Справа № 175/217/25
Провадження № 1-кп/175/23/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року смт Слобожанське Дніпровського

району Дніпропетровської області

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (дистанційно),

захисника ОСОБА_5 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001819 від 25.11.2024, за обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився м. Пенза, рф, громадянин України, із середньою освітою, не працюючий, який інвалідом не являється, не маючий на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, раніше не судимий, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_4 достовірно знав, що у будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 мешкають військовослужбовці ЗСУ, які регулярно виїжджають на бойові завдання та по декілька днів бувають відсутні за місцем мешкання.

25.11.2024 приблизно о 08:00 годині ОСОБА_4 , проходив повз вищевказаний будинок, коли побачив через паркан, що у дворі стоїть бензиновий генератор КОНLER SDMO PERFORM 6500.

В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до сховища, в умовах воєнного стану, який введено на всій території України відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних Сил України ОСОБА_6 від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, та який в подальшому неодноразово продовжувався, останній раз відповідно до указу Президента України від 29.10.2024 № 4024IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»», яким передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 10 листопада 2024 року на 90 діб, тобто до 07.02.2025 р). Оглянувши майно, яке зберігається у дворі вищевказаного будинку та, врахувавши габаритні його розміри, вагу, для доведення свого злочинного умислу до кінця, вирішив залучитися допомогою сторонніх осіб. ОСОБА_4 попросив свого знайомого ОСОБА_7 , допомогти перенести бензиновий генератор КОНLER SDMO PERFORM 6500 із двору вищевказаного будинку до свого гаражу, повідомивши, що його йому віддали військовослужбовці ЗСУ, на що останній погодився.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 25.11.2024 приблизно о 10 годин 30 хвилин, діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправність і соціально-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, будучи впевненим про необізнаність ОСОБА_7 про його злочинні плани, розраховуючи, що його дії не будуть сприйматися ним як протиправні, підійшов до будинку АДРЕСА_2 , де рукою відкрив засов вхідної хвіртки та разом з ОСОБА_7 проник у двір вищевказаного будинку, що є сховищем. Знаходячись у дворі вищевказаного будинку, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 взяли бензиновий генератор КОНLER SDMO PERFORM 6500, вартістю 51 655,72 грн., який винесли на вулицю.

В цей момент до вищевказаного будинку повернувся потерпілий ОСОБА_8 разом зі своїм побратимом ОСОБА_9 , які виявили факт замаху на викрадення майна, що належить потерпілому ОСОБА_8 , таким чином припинили протиправні дії ОСОБА_4 , після чого викликали працівників поліції.

Так, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як був затриманий потерпілим та свідком на місці вчинення злочину.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжки), поєднану із проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 вказаного вище кримінального правопорушенння встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.

В зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою провину та погодився з кваліфікацією вчинених ним злочинів, а прокурор та захисник не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і під час судового розгляду обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів щодо обставин, які характеризують особистість обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання, а дослідження інших доказів у провадженні не здійснювалось. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння зазначеними вище учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позиції та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю та пояснив, що ним дійсно скоєно це кримінальне правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин. В скоєному кається та просить суд суворо не карати.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_10 не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, від нього надійшлв заява про розгляд провадження за його відсутності, покарання просить призначити відповідно до вимог закону.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Мотиви призначення покарання

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працює, має постійне місце мешкання, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями наркологічного та/або психічного характеру, не значиться.

Суд, враховуючи, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є тяжким злочином, обставини, які пом`якшують покарання, особистість обвинуваченого та його поведінку, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Тому обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у межах, визначених відповідною санкцією статті (частиною статті).

Також суд, враховуючи, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, якого обвинувачений за вчинене ним кримінальне правопорушення не уникнув, другорядну роль кари як мети покарання, вважає можливим звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на нього передбачених ст. 76 КК України обов`язків. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд

Під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжний захід не обирався, тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Витрати на залучення експерта, що підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Потерпілим ОСОБА_8 цивільний позов не заявлено.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням строком на два роки, якщо він протягом цього іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: генератор KOHLER SDMO PERFORM 6500 залишити потерпілому ОСОБА_10 за належністю.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст вироку складено 12 лютого 2025 року. У відповідності до положень ч.15 ст.615 КПК України в судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку.

Суддя ОСОБА_1