Номер провадження: 11-сс/813/172/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2024 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, в рамках кримінального провадження № 0001279, внесеного до ЄРДР 04 вересня 2024 року,-

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою було задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури ОСОБА_9 , та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», в межах строку проведення досудового розслідування, до 21.02.2025 року включно.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення, наявністю ризиків, передбачених п.п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, які не зменшилися та продовжує існувати, а тому є необхідність подальшого тримання під вартою підозрюваного.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала є необґрунтованою, з наступних підстав:

- слідчий суддя при постановленні оскаржуваної ухвали не прийняв до уваги, той факт, що підозра ОСОБА_10 об`єктивно є необґрунтованою. Так, протокол пред`явлення особи для впізнання, складений 11.09.2024 року, штучно сфабрикований стороною обвинувачення, оскільки у наданому на огляд підлітковому фото ОСОБА_10 неможливо впізнати саме його, оскільки його зовнішність суттєво змінилась; протокол за результатами проведення негласної слідчої ('розшукової') дії - аудіо-, відеоконтролю особи за кримінальним провадженням від складений 14.09.2024 року, має суттєві недоліки в правильності відображення осіб, які приймали участь у вказаному діалозі, а також, яким чином співробітник, який складав протокол ідентифікував особу кожного із учасників діалогу;

- станом на сьогодні, сторона захисту неправомірно позбавлена права закріпленого, зокрема ст.42 КПК Україна, якою безпосередньо передбачено право підозрюваного на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.221 КПК України, оскільки постановою слідчого від 11.09.2024 року було відмовлено у задоволенні клопотання захисника про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування;

- затримання ОСОБА_10 відбулось з істотним порушенням норм процесуального права, оскільки, правових підстав для затримання у порядку, визначеному статтею 208 КПК України у співробітників правоохоронного органу не було, оскільки єдина подія, яку інкримінують ОСОБА_11 мала місце 11.09.2024 року, що виключає випадки для затримання визначені статтею 208 КПК України.

Посилаючись на викладене, захисник просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 23 години до 06 години наступної доби.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_6 надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Прокурор надав заяву про розгляд справи за його відсутності та повідомив, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні завершено, шляхом скерування обвинувального акту до суду.

Заслухавши доповідь головуючого, перевіривши матеріали кримінального провадження, та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 12 КПК під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Серед інших, до заходів забезпечення кримінального провадження, віднесено запобіжні заходи (п. 9 ч.2 ст. 131 КПК України).

З матеріалів справи убачається, що у провадженні СВ ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001279 від 04 вересня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 28 вересня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, за кваліфікуючими ознаками: вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 28 вересня 2024 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного суду від 05 листопада 2024 року, доОСОБА_7 , застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до25 листопада 2024 року, без визначення розміру застави.

У наступному, ухвалою слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 22 листопада 2024 року, залишеною без змін за наслідком апеляційного перегляду, продовжено строк тримання ОСОБА_7 під вартою до 28 грудня 2024 року року, без визначення розміру застави.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 до 21 лютого 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави

Згідно із ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті (виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою) виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК України).

Під час надання оцінки висновкам слідчого судді апеляційний суд виходить із такого.

На цій стадії суд не може надавати іншу оцінку тому чи наявна обґрунтована підозра, якщо на момент апеляційного перегляду не надано нових доказів, які не подавалися раніше, чи не змінилися обставини, котрі мали місце на момент прийняття первісного рішення про застосування запобіжного заходу, оскільки в протилежному випадку вказане по суті буде повторним переглядом первісного рішення про застосування запобіжного заходу, що суперечить принципу поваги до остаточного судового рішення.

В оскаржуваному рішенні слідчий суддя дійшов висновку, що наявні ризики переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів, установлені при застосуванні запобіжного заходу ризики продовжують існувати й надалі.

Надаючи саме таку оцінку, апеляційний суд зауважує, що під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу суд зобов`язаний установити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що продовжує існувати хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК).

Існування кожного вказаного у ч. 1 ст. 177 КПК ризику повинно підтверджуватися фактами, наявність яких має бути переконливо продемонстровано (п. п. 85, 86 рішення Європейського Суду з прав людини від 30.01.2018 у справі «Макаренко проти України» /Makarenko v. Ukraine, заява №622/11).

Із системного аналізу змісту ч. 2 ст. 177 і п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК вбачається, що ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними, тобто такими, що продовжують існувати, якщо встановлено обґрунтовану ймовірність можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, але вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

У ході застосування наведеного підходу судом враховується наступне.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду продовжує існувати, враховуючи: підозру ОСОБА_7 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення за вчинення якого його може очікувати покарання, пов`язане з позбавленням волі; дані про особу підозрюваного, який є громадянином Республіки Вірменії, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні немає, офіційно непрацевлаштований, у власності нерухомого або рухомого майна, що свідчить про відсутність обставин, які можуть утримати підозрюваного за місцем свого проживання.

Ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні продовжує існувати, ураховуючи встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд зможе обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто, якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею або отриманими у порядку, визначеному ст. 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

Ураховуючи, що в оскаржуваному рішенні слідчий суддя, виходячи з доводів сторони обвинувачення, зазначив достатні підстави, наявність яких підтверджується дослідженими доказами, продовження існування встановлених при застосуванні та продовженні запобіжного заходу ризиків підтвердилося. Адже, як вважає колегія суддів, ймовірність настання наведених ризиків не зазначена абстрактно, а переконливо продемонстрована. Й сторона захисту не навела фактів, які б вказували, що ймовірність настання ризиків відсутня.

Вказане не свідчить, що поза всяким сумнівом ОСОБА_7 здійснюватиме відповідні дії. Але наведені факти, котрі підтверджують, що підозрюваний має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні у майбутньому, сторона захисту в ході апеляційного перегляду не спростувала.

Доводи апеляційної скарги захисника про порушення права на захист підозрюваного не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись статями 24, 176, 177, 178, 183, 194, 196,197 370-372, 376, 404, 407, 409,419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2024 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, в рамках кримінального провадження № 0001279, внесеного до ЄРДР 04 вересня 2024 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_12 ОСОБА_3 ОСОБА_4