Справа № 199/574/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову дізнавача СД ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 19 лютого 2025 року про відмову у задоволенні заяви, що постановлена в рамках кримінального провадження №0000003, кваліфікованого за ст.190 ч.1 України,

ВСТАНОВИВ:

До Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищевказана скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в якій заявник просить суд визнати протиправною бездіяльність дізнавача щодо не ознайомлення заявника з правами та обов`язками потерпілого після подачі заяви про скоєння злочину, скасувати постанову дізнавача СД ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 19 лютого 2025 року, що постановлена в рамках кримінального провадження №0000003, кваліфікованого за ст.190 ч.1 України, а також зобов`язати дізнавача вручити заявнику пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні. Скарга мотивована тим, що органом досудового розслідування за заявою скаржника розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000003. 14 лютого 2025 року скаржник подав до відділу поліції №1 ДРУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області заяву (вхідний номер К-56) із проханням перекваліфікації кримінального провадження з ч.1 ст.190 КК України на ч.4 ст.191, ч.3 ст.190 КК України, із залученням ОСОБА_4 до кримінального провадження в якості потерпілого, з врученням пам`ятки про процесуальні права та обов`язки, проведенням допиту в якості потерпілого та наданням можливості ознайомитись з матеріалами кримінального провадження. Однак, на цю заяву дізнавач ОСОБА_5 винесла постанову про відмову у задоволенні заяви, яку скаржник отримав за супровідним листом вих. №22/125 СД-491 24 лютого 2025 року, у відділені Укрпошта, що підтверджується відповідним конвертом. Постанову дізнавача скаржник вважає неправомірною, просить її скасувати, оскільки постанову не мотивовано належним чином.

В судове засідання скаржник та дізнавач не з`явились, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялись. За таких обставин суд у відповідності до ст.306 ч.3 КПК України вважає за можливе провести судове засідання та здійснити розгляд скарги за відсутності скаржника та дізнавача, а також без фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів у відповідності до ст.107 ч.4 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що в провадженні ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження №0000003, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 жовтня 2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.1 КК України.

19 лютого 2025 року дізнавачем в рамках даного кримінального провадження №0000003 було відмовлено заявнику у перекваліфікації кримінального провадження та у визнанні ОСОБА_4 потерпілим із врученням йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки, проведенням допиту в якості потерпілого та наданням можливості ознайомитись з матеріалами кримінального провадження. При цьому постанова дізнавача в частині відмови у визнанні заявника потерпілим фактично належним чином не мотивована.

Відповідно до ст.303 ч.1 п.5 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

За змістом ст.ст.306, 307 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, слідчим суддею Вищого антикорупційного суду. За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Згідно ч.ч.3, 5 ст.110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Частиною 2 ст.9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Так, згідно ч.ч.1-3 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Частиною п`ятою статті 55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Аналізуючи встановлені в ході розгляду скарги фактичні обставини здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000003 в контексті наведених вище норм кримінального процесуального законодавства, суд приходить до висновку про обґрунтованість такої скарги та необхідність її часткового задоволення, керуючись наступним. Так, дізнавачем при викладенні тексту спірної постанови в ній наведено лише формальний узагальнений висновок про відсутність підстав для визнання заявника потерпілим. Тобто постанова не містить не тільки належного мотивування в частині вимог заявника визнати його потерпілим та спростування викладених у заяві скаржника відомостей про завдання йому майнової шкоди розслідуваним кримінальним правопорушенням, а й відомостей, що перевірка таких тверджень скаржника взагалі проводилась. Такі обставини ставлять під сумнів всебічність, повноту та ретельність здійснення досудового розслідування в цілому, а отже вказує на передчасність винесення оскаржуваної постанови в частині питання про визнання заявника потерпілим. За таких обставин оскаржувана заявником постанова в частині відмови у визнанні потерпілим підлягає скасуванню, а відповідна вимога скарги задоволенню.

Частковість задоволення вимог скарги зумовлена тим, що скаржник просить слідчого суддю визнати протиправною бездіяльність дізнавача щодо не ознайомлення заявника з правами та обов`язками потерпілого після подачі заяви про скоєння злочину, однак нормою ст.307 ч.2 КПК України, яка визначає результати розгляду скарги та способи захисту і поновлення прав скаржника, не передбаченого такого процесуального рішення слідчого судді як визнання дій/бездіяльності чи рішень слідчого, дізнавача та/або прокурора незаконними/протиправними, а рівно й надання їм оцінки з огляду на їх законність або незаконність, як і надання висновків щодо якості виконання службових обов`язків працівниками органів поліції, не входить до компетенції слідчого судді та виходить за межі його повноважень. Крім того, постанова дізнавача в частині відмови перекваліфікації кримінального правопорушення у вказаному кримінальному провадженні не відноситься до переліку, визначеного частиною першою ст.303 КПК України, та не може бути оскаржена в порядку ст.303 КПК України до слідчого судді на стадії досудового розслідування. Також заявник просить суд зобов`язати дізнавача вручити йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні, однак суд приходить до висновку про передчасність відповідної вимоги, оскільки оспорювана постанова дізнавача у відповідній частині скасовується даною ухвалою, що, в свою чергу, зумовлює необхідність повторного розгляду посадовою особою органу досудового розслідування заяви скаржника про залучення його до провадження як потерпілого із встановленням, перевіркою та належним мотивуванням наявності чи відсутності завданої скаржнику шкоди розслідуваним кримінальним правопорушенням. У випадку задоволення такої заяви відповідна пам`ятка про права та обов`язки має бути вручена скаржнику.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307, 369-372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову дізнавача СД ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 19 лютого 2025 року про відмову у задоволенні заяви, що постановлена в рамках кримінального провадження №0000003, кваліфікованого за ст.190 ч.1 України, задовольнити частково.

Постанову дізнавача СД ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 19 лютого 2025 року про відмову у задоволенні заяви, що постановлена в рамках кримінального провадження №0000003, кваліфікованого за ст.190 ч.1 України, скасувати в частині вимог заяви ОСОБА_4 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1