Справа № 686/7706/24
Провадження № 1-кп/686/193/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Хмельницькому кримінальну справу (провадження № 0000790) за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Лука Ярмолинецького району Хмельницької області, з середньою освітою, проживаючого у АДРЕСА_1 , працюючого водієм ТОВ «Хмельницьке таксі», перебуваючого у громадському шлюбі, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_7 12.12.2023 близько 18:00, порушуючи вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого мав знижену реакцію, проявляючи злочинну самовпевненість керував автомобілем марки «ВАЗ-21043», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись в темну пору доби, в межах населеного пункту м. Хмельницького по горизонтальній мокрій ділянці дороги, прямої асфальтобетонної проїзної частини вул. Холодноярців, зі сторони від вул. Пілотської в напрямку до вул. Багалія, порушив та не дотримався вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 б, 2.3 д ПДР, які виразились у тому, що під час руху він, як учасник дорожнього руху, зобов`язаний знати і неухильно виконувати вимоги ПДР, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну і створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху.

Продовжуючи рух за кермом вищевказаного транспортного засобу по вул. Холодноярців, неподалік перехрестя із пров. Кудрянки у м. Хмельницький, ОСОБА_7 діючи з необережності, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної пригоди, порушивши вимоги п. 12.3 ПДР, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку у вигляді пішохода ОСОБА_9 , яка рухалася по правому краю проїзної частини в попутному напрямку та становила перешкоду для подальшого руху, яку він спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного об`їзду перешкоди, внаслідок чого допустив передньою правою частиною автомобіля «ВАЗ-21043» р.н. НОМЕР_1 наїзд на ОСОБА_9 .

Внаслідок вчинення ОСОБА_7 наїзду автомобілем «ВАЗ-21043», р.н. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_9 , остання отримала тілесні ушкодження у вигляді переломів задньої дуги 1-го шийного хребця справа та зліва, переломовивиху в атланто-аксіальному суглобі, перелом тіла 6-го шийного хребця, розриву передньої поздовжньої зв`язки хребта на рівні 2-го шийного хребця, розриву поперечної зв`язки 1-го шийного хребця, забою шийного відділу спинного мозку на рівні 2-го шийного хребця, крововиливу в товщі ніжки лівого грудинно-ключично-соскоподібного м`яза в місці прикріплення до груднини, крововиливу в товщі довгих м`язів голови та шиї в місці їх прикріплення до потиличної кістки та 1 шийного хребця, крововиливу в м`яких тканинах центральної частини тім`яної ділянки голови, які за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння є тяжкими тілесними ушкодженнями, які перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті, а також тілесні ушкодження у вигляді перелому 3-го ребра по лівій передній пахвовій лінії, крововиливу в м`яких тканинах лівої бокової поверхні грудної клітки у верхній третині (на рівні 3-го 4-го ребер між лівими передньою та задньою паховою лініями), переломів 11-го та 12-го ребер по лівій прихребтовій лінії, які є тілесними ушкодженнями середньої тяжкості, які у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають. Від отриманих тілесних ушкоджень пішохід ОСОБА_9 загинула на місці пригоди.

Водій ОСОБА_7 після вчинення дорожньо-транспортної пригоди за кермом вищевказаного автомобіля покинув місце події, після чого був встановлений та затриманий працівниками поліції.

Своїми діями водій ОСОБА_7 порушив вимоги правил безпеки дорожнього руху, передбачені п.п. 1.3, 1.5, 2.3 б, 2.3 д, 2.9 а, 12.3 ПДР, зміст яких полягає в наступному:

п. 1.3. Учасники дорожнього руху зобов`язанні знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 2.9. Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Порушення водієм ОСОБА_7 п. 12.3 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, а саме спричиненням смерті пішоходу ОСОБА_9 .

Окрім цього, ОСОБА_7 , продовжуючи свої протиправні дії, відразу після вчинення дорожньо-транспортної пригоди за вказаних вище обставин, 12.12.2023, близько 18:00, на ділянці проїзної частини вул. Холодноярців, неподалік перехрестя із пров. Кудрянки у м. Хмельницький, усвідомлюючи, що в результаті його дій, а саме дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена реальної можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, нехтуючи моральними нормами співжиття, у порушення вимог п. 2.10. (а, г, д) ПДР, ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», маючи при цьому реальну можливість вжити заходів для надання медичної допомоги потерпілій, не вжив заходів для надання першої медичної допомоги потерпілій ОСОБА_9 , не викликав карету швидкої медичної допомоги, не вжив самостійних заходів для доставлення потерпілої до лікувального закладу та не вжив будь-яких інших заходів, необхідних для відведення небезпеки, що загрожувала життю потерпілої, зник з місця дорожньо-транспортної пригоди та залишив без допомоги потерпілу ОСОБА_9 , яка перебувала у небезпечному для життя, безпорадному стані та була позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження.

