Справа № 562/3621/24
У Х В А Л А

"23" грудня 2024 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисникаадвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Здолбунів Рівненської області кримінальне провадження №0000055 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.2 ст.28 ч.2 ст.307 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.307 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 обвинувачується в незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту та збуті психотропної речовини, вчиненому повторно, в особливо великих розмірах та за попередньою змовою групою осіб за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.2 ст.28 ч.2 ст.307 КК України, а ОСОБА_6 в незаконному придбанні, зберіганні та пересиланні з метою збуту та збуті психотропної речовини, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб за ч.2 ст.28 ч.2 ст.307 КК України.

У судовому засіданні прокурор просить заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави мотивуючи тим, що наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що у випадку скасування або зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, він може переховуватися від суду, усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним правопорушення, переховувати майно та грошові кошти, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Також, прокурор заяв клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на 60 днів мотивуючи тим, що наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що у випадку скасування або зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, він може переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує щодо продовження строку тримання під вартою, але його захисник вважає, що прокурором не доведено наявність ризиків, тому просить у разі задоволення клопотання прокурора визначити розмір застави, яка фактично вже внесена ОСОБА_8 , або повернути заставу заставодавцю.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник просять обрати обвинуваченому домашній арешт в нічний час, мотивуючи можливістю працевлаштування з метою сплати аліментів на неповнолітню дитину, яка навчається в Квасилівському професійному ліцею.

Заслухавши думку прокурора, який заперечує щодо повернення застави, та учасників справи суд приходить до такого висновку.

Установлено, що ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 04 жовтня 2024 року обвинуваченому ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, який продовжено ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30 жовтня 2024 року строком до 28 грудня 2024 року без визначення застави.

Відповідно до положень ч.3 ст.331 КПК України суд до спливу продовженого строку зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно положень ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення його дієвості, є запобіжний захід.

За змістом ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Наведена обставина у виді тяжкості покарання, на переконання суду, сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого вчинити дії з метою переховування від суду для уникнення притягнення до кримінальної відповідальності. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

На даний час ризики, передбачені пунктом 1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, можливість переховуватися від суду, переховувати майно та грошові кошти, незаконно впливати на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, що були враховані при встановленні відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились і жоден з більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти їм.

З огляду на тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Також установлено, що ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03 серпня 2024 року в справі №562/878/24 обвинуваченому ОСОБА_4 обрався запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави в сумі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908400 грн.

Відповідно до положень ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно абз.3 ч.4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Згідно ст.203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Указана вище застава за підозрюваного ОСОБА_4 07 серпня 2024 року трьома платежами в сумі 399000 грн., 399000 грн. та 110400 грн. була внесена ОСОБА_8 , що підтверджується квитанціями №144997770, №1.66447197.1 та №ПН93734С1.

Однак внаслідок обрання підозрюваному ОСОБА_4 ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 04 жовтня 2024 року в межах кримінального провадження №0000347, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 вересня 2024 року за ч.3 ст.307 КК України, об`єднаного в подальшому з даним провадження, запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави, останній під заставу не був звільнений.

Відповідно до ч.11 ст.182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Питання про звернення застави в дохід держави через невиконання обвинуваченим своїх обов`язків не вирішувалось і таких клопотань учасники справи не заявляли, фактично запобіжний захід у виді застави до ОСОБА_4 не застосовано, оскільки він не був звільнений з-під варти та дія ухвали, якою такий запобіжний захід до нього був застосований, припинилась.

А тому клопотання ОСОБА_8 про повернення його застави є обґрунтованим.

Крім того, продовження обраного ухвалою суду від 15 серпня 2024 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту з огляду на його вік та репутацію, тяжкість інкримінуємого кримінального правопорушення є достатнім, щоб запобігти передбаченим ст.177 КПК України ризикам, зокрема, спробам переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Наведені обвинуваченим та його захисником доводи про можливість застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту лише в нічний час є обґрунтованими та е заперечуються прокурором.

За таких обставин клопотання прокурора є обґрунтованим.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.27, 176-178,181, 314-317, 342-345 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 лютого 2025 року без визначення застави.

Продовжити ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючому по АДРЕСА_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22:00 години по 06:00 годину без застосування електронних засобів контролю з покладенням наступних обов`язків, а саме: прибувати за кожною вимогою до прокурора чи суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк домашнього арешту рахувати до 21 лютого 2025 року.

Ухвалу в частині запобіжного заходу надіслати для виконання Відділенню поліції №6 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області.

Клопотання ОСОБА_8 задоволити.

Повернути ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заставу в розмірі 908400 (дев`ятсот вісім чотириста) гривень, яка була ним внесена за обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ухвали Здолбунівського районного суду Рівненської області від 03 серпня 2024 року в справі №562/878/24 на рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Рівненській області згідно квитанцій №144997770 від 07 серпня 2024 року, №1.66447197.1 від 07 серпня 2024 року та №ПН93734С1 від 07 серпня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Рівненського апеляційного суду протягом 7 /семи/ днів з дня її оголошення.

Суддя: