Справа № 202/1657/25
Провадження № 1-кс/202/1903/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

10 березня 2025 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора групи прокурорів прокурора Слобожанської окружної прокуратури

Дніпропетровської області ОСОБА_3 ,

старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ,

власника майна ОСОБА_5 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора групи прокурорів прокурора Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000095 від 22.02.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулася прокурор групи прокурорів прокурор Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000095 від 22.02.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255 КК України.

Дане клопотання, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 06 березня 2025 року.

Відповідно до матеріалів клопотання, під час досудового розслідування встановлено, що на території Дніпропетровської області діє злочинна організація, особи якої попередньо об`єднались з метою особистого збагачення від незаконного придбання, зберігання, перевезення, збуту наркотичних засобів та психотропних речовин в особливо великих розмірах.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що одним із учасників групи, яка займається незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

04.03.2025 за погодженням з прокурором відділу Дніпровської обласної прокуратури ОСОБА_8 було складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншим співучасникам за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч.4 ст. 28, ч. 2, 3 ст. 307, ч. 1, 2 ст. 255 КК України.

04.03.2025 до СУ ГУНП в Дніпропетровській області надійшов ініціативний рапорт працівників УСР в Дніпропетровській області ДСР НПУ, про те, що саме ОСОБА_7 користується автомобілем марки «FORD FUSION», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який використовував у незаконній діяльності перевозив на ньому наркотичні засоби та психотропні речовини в місця зустрічі з покупцями, зберігав у автомобілі наркотичні засоби та психотропні речовини до моменту їх збуту.

Відповідно до інформації на рухоме майно власником автомобілю марки «FORD FUSION», державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично користується підозрюваний ОСОБА_7 .

04.03.2025 року проведений обшук автомобіля марки «FORD FUSION», державний номерний знак НОМЕР_1 , в ході якого виявлено та вилучено майно: cвідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , та ключі запалення; автомобіль марки «FORD FUSION», державний номерний знак НОМЕР_1 ;

04.03.2025 вище перераховане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні про що винесено відповідну постанову слідчого.

04.03.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255 КК України.

У зв`язку з вищевикладеним, орган досудового розслідування вважає за необхідне в накладенні арешту на автомобіль марки «FORD FUSION», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та перебуває у користуванні підозрюваного ОСОБА_7 .

У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримала та наполягала на його задоволенні. Слідчому судді надала пояснення аналогічні тим, що викладені в клопотанні.

Представник власника майна, адвокат ОСОБА_6 , в судовому засіданні надав письмові заперечення на клопотання про накладення арешту на майно, відповідно до яких просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, посилаючись відсутність на те правових підстав власнику транспортного засобу ОСОБА_5 в межах кримінального провадження не оголошувалось повідомлення про підозру та в якості свідка останню допитано не було. Зазначив, що автомобіль було придбано задовго до внесення відомостей до ЄРДР та до обставин, які зазначаються в матеріалах кримінального провадження.

Власник майна ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала позицію свого представника.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, власника майна, представника власника майна, дослідивши матеріали клопотання та долучені до них документи, дійшов наступного висновку.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 від 22.02.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як вбачається з матеріалів клопотання та встановлено в судовому засіданні, в рамках вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2025 року, за наслідками розгляду клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором групи прокурорів прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про надання дозволу на проведення обшуку в рамках кримінального провадження за № 0000095 від 22.02.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255 КК України, надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки «FORD FUSION», державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває в користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,та належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

04 березня 2025 року на виконання ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2025 року про надання дозволу на проведення обшуку, було проведено обшук автомобіля марки «FORD FUSION», державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебуває в користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,та належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого було виявлено та вилучено: транспортний засіб марки «FORD FUSION», державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключ запалення від вказаного автомобіля.

Обшук здійснено за участю ОСОБА_14 . Наркотичних засобів та психотропних речовин виявлено не було.

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_15 від 04 березня 2025 року майно вилучене під час проведення обшуку транспортного засобу марки «FORD FUSION», державний номерний знак НОМЕР_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000095 від 22.02.2024 року.

Як вбачається з матеріалів справи, клопотання прокурора про арешт майна подано через канцелярію суду 06 березня 2025 року, що свідчить про дотримання строків, передбачених ч. 5 ст.171 КПК України.

При цьому згідно статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За приписами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт транспортного засобу, який було вилучено в ході проведення обшуку автомобіля марки «FORD FUSION», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_5 , яка є третьою особою у кримінальному провадженні, слідчий суддя зважає, що стороною кримінального провадження не доведено необхідність накладення арешту в рамках кримінального провадження, оскільки прокурором жодним належним доказом не доведено, що зазначений транспортний засіб містить сліди злочину, та відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а тому причина для подальшого арешту майна відсутня та клопотання прокурора про арешт майна не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора групи прокурорів прокурора Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000095 від 22.02.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Слідчий суддя ОСОБА_1