Своїми діями ОСОБА_7 порушив вимоги п. 2.10. (а, г, д) ПДР та ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», зміст яких полягає в наступному:

п. 2.10: У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;

ст. 14 Закону України «Про дорожній рух»: Учасники дорожнього руху зобов`язані надавати необхідну домедичну допомогу та вживати всіх можливих заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги, у тому числі потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод.

Судом дії ОСОБА_7 кваліфікуються за ч. 3 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілої та ч. 1 ст. 135 КК України, як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходи до самозбереження через безпорадний стан, коли він сам поставив потерпілу в небезпечний для життя стан.

Під час проведення слідчого експерименту 18.01.2024, а також під час допиту в суді ОСОБА_7 свою винуватість у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнав частково та показав, що у вищевказані час та місці, перебуваючи в тверезому стані керував власним автомобілем «ВАЗ-21043», р.н. НОМЕР_1 зі швидкістю близько 40-50 км/год. з боковим інтервалом близько 1 м. до правого краю проїзної частини. Під час руху попереду бачив пішохода, що йшов у попутному напрямку. В момент коли з ним порівнявся напрямок руху не змінював. При цьому почув звук удару та поштовх, що не розцінив, як наїзд на людину. Вважав, що наїхав на яму, а тому попрямував далі в свій дачний будинок, де відпочивав і вживав алкогольні напої. В подальшому помітив пошкодження лобового скла і попрямував на місце події для з`ясування, що відбулось. По дорозі його зупинили працівники поліції, продемонстрували праве бокове дзеркало від його автомобіля і здійснили затримання. З врахуванням таких обставин він зрозумів, що потерпіла загинула від удару об керований ним автомобіль. Заперечив, що вживав алкоголь перед ДТП. Оскільки не знав, що збив людину, залишив місце події. Позовні вимоги потерпілого визнав повністю. Шкоду не відшкодовував, оскільки на даний час не має матеріальної змоги це зробити. Щиро шкодує, що внаслідок керування ним автомобілем загинула людина.

Захисник ОСОБА_8 просив обвинуваченого виправдати у зв`язку з тим, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 286-1 та ч. 1 ст. 135 КК України ним не вчинялись. Вважає, що винуватість ОСОБА_7 не доведена поза розумним сумнівом. Останній дійсно керував автомобілем і відбувся контакт керованого ним транспортного засобу з потерпілою, від якого остання загинула. Обвинувачений не знав, що внаслідок ДТП потерпіла отримала травми. При цьому не встановлено, за яких саме обставин відбулась ДТП, перебування ОСОБА_7 в стані сп`яніння під час події не встановлене допустимими доказами.

Потерпілий ОСОБА_5 (син ОСОБА_9 ) в суді повідомив, що про подію він дізнався від правоохоронців. Внаслідок загибелі матері поніс матеріальні витрати у зв`язку з її похованням і переносить моральні страждання. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та призначити ОСОБА_7 максимально можливе покарання.

Окрім показань обвинуваченого щодо керування транспортним засобом у зазначені в обвинувальному акті час та місці, і причетності до самої ДТП, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої, а також залишенні її без допомоги об`єктивно доводиться і іншими зібраними доказами.

Так, протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.12.2023 з ілюстративною таблицею і план-схемою до нього зафіксоване місце події та наявна слідова інформація.

Зокрема на правому узбіччі виявлений труп ОСОБА_9 , розташований на спині, ногами до проїзної частини, під кутом відносно узбіччя. На носі трупа міститься речовина бурого кольору, схожа на кров. Неподалік знаходяться черевик, пляшка горілки та праве бокове дзеркало автомобіля.

Згідно рапорту начальнику Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, 12.12.2023 близько 18:30 по вул. Холодноярців у м. Хмельницькому виявлено померлу ОСОБА_9 та о 22:50 того ж дня зупинено автомобіль марки «ВАЗ-21043», р.н. НОМЕР_1 з механічними пошкодженнями, яким керував ОСОБА_7 .

