справа № 619/992/25
провадження № 1-кп/619/291/25
ВИРОК

іменем України

01 квітня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі кримінальне провадження № 0001362 від 20.11.2024 з обвинувальним актом щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Селидове, Донецької області, громадянина України, не працює, військовослужбовця Збройних сил України, старшого стрільця-оператора 3 штурмового спеціалізованого відділення 2 штурмового спеціалізованого батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 , окремої штурмової 92-ї бригади,. раніше судимого, : 11.11.2019 року Димитровським міським судом Донецької області за ч.2 ст.121 КК України до 9 років позбавлення волі; ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області 07.06.2024 умовно-достроково звільнений для проходження військової служби,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

19.11.2024 близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував у приміщенні квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , де знаходились також господар квартири ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з якими він розпивав спиртні напої.

В ході розпиття спиртних напоїв між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час якого вони почали штовхати один одного руками в груди, а у ОСОБА_5 виник прямий злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Під час конфлікту ОСОБА_5 реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідків, бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи на меті спричинення тяжких тілесних ушкоджень останньому, стоячи напроти ОСОБА_7 , наніс йому два сильних удари кулаком правої руки в область щелепи, а коли потерпілий від вказаних ударів впав на підлогу узяв до рук дерев`яний стілець та продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 наніс останньому сильний удар по голові.

ОСОБА_7 після отриманих ударів вийшов з квартири на подвір`я.

В подальшому, 20.11.2024 близько 07 години 00 хвилин ОСОБА_6 вийшов зі своєї квартири на вулицю, де на подвір`ї виявив непритомного ОСОБА_7 , після чого викликав швидку допомогу, якою ОСОБА_7 госпіталізовано до КНП «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги проф. ОСОБА_8 » ХМР, де від отриманих травм ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 помер.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №12-17/413- А /24 від 03.01.2025 причиною смерті ОСОБА_7 явилася важка сукупна травма, яка включає в себе травму голови з внутрішньочерепними крововиливами, перелом кісток черепа та забій головного мозку, а також тупа травма грудної клітини із переломом ребер з обох боків та травма кінцівок, яка у своїй течії ускладнилася гострим розладом кровообігу та набряком-набряканням головного мозку.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, пояснивши суду про обставини вчиненого злочину так, як це викладено вище.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку. Таким чином, суд обмежився дослідженням доказів, поясненнями обвинуваченого та вивченням даних про його особу, без дослідження інших письмових доказів, які стосуються фактичних обставин справи.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення є доведеною, його дії, які виразилися в спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, суд кваліфікує за ч.2 ст.121 КК України.

Суд, особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановив, що раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання та служби характеризується негативно,приймав участь у бойових діях та має поранення .

При призначенні ОСОБА_5 покарання суд, враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно ст.66 КК України, суд визнає те, що ОСОБА_5 щиро розкаявся у скоєному злочині.

Обставин, що обтяжує відповідальність обвинуваченого, відповідно до вимог ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд керується вимогами ст.65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості та всі обставини вчиненого злочину, дані про особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання та обставини, що обтяжують покарання і вважає за можливим його перевиховання лише в умовах ізоляції від суспільства

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до ст.ст.124, 126 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання в виді позбавлення волі на строк сім років.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання ОСОБА_5 частково приєднати не відбуте ним покарання по вироку Димитровського міського суду Донецької області від 11.11.2019 та остаточно йому призначити покарання в виді позбавлення волі на строк вісім років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з 20 листопада 2024 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироку законної сили залишити незмінний-тримання під вартою в ДУ Харківський слідчий ізолятор.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз в розмірі 12734 грн.40 коп.

Речові докази: зіскоб грунту з нашарування речовини бурого кольору (РБК) ;дерев`яний стілець у зламаному стані ; змиви на ватну паличку з поверхні стільця;запальничка чорного кольору ; змив РБК, 2 (два) недопалка та 4 (чотири) фрагменти недопалків з попільничками; змив РБК на марлевий тампон; скляна пляшка 0,5 л. , що поміщено до паперових конвертів та коробки. та які зберігаються в кімнаті речових доказів ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1