УХВАЛА

16 січня 2025 року

м. Київ

справа № 635/3190/21

провадження № 51-425 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Харківського районного суду Харківської області від 09 серпня 2024 року,

встановив:

У поданій скарзі засуджений ОСОБА_4 порушує питання про перегляд зазначеного судового рішення у касаційному порядку.

Перевіривши скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2 та частин 3 та 5 цієї статті.

За змістом ч. 1 ст. 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. Водночас касаційна скарга подана лише на рішення місцевого суду.

У касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: обґрунтування вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає це в касаційній скарзі, до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Проте наведених положень процесуального закону засудженим не дотримано.

Оскаржуючи законність рішення суду першої інстанції засуджений серед іншого вказує на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, заперечує оцінку достовірності доказів здійснену цим судом, що, з огляду на положення ст. 433 КПК не може бути предметом перевірки судом касаційної інстанції.

Посилаючись на стандарт доведення поза розумним сумнівом, заявник обґрунтовує на його непричетність до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, разом із тим, зазначає про його щире каяття та неврахування цієї пом'якшуючої обставини судом у ході призначення покарання.

Посилаючись істотні порушення вимог кримінального процесуального закону судом першої інстанції, та вказуючи на необхідність скасування його рішення, засуджений не наводить правового обґрунтування цій підставі з огляду на положення ст. 412 КПК.

При цьому, вирок щодо засудженого ОСОБА_4 був предметом перевірки в порядку апеляційної процедури. Однак засуджений не зазначає, яких саме порушень припустився суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок місцевого суду щодо нього, з огляду на положення статей 94, 370, 404, 405, 412, 413, 414, 419 КПК, не вказує, які доводи апеляційної скарги сторони захисту залишились поза увагою цього суду, обмежившись лише загальними посиланнями в мотивувальній частині скарги на незгоду з рішенням апеляційного суду.

Крім того, прохання засудженого, викладене в касаційній скарзі не узгоджується з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК, оскільки за змістом скарги він вказує на незаконність рішення суду першої інстанції загалом, хоча в прохальній частині просить скасувати лише у частині призначеного покарання. Також у касаційній скарзі заявник не зазначає яке рішення за наслідком розгляду його касаційної скарги щодо рішення суду апеляційної інстанції має прийняти суд касаційної інстанції.

За змістом ч. 3 ст. 427 КПК засуджений має зазначити чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.

Також, відповідно до ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, що оскаржуються. Обов`язок долучення копій судових рішень, що оскаржуються, покладено кримінальним процесуальним законом саме на особу, яка подає касаційну скаргу, однак до касаційної скарги засудженим не додано оскаржуваних судових рішень.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити касаційну скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків.

На усунення недоліків, заявнику слід подати нову касаційну скаргу.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Харківського районного суду Харківської області від 09 серпня 2024 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків із дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3