печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2025 року

м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власників майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про скасування арешту майна,

УСТАНОВИВ:

Короткий виклад доводів клопотання

До слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах власників майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києві від 03.11.2021 у справі № 757/56357/21-к у кримінальному провадженні № №0001779 від 19.08.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 189 КК України.

В обґрунтування клопотання вказано, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03.11.2021 було задоволено клопотання прокурора відділу організації керівництва та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо кіберзлочинності управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та накладено арешт на предмети, речі та документи, які належать на праві власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого групи слідчих Головного слідчого управління Національної поліції України від 23.10.2021 вищевказане майно, вилучене під час обшуку від 23.10.2021 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001779.

Захисник вказує, що експертним дослідженням від 14.12.2021 встановлено, що електронна скринька « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та абонентськиий номер мобільного зв`язку НОМЕР_1 , про які йдеться в клопотаннях органів досудового слідства, не зареєстровані та не використовувалися на он-лайн сервісі «BTCbank» «www.btcbank.com.ua» для обміну криптовалют. Внаслідок його відсутності арешт майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стає не логічним та не обґрунтованим.

Явка сторін кримінального провадження

Адвокат ОСОБА_3 подав заяву про розгляд клопотання без його участі. Подане клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор, будучи належно повідомленим, у судове засідання не прибув. Заяв, клопотань, заперечень не надходило.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Згідно з частиною четвертою статті 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Обставини, встановлені слідчим суддею

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001779 від 19.08.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 189 КК України.

Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є повідомлення до Генеральної прокуратури України компетентних органів Французької Республіки за фактами кібератак упродовж листопада 2018 червня 2019 на понад 1200 об`єктів у різних країнах із використанням «програм-вимагачів» «LOCKER GOGA». Зокрема, компанія ALTRAN зазнала нападу (кібератаки) у вигляді шкідливого програмного засобу «ransomwere», тобто дані компанії було заблоковано та в неї вимагали сплатити викуп у вигляді 500 біткойнів (1,5 млн. євро) в обмін на відповідний шифрувальний ключ для отримання доступу до заблокованих даних.

У вказаному кримінальному провадженні створено спільну слідчу групу до складу якої входять: України, Франція, Норвегія та Сполучене Королівство.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 03.11.2021 у справі № 757/56357/21-к було задоволено клопотання прокурора відділу організації керівництва та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо кіберзлочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та накладено арешт на предмети, речі та документи, які вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1.світч D-link моделі «DES: - 1005А», серійний номер (далі - s/n ) QS2G3E7000797;

2.світч марки D-link модеі «DES: - 1005А», s/n QS2G3EA018878;

3.ssd- накопичувач марки "TRANSCEND" моделі: TS960GESD250C, SN:F 99734-0024;

4.одноплатний комп`ютерний (технічний) пристрій, схожий на механізм відеореєстратора № А;

5.світч (switch) марки HikVISION моделі "DS-3EO105P-E/M(B)", S/N:Е27628953;

6.відеореєстратор марки HikVISION моделі "DS-7616NIQ1 ,S/N:F21115830;

7.світч "POE SWITCH", N° PS6;

8.маршрутизатор "TP-LINK" моделі " TL-SG116", s/n 145 із зарядним пристроєм;

9.карткоутримувач сім-карт оператора мобільного зв`язку (далі - омз) "Київстар" № НОМЕР_2 ;

10.флеш носій інформації мікро-SD марки "SP" № E 564G1551TWLN002919745 (із камери спостереження);

11.роутер марки APPLE s/n C86R26EUF945;

12.макбук марки APPLE Мас Book Pro моделі - А 1502, s/n C02NMMQKG3QJ (встановлений пароль захисту);

13.маршрутизатор (роутер) марки LINKSYS моделі Е1200 s/n: 10825C64400829;

14.банківська картка на ім`я ОСОБА_17 банку PIROUES BANK № НОМЕР_20 ;

15.три банківські картки "Приватбанк" за № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , N° НОМЕР_5 ;

16.банківська картка на ім`я ОСОБА_8 № НОМЕР_6 ;

