Справа № 521/1253/15-к
Номер провадження:1-кп/521/330/16
У Х В А Л А

24 березня 2016 року м. Одеса

Малиновський районного суду м. Одеси у складі колегії судів:

головуючий суддя ОСОБА_1

судді - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретар ОСОБА_4

прокурор ОСОБА_5

потерпілий - ОСОБА_6

захисник ОСОБА_7

в присутності обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні клопотання сторони обвинувачення щодо зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_8 за кримінальним провадження у відношенні ОСОБА_8 за обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. ст. 294 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В ході судового засідання стороною обвинувачення подано клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний заход у вигляді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_8 , яке підтримала сторона захисту.

Прокурор в судовому засіданні наполягав на наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: ризику вчинення іншого злочину в період непогашеної судимості та ризику переховування від суду, які підтверджуються наявністю судимостей у обвинуваченого, тяжкістю покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим. Проте, прокурор вважав, що запобіжним заходом, який забезпечить належну поведінку обвинуваченого та виконання покладених на нього зобов`язань є цілодобовий домашній арешт.

В обґрунтування клопотання прокурор та сторона захисту вказала, що підставами для зміни запобіжного заходу на більш м`який є те, що обвинувачений цілком визнав обвинувачення, сприяє розкриттю злочину, проживає за постійною адресою разом з матір`ю, яка потребує догляду.

Потерпілий залишив розгляд клопотання на розсуд суду

Розглянувши клопотання сторони обвинувачення про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу, суд вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 331 КПК України суд має право за клопотанням сторони провадження змінити запобіжний заход щодо обвинуваченого (ч.1), при цьому вирішення вказаного питання відбувається в порядку, передбаченого главою 18 КПК України (ч.2).

Відповідно до ч.4 ст. 199 КПК України питання щодо продовження строку тримання під вартою вирішується згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 200 КПК України (глава 18 КПК України) клопотання сторони про зміну запобіжного заходу розглядається згідно з правилами, передбаченими ст. 184 КПК України.

Прокурором вказано на обставини, які виникли після попереднього рішення про застосування запобіжного заходу допит свідків, бажання обвинуваченого давати свідчен6ня проти інших осіб, які бали участь у скоєні злочину та невідомі стороні обвинувачення.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків вчинення інших злочинів, що підтверджується наявністю судимостей у обвинуваченого; переховування від суду, що підтверджено тяжкістю покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання винним (позбавлення волі на строк від 8 до 15 років). При цьому довів що, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганням доведеним ризикам.

Вимоги ст. 194 КПК України виключають можливість самостійно відшукування та встановлення судом обставини, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України та ухвалення рішення про застосування більш суворого запобіжного заходу (в даному випадку продовження строку тримання під вартою), ніж зазначено в клопотання сторони обвинувачення.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченого є: запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інший злочин.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого на даному етапі обвинувачення у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може вдатися до спроб переховуватися від суду та вичинити інший злочин. Більш м`які запобіжні заходи, на думку суду не забезпечать належної поведінки обвинуваченого.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, суд також враховує і інші обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: міцність соціальних зв`язків в місці проживання обвинуваченого, відсутність постійного місця роботи, майновий стан обвинуваченого.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі Долгова проти Росії, скарга № 11886/05, 02.03.2006 року (п.41), Суд в черговий раз підкреслював, що, не зважаючи на те, що суворість вироку, що загрожує є важливим критерієм оцінки вірогідності того, що обвинувачений буде переховуватися від слідства та знову скоїть злочин, рішення питання про необхідність продовження строку тримання під вартою не може ґрунтуватися тільки на абстрактному критерії, тобто на оцінці тяжкості скоєного злочину. Продовження троку тримання під вартою не може використовуватися, як покарання у вигляді позбавлення волі, яке передує вироку суду.

Крім того, суд приймає до уваги Рішення ЄСПЛ у справі «Каучор проти Польщі (Kauczor v. Poland), скарга № 45219//06, 03.02.2009 року, де суд зазначив, що хоча суворість можливого покарання приймається до уваги при оцінці ризику ухилення від правосуддя або скоєння нових злочинів, тяжкість пред`явленого звинувачення не може бути єдиним обґрунтуванням тривалого тримання під вартою.

Згідно Рішення ЄСПЛ у справі «Хусейн Есен проти Туреччини (Huseyin Esen v. Turkey), скарга № 49048/99, 08.08.2006 р., Суд зазначає, що хоча «наявність доказів» і можливо розцінити як наявність серйозних доказів винуватості, і в цілому вказані обставини можуть являти собою суттєві фактори, проте вони, не можуть самі по собі виправдовувати тримання під вартою протягом тривалого періоду.

Суд приймає до уваги, що на протязі фактично двох років, кримінальне провадження не знайшло свого вирішення по суті не з вини обвинуваченого, а виключно з вини державних органів та вважає, що тримання під вартою ОСОБА_8 з 02.05.2014 року є прикладом тривалого періоду тримання особи під вартою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 177, 181, 200, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання сторони обвинувачення задовольнити.

Змінити запобіжний заход ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою на запобіжний заход у вигляді домашнього арешту, з забороною обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово строком на два місяця.

Негайно доставити ОСОБА_8 до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 і звільнити з-під варти. .

Виконання ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту доручити стороні обвинувачення.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки строком на два місяця , передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду;

2) здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт громадянина України та паспорт для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають змогу виїхати з України та в їхати в Україну;

3) носити електронний засіб контролю

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Контроль за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом покласти на співробітників Овідіопольский ВП ГУ НП в Одеській області.

Строк дії ухвали суду становить два місяця і обчислюється з моменту ухвалення, тобто з 24.03.2016 року. Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту припиняє свою дію 24.05.2016 року.

Ухвала суду щодо зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний заход у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2