Провадження №1-кп/761/1151/2025
В И Р О К

іменем України

27 лютого 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0003439 від 28.09.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Смільчинці Лисичанського району Черкаської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, військовослужбовця, маючого Орден за мужність ІІІ ступеня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участі сторін провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 27.09.2021 приблизно о 06 годині 45 хвилин, перебував за місцем проживання ОСОБА_5 у квартирі АДРЕСА_3 , звернув увагу на розташований на тумбочці у кімнаті квартири за вищевказаною адресою належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Apple» моделі «iPhone 11 Pro Мах» 256 GB, сірого кольору, який вирішив таємно викрасти, шляхом вільного доступу.

Реалізуючи протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , 27.09.2021 близько 06 години 45 хвилин, перебуваючи в кімнаті квартири АДРЕСА_3 , діючи умисно, переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер, скориставшись відсутністю потерпілого, взяв з тумбочки належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 11 Pro Мах», 256 GB, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з SIM- карткою з номером телефону: НОМЕР_3 , яка для потерпілого матеріальної цінності не становить, тобто незаконно заволодів ним, після чого місце вчинення кримінального залишив, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 21500,00 грн (двадцять одна тисяча п`ятсот гривень 00 копійок).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, пояснив суду, що дійсно, при обставинах, викладених вище у вироку, він 27.09.2021 приблизно о 06 год., перебуваючи на вечірці за адресою: АДРЕСА_4 , побачив на тумбочці мобільний телефон марки «Apple», який вирішив таємно викрасти. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з тумбочки мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 11 Pro Мах», 256 GB, та разом з ним залишив квартиру, розпорядившись ним на власний розсуд.

У зв`язку з визнанням вини, щирим каяттям, критичним ставленням до вчиненого, просив суд суворо його не карати. Крім того, ОСОБА_3 зазначив, що зробив належні висновки, при цьому є військовослужбовцем, був нагороджений: почесним нагрудним знаком Головнокомандувача ЗСУ «За збережене життя» 07.08.2023, також 24.06.2024 Президентом України Орденом за мужність ІІІ ступеня. Крім того повідомив про відшкодування потерпілому шкоди.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України показаннями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення та дослідженням даних, які характеризують його особу, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, розміру шкоди /фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення/, які ніким не оспорюються, у зв`язку з відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Крім того, суд, дослідивши, оцінивши та проаналізувавши отримані, досліджені і перевірені в судовому засіданні дані, які характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, є невірною, оскільки наявна зайва кваліфікуюча ознака - повторність, яка була встановлена органом досудового розслідування.

Так, відповідно примітки до ст.185 КК України - крадіжка визнається вчиненою повторно, якщо вона вчинена особою, яка раніше вчинила будь-яке із кримінальних правопорушень, передбачених у статтях 185, 186, 189-191, 187, 262 КК України.

Згідно з ч. 1, ч. 4 ст. 32 КК України - повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною Особливої частини КК України. Повторність відсутня, якщо за раніше вчинене кримінальне правопорушення особу було звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, установлених законом, або якщо судимість за це кримінальне правопорушення була погашена або знята.

Відповідно до ч.1 ст. 89 КК України, особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом, визнаються такими, що не мають судимості.

Як встановлено в ході судового розгляду, ОСОБА_3 був засуджений вироком Деснянського районного суду м. Києва від 25.09.2020 за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Згідно з положеннями ст.165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Відповідно до ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 30.11.2021, ОСОБА_3 було звільнено від призначеного покарання вироком Деснянського районного суду м. Києва від 25.09.2020, у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Таким чином, з урахуванням вимог ст.ст. 32, 89 КК України, а також того, що ОСОБА_3 вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення 27.09.2021, тобто після закінчення іспитового строку, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 є особою, яка визнається такою, що не має судимості, а відтак у діях ОСОБА_3 відсутня кваліфікуюча ознака повторність.

Статтею 337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, обвинувачення у вчиненні якого висунуто ОСОБА_3 та виключити кваліфікуючу ознаку повторність.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у таємному викрадені чужого майна /крадіжці/ та кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини кримінального провадження та відношення до скоєного обвинуваченого, який вину визнав, щиро розкаявся, відсутність претензій з боку потерпілого.

Також при призначенні покарання ОСОБА_3 судом враховуються дані про його особу, який раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, має місце реєстрації, постійне місце проживання, є військовослужбовцем, має ряд нагород, зокрема нагрудний знак Головнокомандувача ЗСУ «За збережене життя», Орден за мужність ІІІ ступеня, неодружений, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, його вік та стан здоров`я.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначення покарання у виді штрафу.

Стягненню з ОСОБА_3 підлягають процесуальні витрати на залучення експерта.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 суд не розглядає, в зв`язку з відмовою потерпілого від позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1000 /однієї тисячі/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 /сімнадцять тисяч/ гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 1 887 /одна тисяча вісімсот вісімдесят сім/ гривень 82 /вісімдесят дві/ копійки.

Речові докази:

-DVD-R диск із відеозаписами, 4 сліди папілярних узорів та одну дактилокарту пальців рук ОСОБА_3 , фотознімки чека на покупку мобільного телефона- залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя