Справа №191/1856/24
Провадження № 1-кп/191/174/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0002044 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Гуляйполе Запорізької області, громадянина України, який неодружений, з середньою освітою, зареєстрований та проживає адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації в посаді бойового медика 2 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому звані «солдат», раніше не судимий,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

УСТАНОВИВ:

26.04.2024 року до суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , у якому зазначено, що солдат ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та проходячи її в посаді бойового медика 2 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників та без поважних причин, 22 вересня 2023 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , пункт тимчасової дислокації якої знаходився за адресою: АДРЕСА_2 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), звідки прибув до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби, ввірених йому за посадою, заходів для повернення до пункту дислокації військової частини НОМЕР_1 не приймав, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, та був незаконно відсутній на військовій службі до 15 лютого 2024 року.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав своє клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з тим, що він має намір повернутися до іншої військової частини ( НОМЕР_3 ) для продовження проходження військової служби та надав письмову згоду т.в.о. командира військової частини НОМЕР_3 старшого лейтенанта ОСОБА_5 .

Прокурор у судовому засіданні також підтримав звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України.

Заслухавши учасників судового провадження, не досліджуючи інші докази по кримінальному провадженню, суд вважає, що подія кримінального правопорушення мала місце, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.5 ст.407 КК України, як самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану, військовослужбовцем.

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч.1 ст.44 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.5 ст.401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Таким чином, оскільки визначені кримінальним законом умови, передбачені ч.5 ст.401 КК України виконано: обвинувачений ОСОБА_4 отримав письмову згоду т.в.о. командира військової частини НОМЕР_3 старшого лейтенанта ОСОБА_6 від 20 березня 2025 року за вих.№185 про подальше проходження військової служби в зазначеній військовій частині, вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України, а звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України є обов`язком, а не правом суду, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання обвинуваченого та його звільнення від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України на підставі ст. 44, ч.5 ст.401 КК України.

На підставі ст. 44, ч.5 ст.401 КК України, керуючись ст. 284-286, 369-372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про його звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України.

Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Копію ухвали негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повна ухвала складена 04.04.2025 року.

Суддя ОСОБА_1