КК України, ст. ст. 107, 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 120 годин громадських робіт.

Застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України у виді направлення для проходження програми для кривдників на строк 1 (один) місяць, виконання якого покласти на Запорізьку міську раду.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1