Факт отримання потерпілою тілесних ушкоджень та її загибель в результаті дорожньо транспортної пригоди доводиться даними висновку експерта № 861 від 15.02.2024.

За підсумками експертизи смерть ОСОБА_9 настала за 16 24 години до проведення судово-медичного дослідження (11:00 13.12.2023) внаслідок закритої тупої травми шиї у вигляді переломів 1-го та 6-го шийних хребців, переломовивиху в атланто-аксіальному суглобі (в з`єднанні 1 та 2 шийних хребців), забою шийного відділу спинного мозку на рівні 2 шийного хребця, розривів зв`язок й крововиливів в м`язах шиї.

При проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 виявлені такі тілесні ушкодження: переломи задньої дуги 1-го шийного хребця справа та зліва, переломовивих в атланто-аксіальному суглобі, перелом тіла 6-го шийного хребця, розрив передньої повздовжньої зв`язки хребта на рівні 2 шийного хребця, розрив поперечної зв`язки 1 шийного хребця, забій шийного відділу спинного мозку на рівні 2 шийного хребця, крововилив в товщі ніжки лівого груднино-ключично-соскоподібного м`яза в місці прикріплення до груднини, крововилив в товщі довгих м`язів голови та шиї в місці їх прикріплення до потиличної кістки та 1 шийного хребця, крововилив в м`яких тканинах центральної частини тім`яної ділянки голови, множинні садна та поверхневі рани в центральній частині лобної ділянки та в ділянці носа, садно в підборідній ділянці зліва, перелом 3 ребра по лівій передній пахвовій лінії, крововилив в м`яких тканинах лівої бокової поверхні грудної клітки у верхній третині (на рівні 3 4 ребер між лівими передньою та задньою паховою лініями), переломи 11 та 12 ребер по лівій при хребтовій лінії, багатоуламковий перелом лівих лобкової, сідничної та клубової кісток в ділянці лівої кульшової западини, перелом верхньої гілки лівої лобкової кістки біля лобкового симфізу, перелом крижової кістки та розрив лівого крижово-клубового з`єднання, крововилив в м`яких тканинах задньої поверхні тазу зліва (в ділянках лівої сідниці і крижового відділу хребта) на відстані 70 см від підошви, крововилив в м`яких тканинах задньої поверхні лівої гомілки у верхній третині на відстані 30 см від підошви.

Ушкодження у вигляді переломів 1-го та 6-го шийних хребців, переломовивиху в атланто-аксіальному суглобі, забою шийного відділу спинного мозку на рівні 2 шийного хребця, розривів зв`язок й крововиливів в м`язах шиї, а також крововиливу в м`яких тканинах тім`яної ділянки голови, як місця прикладання травмуючої сили за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння є тяжкими тілесними ушкодженнями, перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Решта виявлених тілесних ушкоджень у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Усі тілесні ушкодження, виявлені при дослідженні трупа ОСОБА_9 , утворились безпосередньо перед настанням смерті від дії тупих предметів, якими були частини легкового автомобіля й поверхня дорожнього покриття, можливо в час й за обставин, вказаних у постанові про призначення судово-медичної експертизи.

Механізм утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_9 міг бути наступним:

-Первинний удар (І фаза ДТП) виступаючою частиною переду автомобіля (передній бампер справа) відбувся у задню поверхню лівої гомілки (йшла, стояла) задньою поверхнею тіла по відношенню до автомобіля;

-Далі, за рахунок того, що первинний удар автомобілем був заподіяний нижче центра ваги тіла, відбулося його закидання на автомобіль (ІІ фаза наїзду).

Ушкоджень, які виникають внаслідок удару і тертя до поверхні дорожнього покриття (ІІІ і ІV фази зіткнення легкового автомобіля з пішоходом), при дослідженні трупа не виявлено, можливо, через значну кількість м`якого одягу на потерпілій та вкриття снігом поверхні узбіччя, на яке впала остання після контакту із автомобілем.

Запобігти настанню смерті ОСОБА_9 при наданні їй своєчасної кваліфікованої допомоги було неможливо через тяжкість отриманої травми.

В крові трупа ОСОБА_9 виявлений етиловий спирт в концентрації 1,74 проміле, що вказує на середній ступінь алкогольного сп`яніння у останньої в момент настання смерті.

