Справа № 369/2059/25
Провадження № 1-кс/369/493/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2025 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056 від 01 лютого 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

03 лютого 2025 року до провадження слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000056 від 01 лютого 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 31 січня 2025 року близько 22 годині 05 хвилин, ОСОБА_4 вийшовши з магазину «Аni» за адресою: Київська область, м. Вишневе, вул. Лесі Українки, буд. 58 побачив потерпілого ОСОБА_8 , який рухався поблизу буд. №21 по вул. Лесі Українки в м. Вишневе у напрямку провулку Лісного м. Вишневе та мав при собі чоловічу сумку чорного кольору, в цей час в у ОСОБА_4 виник злочинний намір, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, вчиненому у період воєнного стану.

ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний намір усвідомлюючи, що в державі Україна оголошено воєнний стан, маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з корисливим мотивом та з метою незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наздогнав потерпілого ОСОБА_8 та зняв з останнього належну йому чоловічу сумку, в якій знаходились особисті речі потерпілого, а саме грошові кошти в сумі 700 гривень, банківські картки, ліхтарик, документи на ім`я потерпілого.

Після чого, ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку.

Крім цього, 31 січня 2025 року близько 22 годині 05 хвилин, ОСОБА_4 вийшовши з магазину «Аni» за адресою: Київська область, м. Вишневе, вул. Лесі Українки, буд. 58, побачив потерпілого ОСОБА_8 , який рухався поблизу буд. №21 по вул. Лесі Українки в м. Вишневе у напрямку провулку Лісного м. Вишневе та мав при собі чоловічу сумку чорного кольору. ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на викрадення електронних платіжних документів, а саме банківських карток: АТ «ОТП Банк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_9 , АТ «ОЩАДАНК» № НОМЕР_2 , виданої на ім`я ОСОБА_9 , АТ «ОЩАДАНК» № НОМЕР_3 , виданої на ім`я ОСОБА_9 , АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , виданої на ім`я ОСОБА_9 , розуміючи, що на даних картках є гроші, тобто діючи з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, зняв з потерпілого ОСОБА_8 належну йому чоловічу сумку, в якій знаходились вищезазначені банківські картки, які відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, що є засобом доступу до банківських рахунків.

Після чого, ОСОБА_4 викраденими банківськими картками АТ «ОТП Банк» № НОМЕР_1 , АТ «ОЩАДАНК» № НОМЕР_2 , АТ «ОЩАДАНК» № НОМЕР_3 , АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , розпорядився на свій розсуд.

01 лютого 2025 о 12:50 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

01 лютого 2025 у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, слідчим за погодженням з прокурором, ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України.

Слідчий зазначив, що вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Старокостянтинів, Хмельницька область, українець, громадянин України, офіційно не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколами огляду місць події, висновками експерта; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом огляду предметів, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколами перегляду відеозаписів, протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України, повідомленням про підозру ОСОБА_4 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , іншими доказами в їх сукупності.

Слідчий вважає, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років позбавлення волі.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам:

?переховуватися від органу досудового розслідування та суду (оскільки ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, а отже підозрюваного нічого не утримує за місцем проживання, тому під страхом покарання він може переховуватись від органу досудового розслідування та суду);

?незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні (оскільки наразі досудове розслідування триває, то ОСОБА_4 може чинити тиск на свідків, які наявні у кримінальному провадженні, а також може чинити тиск на можливих свідків, які встановлюються органом досудового розслідування, задля уникнення від покарання).

На підставі наведеного слідчий просив суд дане клопотання задовольнити та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Старокостянтинів, Хмельницька область, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 та зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 на строк два місяці:

- не залишати приміщення квартири, в якій він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утриматися від спілкування зі свідками та потерпілим.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки слідчого суддю не повідомив.

У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав наведених у клопотанні.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні не заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 31 січня 2025 року близько 22 годині 05 хвилин, ОСОБА_4 вийшовши з магазину «Аni» за адресою: Київська область, м. Вишневе, вул. Лесі Українки, буд. 58 побачив потерпілого ОСОБА_8 , який рухався поблизу буд. №21 по вул. Лесі Українки в м. Вишневе у напрямку провулку Лісного м. Вишневе та мав при собі чоловічу сумку чорного кольору, в цей час в у ОСОБА_4 виник злочинний намір, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, вчиненому у період воєнного стану.

ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний намір усвідомлюючи, що в державі Україна оголошено воєнний стан, маючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з корисливим мотивом та з метою незаконного збагачення, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наздогнав потерпілого ОСОБА_8 та зняв з останнього належну йому чоловічу сумку, в якій знаходились особисті речі потерпілого, а саме грошові кошти в сумі 700 гривень, банківські картки, ліхтарик, документи на ім`я потерпілого.

Після чого, ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку.

Крім цього, 31 січня 2025 року близько 22 годині 05 хвилин, ОСОБА_4 вийшовши з магазину «Аni» за адресою: Київська область, м. Вишневе, вул. Лесі Українки, буд. 58, побачив потерпілого ОСОБА_8 , який рухався поблизу буд. №21 по вул. Лесі Українки в м. Вишневе у напрямку провулку Лісного м. Вишневе та мав при собі чоловічу сумку чорного кольору. ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на викрадення електронних платіжних документів, а саме банківських карток: АТ «ОТП Банк» № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_9 , АТ «ОЩАДАНК» № НОМЕР_2 , виданої на ім`я ОСОБА_9 , АТ «ОЩАДАНК» № НОМЕР_3 , виданої на ім`я ОСОБА_9 , АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , виданої на ім`я ОСОБА_9 , розуміючи, що на даних картках є гроші, тобто діючи з корисливим мотивом та метою незаконного збагачення, зняв з потерпілого ОСОБА_8 належну йому чоловічу сумку, в якій знаходились вищезазначені банківські картки, які відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, що є засобом доступу до банківських рахунків.

Після чого, ОСОБА_4 викраденими банківськими картками АТ «ОТП Банк» № НОМЕР_1 , АТ «ОЩАДАНК» № НОМЕР_2 , АТ «ОЩАДАНК» № НОМЕР_3 , АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_4 , розпорядився на свій розсуд.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення із під варти. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місць події, висновками експерта; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом огляду предметів, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_11 , протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , протоколами перегляду відеозаписів, протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України, повідомленням про підозру ОСОБА_4 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , іншими доказами в їх сукупності. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Окрім того, стороною обвинувачення доведено та не спростовано стороною захисту наявність ризиків, передбачених у п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

-переховуватися від органу досудового розслідування та суду (оскільки ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, а отже підозрюваного нічого не утримує за місцем проживання, тому під страхом покарання він може переховуватись від органу досудового розслідування та суду);

-незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні (оскільки наразі досудове розслідування триває, то ОСОБА_4 може чинити тиск на свідків, які наявні у кримінальному провадженні, а також може чинити тиск на можливих свідків, які встановлюються органом досудового розслідування, задля уникнення від покарання).

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Таким чином, оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 згідно вищевказаної норми КК України, обставини вчинення правопорушення, а також дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про те, що міра запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

ЄСПЛ наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у вищезазначеному положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (див. рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04, пункт 26, з подальшими посиланнями).

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 за інкримінованою статтею, конкретні обставини вчинення правопорушення, дані про особу підозрюваного, а також його процесуальну поведінку до та після повідомлення про підозру, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до підозрюваного передбачений ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, зобов`язавши останнього не відлучатися із місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово, окрім як за вимогою слідчого, прокурора та суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього та за винятком випадків слідування в укриття цивільного захисту населення під час повітряних тривог, необхідності надання підозрюваному невідкладної медичної допомоги; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із представником потерпілого та свідками у вказаному провадженні та вважає, що застосування саме вказаного запобіжного заходу забезпечить уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Старокостянтинів Хмельницької області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_4 залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово строком на два місяці в межах строку досудового розслідування до 31 березня 2025 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися із місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово, окрім як за вимогою слідчого, прокурора та суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього та за винятком випадків слідування в укриття цивільного захисту населення під час повітряних тривог, необхідності надання підозрюваному невідкладної медичної допомоги;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із представником потерпілого та свідками у вказаному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Строк дії ухвали та термін дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визначити на два місяці, в межах строку досудового розслідування, а саме до 31 березня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 03 лютого 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1