17.банківська картка банку TINKOFF на ім`я ОСОБА_9 № НОМЕР_7 ;

18.банківська картка RAIFFEISEN BANK ім`я ОСОБА_9 № НОМЕР_8 ;

19.карткоутримувач сім-карти омз "Київстар" за № НОМЕР_9 з сім картою, яка містить маркування «Додаткова»;

20.картонна візитна карта з QR- кодом та написом INVEST IN FUTURE та ОСОБА_16 НОМЕР_10 ;

21.мобільний телефон iphone IMEI НОМЕР_11 , вимкнений з пошкодженим екраном у вигляді розбиття;

22.блокнот записник в обкладинці з написом "Геометрія", який містить рукописні тексти, чорнові записи;

23.блокнот з написом на обкладинці MOLESKINE, який містить рукописні тексти (чорнові записи), схожі на різного роду паролі та зокрема текст наступного змісту:"кошелек "ELECTRUM" "UKRPROM";

24.аркуш з друкованим текстом та рукописним текстом TREZOR на 24 пункти та напис "ukr prom";

25.аркуш із зошиту в клітинку (частина) з рукописними записами (чорновими), зокрема пароль;

26.карткотримач сім-карти омз "Київстар" за № НОМЕР_12 ;

27.карткотримач сім-карти омз "Lifecell" з маркуванням НОМЕР_13 ;

28.USB- Флеш носій інформації марки "TRANSCEND" 8Gb № А 270280116;

29.пристрій схожий на флешносій інформації типу USB у формі замкового ключа зеленого кольору;

30.пристрій POWERWD BY YUBICO з 15208507

31.пристрій POWERED BY YUBICO чорного кольору схожий на люльку для куріння;

32.металевий предмет циліндричної форми, схожий на предмет для подрібнення речовини;

33.предмет у вигляді помади, схожий на пристрій для куріння;

34.тридцять дев`ять купюр номіналом по сто доларів США на загальну суму 3900 доларів США у паперовому конверті;

35.два аркуші паперу формату А4 з рукописними записами, які являють собою розписки про отримання в борг від громадянина ОСОБА_4 грошових коштів. Одна розписка написана від імені ОСОБА_10 про отримання грошових коштів в сумі 100 000 доларів США, інша від імені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на суму 200 000 доларів США, датовані 2018 та 2019 роками;

36.мобільний телефон Iphone А 1533 ІМЕІ НОМЕР_14 з пошкодженим склом у правому нижньому кутку та подряпаним корпусом (вимкнений).

23.10.2021 винесено постанову про визнання речовим доказом речей та предметів, вилучених під час проведення вказаного обшуку.

В ході досудового розслідування установлено, що шкідливе програмне забезпечення «Ransom.Ryuk» використовується в цілеспрямованих атаках на мережеві об`єкти з подальшим шифруванням інформації, яка на них зберігається та вимаганням викупу за розшифрування.

Встановлено, що в ході здійснення протиправної діяльності, 08.06.2019 о 18:37 UTC зловмисники отримали на власний електронний гаманець криптовалюти «Bitcoin» « НОМЕР_16 » зарахування, яке надійшло із електронного гаманця Великобританської компанії «НОМЕР_17».

У подальшому встановлено, що по блокчейн адресі «НОМЕР_16» було здійснено 8 транзакцій, серед яких 5 вихідних платежів та 3 вхідні платежі, серед яких вихідний платіж: «НОМЕР_18» 2019-02-27 20:39 0.26942972 BTC.

Також під час здійснення аналізу транзакцій виявлено, що 18.10.2018 на гаманець «НОМЕР_18» було відправлено транзакцію в розмірі 0.125 BTC з гаманця « НОМЕР_15 », який є біржовим.

В ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.09.2021 у справі № 757/52675/21-к вказано, що за інформацією криптовалютної біржі «BTCbank» гаманець « НОМЕР_19 », створений особою, яка під час реєстрації вказала електронну скриньку « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та абонентським номером мобільного зв`язку НОМЕР_1 ,

Висновком експерта за результатами проведення комп`ютерно-технічної експертизи від 14.12.2021 № 21/4КТ-63 встановлено, що електронна скринька « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та абонентськиий номер мобільного зв`язку НОМЕР_1 , про які йдеться в клопотаннях органів досудового слідства, не зареєстровані та не використовувалися на он-лайн сервісі «BTCbank» «www.btcbank.com.ua» для обміну криптовалют.