В суді експерт ОСОБА_10 підтвердив зазначені висновки. Виключив можливість самостійного падіння потерпілої на транспортний засіб, оскільки отримані нею ушкодження для цього не характерні. Вважає, що перше контактування потерпілої було із правою стороною переднього бампера автомобіля, про що свідчить крововилив на її лівій нозі. Різницю між висотою крововиливу і висотою від землі до бампера, пояснив зміною положення транспортного засобу під час руху.

При огляді пошкодженого одягу загиблої, на куртці, халаті, штанах виявлені сліди речовини бурого кольору, схожої на кров, а на черевиках численні потертості (протокол огляду речей від 16.02.2024).

За результатами обшуку автомобіля марки «ВАЗ-21043», р.н. НОМЕР_1 , який належить і яким керував ОСОБА_7 , в салоні виявлено та вилучено пляшку із залишками прозорої рідини з написом «Nemiroff». Під час допиту обвинувачений підтвердив, що вказана пляшка з недопитою горілкою належить йому. На переглянутому відеозаписі та ілюстративній таблиці до протоколу проведення вказаної слідчої дії встановлено, що транспортний засіб має механічні пошкодження (розбите лобове скло з правої сторони, відсутнє праве дзеркало заднього виду).

Відомостями протоколу огляду вказаного транспортного засобу від 17.01.2014 також підтверджується наявність механічних пошкоджень, характерних для ДТП і вилучено три фрагменти кріплення зовнішнього правого бокового дзеркала заднього виду.

Згідно з висновками експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/123-24/199-ІТ від 26.01.2024, на момент огляду робоча гальмова система та рульове керування автомобіля «ВАЗ-21043», р.н. НОМЕР_1 , перебували в працездатному стані та виконували свої конструктивні функції. На момент огляду системи рульового керування автомобіля, виявлено невідповідність її технічного стану вимогам п. 31.4.2г ПДР. Ознак, які б свідчили про непрацездатність чи відмову досліджуваних систем, як на момент огляду так і до моменту ДТП, не встановлено.

У відповідності до висновку експертизи № СЕ-19/123-24/202-ІТ від 05.02.2024 місце наїзду автомобіля на пішохода ОСОБА_9 у повздовжньому напрямку знаходилося перед ділянкою утворення об`єктів, зафіксованих на план-схемі до протоколу огляду ДТП під номерами 1, 2, 3, 4, 5 (правий черевик, пляшка, лівий черевик, труп, дзеркало), в межах проїзної частини вул. Холодноярців у м. Хмельницький.

Згідно протоколу огляду диску від 11.01.2024, на відеозаписі з камер відеоспостереження, які розташовані на території домоволодіння АДРЕСА_2 , зафіксовані події на проїзній частині вул. Холодноярців починаючи з 18:56 (згідно зазначеного на відеозаписі) 12.12.2023. Так, пішохід прямує по узбіччю в напрямку перехрестя з вул. Багалія. В подальшому автомобіль рухався в тому ж напрямку, у якого погас правий задній габарит, надалі загорілись стоп-сигнали і погасли. Далі автомобіль зникає з поля зору відеокамери, пішохода також не видно. Відомості, отримані за результатами дослідження відеозапису дозволяють зробити висновки, що пішоходом являється ОСОБА_9 , а автомобіль належить ОСОБА_7 . Зі слів прокурора в судовому засіданні, на відеокамері час встановлений власником домоволодіння помилково, і не відповідає дійсному часу вчинення правопорушень.

У відповідності до висновку експерта № СЕ-19/123-24/687-КТ від 29.01.2024 на вказаному вище диску виявлені відеофайли та виконане розкадрування відеофайлів.

Під час проведеного слідчого експерименту від 16.02.2024 з участю потерпілого ОСОБА_5 , використанням автомобіля-статиста «ВАЗ» і згаданих відеофайлів, визначена швидкість руху автомобіля під керуванням ОСОБА_7 - 10,84 12,24 м/с.

За підсумками інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/102-24/3358-ІТ від 26.02.2024, швидкість руху автомобіля марки «ВАЗ-21043», р.н. НОМЕР_1 по технічних параметрах становила біля 39.0…44.1 км/год.

В умовах даної пригоди величина безпечної швидкості руху вказаного автомобіля, при умові видимості проїзної частини 43.5 м, визначається рівною не більше 58.7-69.8 км/год, що в даному випадку є більшою ніж швидкість руху автомобіля, розрахована вище, і може свідчити про відповідність дій водія ОСОБА_7 вимогам п.12.2 ПДР.

