Справа № 191/3320/23
Провадження № 1-в/191/48/25
У Х В А Л А

іменем України

03 лютого 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про приведення вироку стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX,

ВСТАНОВИВ:

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про приведення вироку стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX.

Від представника державної установи та засудженого надійшли заяви про розгляд клопотання без їхньої участі.

Прокурор вважав клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

Суд, з урахуванням думки прокурора, дослідивши матеріали, долучені до клопотання, вважає необхідним у задоволенні клопотання відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «СВК (№94)» за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.07.2024, яким його засуджено за ч.4 ст.185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеним вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.05.2024, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 5 років позбавлення волі. Строк відбування покарання рахується з 05.12.2023. Врахувати зарахований вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.05.2024 на підставі ч. 7 ст. 72 КК України строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з 23.11.2023 по 04.12.2023 включно, а саме, три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 23.08.2024.

Відповідно до змісту зазначеного вироку ОСОБА_4 08.03.2023, 01.05.2023, 04.05.2023, 14.05.2023, 31.05.2023 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднані з проникненням в сховище, вчинені в умовах воєнного стану, завдавши потерпілим матеріальну шкоду в розмірі 5670,00 грн., 1947,60,00 грн., 1149,00 грн. та 2418,00 грн. відповідно.

Крім того, ОСОБА_4 засуджено за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.07.2024 за ст..126-1, ч.1 ст.122, ч.1 ст.70КК України до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання засудженому рахується з моменту набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 05.12.2023 до набрання цим вироком законної сили. На підставі ч. 7 ст. 72 КК України зараховано в строк відбуття покарання строк його перебування під цілодобовим домашнім арештом з 23.11.2023 по 04.12.2023 включно, а саме, три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.

Вирок набрав законної сили 01.06.2024.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання покарань.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон № 3886-IX), який набув чинності 09.08.2024, внесено зміни до ст. 51 (Дрібне викрадення чужого майна) Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст. 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до правової позиції Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеної у постанові від 07.10.2024 (справа № 278/1566/21) Закон № 3886-IХ, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважались кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені цим законом мають зворотну силу в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та п.п 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Приписами підпункту 169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV Податкового кодексу України розмір податкової соціальної пільги визначений у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2023 встановлений на рівні 2648,00 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2023 році становив 1324,00 грн. Відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2023 складали 2648,00 грн.

За вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.07.2024, яким ОСОБА_4 засуджено за ч.4 ст.185, ч.4 ст.70 КК України, сума крадіжки за одним з епізодів перевищує визначений законодавством мінімум (2023 рік - 2648,00 грн.)

Суд зазначає, що враховуючи вказані вище положення КПК України, а також те, що Закон №3886-ІХ є таким законом, яким скасовано кримінальну протиправність кримінальних правопорушень, передбачених ст.185,190,191 КК України, в яких вартість предмета кримінального правопорушення не перевищувала 2 НМ (установленого на час вчинення діяння), суд, в порядку п.13 ч.1 ст.537 КПК України, може лише вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для звільнення засудженого від призначеного покарання, згідно ч.2 ст.74 КК України. У випадку, якщо, хоча б за одним фактом особа не підпадає під дію Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, то вона не підлягає звільненню.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.07.2024 стосовно ОСОБА_4 не підпадає під дію Закону України № 3886-IX в повному обсязі, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-IX від 18.07.2024, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про приведення вироку стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX - відмовити.

Копію ухвали направити до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» для відома.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1