Норми права, які підлягають до застосування

Процесуальні правовідносини регулюються главою 17 «Арешт майна» розділу ІІ «Заходи забезпечення кримінального провадження» КПК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 2 ст. 173 ПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Мотиви слідчого судді

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України. При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

При цьому, відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Задовольняючи клопотання прокурора та накладаючи арешт на тимчасове вилучене майно слідчий суддя дійшов висновку, що зняти копії інформації із комп`ютерної техніки, мобільних телефонів у зв`язку із засобами логічного захисту не виявилось за можливе та з урахуванням положень п. 13.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень виникла необхідність у накладенні арешту на майно, з метою збереження речових доказів та подальшого їх експертного дослідження.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Разом з тим, такі додаткові доводи щодо необхідності продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, прокурором не наведено.

При цьому, слід зазначити, що з дати вилучення майна, 23 жовтня 2021 року, та накладення на нього ухвалою суду від 03.11.2021 арешту, минуло майже три з половиною років, а тому прокурор зобов`язаний довести необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна, актуальність цього питання.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Як вбачається з ухвали Київського апеляційного суду від 23.10.2024 кримінальне провадження № 0001779 за обвинуваченням осіб у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 статті 27 ч.3 ст. 28 ч.2 ст.361 (в редакції Закону №770-VIII від 10.11.2015); ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч.2 ст.361-1 (в редакції Закону №770-VIII від 10.11.2015); ч. 2 ст.27 ч. 4 ст. 189 КК України, направлено для розгляду до Шевченківського районного суду міста Києва.

З листа старшого слідчого з особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_13 від 06 січня 2025 року НПУ № 1678-2025 (705939) вбачається, що вилучена у ОСОБА_4 , ОСОБА_14 під час обшуку з квартири АДРЕСА_1 техніка, мобільні телефони зберігаються вже в іншому кримінальному провадженні № 0001623, відомості про яке внесені відносно невстановлених осіб - 05 серпня 2024 року, яке виділені з кримінального провадження № 0001779.

Станом на день розгляду справи відомості про повідоомлення підозри ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відсутні.

Норма-дефініція речових доказів (стаття 98 КПК) щодо критеріїв (умов) визнання матеріальних об`єктів речовими доказами (були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин) з одного боку дійсно, сформульована в категоричній формі, і вказані умови мають бути дотримані для визнання тих чи інших речей речовими доказами. У той же час, слід зважати на стадію кримінального провадження. Так, на стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

Системний аналіз норм КПК та практики ЄСПЛ дозволяє дійти висновку, що КПК оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо. Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому, вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина 5 статті 234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).

З огляду на вимоги ч. 3 статті 170 КПК арешт майна на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК (тобто з метою забезпечення збереження речових доказів) передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав» вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу приналежність до його вчинення в якості знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу у кримінальному провадженні, і вони є достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення у подальшому.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Разом з тим, такі додаткові доводи щодо необхідності продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт, прокурором не наведено.

Також, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСі проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108. п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Аналіз наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів свідчить про відсутність на даний час підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Враховуючи, що зазначений у клопотанні пристрій світч марки TP-LINK, s/n018 в ухвалі слідчого судді від 03 листопада 2021 року про накладання арешту як на тимчасове вилучене майно не зазначений, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києві від 03.11.2021 у справі № 757/56357/21-к у кримінальному провадженні № 0001779 від 19.08.2019, з якого виділені матеріали кримінального провадження № 0001623 від 05.08.2024 та в якому зазначене майно, що належить ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , є речовим доказом, а саме:

1.Світч D-link моделі «DES: - 1005А», серійний номер (далі - s/n ) QS2G3E7000797;

2.Світч марки D-link модеі «DES: - 1005А», s/n QS2G3EA018878;