В заданій дорожній обстановці водій автомобіля марки «ВАЗ-21043», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2, 12.3 ПДР.

В ситуації яка склалася, водій ОСОБА_7 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом зменшення швидкості автомобіля до швидкості руху пішохода або шляхом безпечного об`їзду пішохода, який рухається в попутному напрямку, за умови, що пішохід з моменту потрапляння в поле зору водія не змінює напрямок та темп руху.

Невідповідність дій водія автомобіля марки «ВАЗ-21043», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_7 вимогам п.12.3 ПДР з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Показання обвинуваченого щодо керування автомобілем у тверезому стані та вживання алкоголю вже після ДТП, а також неусвідомлення факту наїзду на пішохода, суд розцінює як спосіб захисту та надані з метою уникнення відповідальності за фактично скоєне, оскільки такі твердження спростовуються іншими доказами, безпосередньо дослідженими в ході судового слідства.

Факт перебування ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння під час скоєння наїзду на ОСОБА_9 доводиться позитивним висновком щодо результатів його медичного огляду на стан сп`яніння від 13.12.2023 і даними висновку токсикологічної експертизи № 2280 від 27.12.2023, згідно якого у ОСОБА_7 виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в кількості 1,95 проміле.

Отримані в результаті ДТП серйозні пошкодження керованого обвинуваченим автомобіля (відсутність дзеркала і розбите лобове скло), а також численна кількість виявлених тілесних ушкоджень у потерпілої, свідчать про значну силу удару під час зіткнення. Отже ОСОБА_7 безсумнівно розумів, що здійснив наїзд на пішохода, і не зважаючи на це покинув місце вчинення правопорушення.

Пункт 2.10Є ПДР зобов`язує водія, у разі причетності до ДТП до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю і обвинувачений, як водій, мав про це знати.

В салоні автомобіля виявлена пляшка, частково наповнена прозорою рідиною. Обвинувачений повідомив, що пляшка належить йому і всередині знаходиться горілка. Не виключено, що саме цей алкогольний напій ОСОБА_7 вживав безпосередньо перед інцидентом. Останній вказав, що в дачному будинку випивав горілку з іншої пляшки.

Час настання смерті потерпілої і можливість її врятувати шляхом вжиття невідкладних заходів, для кваліфікації дій за ст. 135 КК України, правового значення не має.

Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія ОСОБА_7 , який будучи у стані алкогольного сп`яніння допустив порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої, після чого залишив її без будь-якої допомоги при тому, що вона перебувала в небезпечному для життя безпорадному стані.

Судом об`єктивно встановлено, що ОСОБА_7 під час керування автомобілем мав діяти уважно, врахувати дорожню обстановку, а саме темну пору доби і наявність пішохода, яка рухалася по правому краю проїзної частини в попутному напрямку. При цьому обвинувачений не вжив відповідних заходів, що і призвело до зіткнення та загибелі ОСОБА_9 .

Версія сторони захисту спростована і згадані вище докази безумовно доводять керування водієм ОСОБА_7 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння під час ДТП, причинний зв`язок між порушенням ним ПДР і наслідками події, та подальше залишення ним потерпілої без допомоги у безпорадному стані, хоча він мав змогу такі дії вчинити.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання.

ОСОБА_7 в силу ст. 89 КК України є раніше не судимою особою, перебуває у громадському шлюбі, утриманців не має, характеризується за місцем проживання і місцем утримання позитивно, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, працює.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому є те, що він раніше не судимий, характеризується позитивно, частково визнав свою винуватість і щиро шкодує про вчинене ДТП та загибель людини.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді органу пробації, рівень вчинення повторного кримінального правопорушення визначається як середній та його виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе, хоча і становитиме середній рівень небезпеки для суспільства.

Беручи до уваги вчинення ОСОБА_7 двох кримінальних правопорушень, зокрема тяжкого злочину у стані алкогольного сп`яніння, внаслідок чого загинула людина, думки потерпілого щодо суворості покарання, суд приходить до висновку що виправлення винного можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і йому слід призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням з позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки лише таке покарання буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

При визначенні строку позбавлення волі, який відбуватиме ОСОБА_7 , суд зокрема зважає і на його вік.