3.Ssd- накопичувач марки "TRANSCEND" моделі: TS960GESD250C, SN:F 99734-0024;

4.Одноплатний комп`ютерний (технічний) пристрій, схожий на механізм відеореєстратора № А;

5.Світч (switch) марки HikVISION моделі "DS-3EO105P-E/M(B)", S/N:Е27628953;

6.Відеореєстратор марки HikVISION моделі "DS-7616NIQ1 ,S/N:F21115830;

7.Світч "POE SWITCH", N° PS6;

8.Маршрутизатор "TP-LINK" моделі " TL-SG116", s/n 145 із зарядним пристроєм;

9.Карткоутримувач сім-карт оператора мобільного зв`язку (далі - омз) "Київстар" № НОМЕР_2 ;

10.Флеш носій інформації мікро-SD марки "SP" № E 564G1551TWLN002919745 (із камери спостереження);

11.Роутер марки APPLE s/n C86R26EUF945;

12.Макбук марки APPLE Мас Book Pro моделі - А 1502, s/n C02NMMQKG3QJ (встановлений пароль захисту);

13.Маршрутизатор (роутер) марки LINKSYS моделі Е1200 s/n: 10825C64400829;

14.Банківська картка на ім`я ОСОБА_17 банку PIROUES BANK № НОМЕР_20 ;

15.Три банківські картки "Приватбанк" за № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , N° НОМЕР_5 ;

16.Банківська картка на ім`я ОСОБА_8 № НОМЕР_6 ;

17.Банківська картка банку TINKOFF на ім`я ОСОБА_9 № НОМЕР_7 ;

18.Банківська картка RAIFFEISEN BANK ім`я ОСОБА_9 № НОМЕР_8 ;

19.Карткоутримувач сім-карти омз "Київстар" за № НОМЕР_9 з сім картою, яка містить маркування «Додаткова»;

20.Картонна візитна карта з QR- кодом та написом INVEST IN FUTURE та ОСОБА_16 НОМЕР_10;

21.Мобільний телефон iphone IMEI НОМЕР_11 , вимкнений з пошкодженим екраном у вигляді розбиття;

22.Блокнот записник в обкладинці з написом "Геометрія", який містить рукописні тексти, чорнові записи;

23.Блокнот з написом на обкладинці MOLESKINE, який містить рукописні тексти (чорнові записи), схожі на різного роду паролі та зокрема текст наступного змісту:"кошелек "ELECTRUM" "UKRPROM";

24.Аркуш з друкованим текстом та рукописним текстом TREZOR на 24 пункти та напис "ukr prom";

25.Аркуш із зошиту в клітинку (частина) з рукописними записами (чорновими), зокрема пароль;

26.Карткотримач сім-карти омз "Київстар" за № НОМЕР_12 ;

27.Карткотримач сім-карти омз "Lifecell" з маркуванням НОМЕР_13 ;

28.USB- Флеш носій інформації марки "TRANSCEND" 8Gb № А 270280116;

29.Пристрій схожий на флешносій інформації типу USB у формі замкового ключа зеленого кольору;

30.Пристрій POWERWD BY YUBICO з 15208507.

31.Пристрій POWERED BY YUBICO чорного кольору схожий на люльку для куріння;

32.Металевий предмет циліндричної форми, схожий на предмет для подрібнення речовини;

33.Предмет у вигляді помади, схожий на пристрій для куріння;

34.Тридцять дев`ять купюр номіналом по сто доларів США на загальну суму 3900 доларів США у паперовому конверті;

35.Два аркуші паперу формату А4 з рукописними записами, які являють собою розписки про отримання в борг від громадянина ОСОБА_4 грошових коштів. Одна розписка написана від імені ОСОБА_10 про отримання грошових коштів в сумі 100 000 доларів США, інша від імені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на суму 200 000 доларів США, датовані 2018 та 2019 роками;

36.Мобільний телефон Iphone А 1533 ІМЕІ НОМЕР_14 з пошкодженим склом у правому нижньому кутку та подряпаним корпусом (вимкнений).

У задоволені інших вимог - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_15