Строк відбування обвинуваченим основного покарання необхідно рахувати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши в час його відбуття попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 залишається попередній, оскільки враховані при застосуванні тримання під вартою обставини (переховування від суду, незаконний вплив на потерпілого), не змінились.

Цивільний позов потерпілого слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Цивільна відповідальність власника автомобіля марки «ВАЗ-21043», р.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_7 , застрахована у АТ «Страхова компанія «Країна» (поліс ЕР/217873661) з лімітом страхової відповідальності за шкоду, завдану майну 160000 грн. та життю і здоров`ю 320000 грн. Франшиза становить 3200 грн.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди загинула ОСОБА_9 , у зв`язку з чим її син ОСОБА_5 поніс витрати на поховання. Згідно видаткової накладної № 3613 від 14.12.2023 та рахунку від 15.12.2023, загальна сума належним чином підтверджених витрат складає 54720 грн. Майнова шкода підлягає стягненню з страхової компанії, окрім 3200 грн. (розмір франшизи).

Крім того, потерпілий внаслідок протиправних дій обвинуваченого переніс душевні страждання, пов`язані з загибеллю матері, розмір відшкодування яких, враховуючи глибину та тривалість перенесених ОСОБА_5 страждань, пов`язаних з наслідками правопорушень, потребі відновити попередній моральний стан, виходячи з вимог розумності і справедливості, матеріального стану ОСОБА_7 , слід визначити в сумі 650000 грн. Обвинувачений погодився з оціненою потерпілим моральною шкодою і позовні вимоги в цій частині визнав повністю.

В силу пункту 27.3 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, зокрема її дітям. Загальний розмір такого страхового відшкодування цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку.

Станом на грудень 2023 року, розмір мінімальної заробітної плати становив 6700 грн. Отже з АТ «Страхова компанія «Країна» підлягає стягненню моральна шкода в сумі 80400 грн., а решта стягується з винуватця ДТП.

Також, з ОСОБА_7 стягуються процесуальні витрати на проведення під час досудового розслідування експертиз в загальній сумі 10223 грн. 28 коп., що підтверджується відповідними довідками.

Решта процесуальних витрат в сумі 2271 грн. 84 коп. за проведення трасологічної експертизи (висновок № СЕ-19/123-24/893-ТР від 29.01.2024) відносяться на рахунок держави, оскільки даний висновок фактичного доказового значення для кримінального провадження не має.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України, а накладені арешти скасувати.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1 та ч. 1 ст. 135 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 3 ст. 286-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 9 (дев`ять) років;

-за ч. 1 ст. 135 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік і 6 (шість) місяців.

В силу ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 9 (дев`ять) років.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_7 рахувати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбуття вказаного покарання час його перебування під вартою з 12.12.2023 до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_7 залишити попередній, - тримання під вартою без визначення розміру застави.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 3200 (три тисячі двісті) грн. в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди та 569600 (п`ятсот шістдесят дев`ять тисяч шістсот) грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, а всього 572800 (п`ятсот сімдесят дві тисячі вісімсот) грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на користь ОСОБА_5 51520 (п`ятдесят одну тисячу п`ятсот двадцять) грн. в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди та 80400 (вісімдесят тисяч чотириста) грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, а всього 131920 (сто тридцять одну тисячу дев`ятсот двадцять) грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь державного бюджету процесуальні витрати за проведення експертиз у розмірі 10223 (десять тисяч двісті двадцять три) грн. 28 коп.

Речові докази:

- автомобіль марки «ВАЗ-21043», р.н. НОМЕР_1 , який перебуває на спеціальному майданчику для тимчасового зберігання затриманого автотранспорту НПУ ГУНП в Хмельницькій області, - передати за належністю ОСОБА_7 ;

- чохол з керма автомобіля, відеореєстратор «GLOBEX HQS-215», які знаходяться на зберіганні у кімнаті зберігання речових доказів Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, - передати за належністю ОСОБА_7 ;

- одяг та взуття ОСОБА_9 (куртку, жилет, халат, футболку, штани, труси, черевики), дзеркало заднього виду від автомобіля, заповнену рідиною скляну пляшку з написом «PERVAK», змиви, пляшку із залишками прозорої рідини з написом «Nemiroff», три фрагменти кріплення бокового дзеркала, які знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, - знищити.

Скасувати арешти на зазначене вище майно, накладені ухвалами слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 14.12.2023 та 19.01.2024.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Хмельницького

міськрайонного суду