Справа № 583/6238/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" грудня 2024 р. м. Охтирка

Колегія суддів Охтирського міськрайонного суду Сумської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора

обвинуваченого ОСОБА_5 /в режимі відео конференції/,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка обвинувальний акт по кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 травня 2024 року за №000619 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.111, ч. 1 ст. 436-2 КК України,

УСТАНОВИЛА:

13 грудня 2024 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області від Харківської обласної прокуратури в порядку п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 17 травня 2024 року за № 000619 від 17 травня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.111, ч. 1 ст. 436-1 КК України. Обвинуваченому ОСОБА_5 Київським районним судом м. Харкова 07 листопада 2024 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 грудня 2024 року.

Ухвалою колегії суддів Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16 грудня 2024 року це кримінальне провадження призначене в підготовче судове засідання на 25 грудня 2024 року /а.с. 66/.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні за участю обвинуваченого, його захисника.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтовав тим, що ОСОБА_5 пред`явлено обґрунтовану підозру, злочин за ч. 2 ст. 111 КК України, у вчиненні якого він обвинувачується, є особливо тяжким, за вчинення якого передбачено основне покарання у виді довічного позбавлення волі, ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які існували при застосування йому відповідного запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати, в тому числі, що обвинувачений може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може продовжити кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується та вчинити інші кримінальні правопорушення, може виїхати за межі території України та переховуватися від суду. / а.с. 76-86/. Копію клопотання вручено обвинуваченому 19 грудня 2024 року / а.с. 87/.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник, адвокат ОСОБА_6 , проти клопотання не заперечували.

З урахуванням позицій учасників кримінального провадження, досліджених доказів та вимог закону, колегія суддів дійшла такого висновку.

За змістом ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вказано в ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до частин 3, 5 ст. 199 КПК України суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Отже, виходячи із вказаних положень чинного законодавства, звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти обставини, які доводять, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, колегія суддів керується загальними приписами, якими врегульовано застосування запобіжних заходів, з урахуванням додаткових відомостей щодо продовження існування ризиків, які стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегією встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27 червня 2024 року підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111, ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на строк 60 днів, до 24 серпня 2024 року включно / а.с. 88-95/. Ухвалами слідчих суддів Київського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2024 року та від 07 листопада 2024 року строк тримання під вартою ОСОБА_5 було продовжено до 26 грудня 2024 року включно без визначення розміру застави / а.с. 96-107/.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Крім цього Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Відповідно до ст. 5 п. «С» Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після вчинення злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, її зв`язки з суспільством.

Ці стандарти доказування (переконання) колегія суддів використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .

При вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою колегія суддів оцінює тяжкість інкримінованих обвинуваченому злочинів, його наслідки, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його виннуватим. При цьому, колегія звертає увагу на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного особливого тяжкого злочину проти основ національної безпеки України.

Також при розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 колегія враховує, що обвинувачений є особою середнього віку, його за реєстровим місцем проживання є тимчасово окупована територія України.

За таких обставин, наведені прокурором ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, колегія суддів вважає доведеними.

На переконання суду застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків. Запобіжний захід у вигляді його тримання під вартою є співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості цього кримінального провадження. Виключно застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою здатен забезпечити запобігання ризику переховування обвинуваченого від суду, вчиненню іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілих та свідків.

Встановлені дані в сукупності вказують на підвищену небезпеку як самого діяння, так і особи обвинуваченого, а також на те, що обставини, які враховувалися судом при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, не змінилися та не перестали існувати.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті. Відповідно до положень абз 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, суспільну небезпечність інкримінованого діяння, суд не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Інших клопотань від учасників кримінального провадження не надійшло.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, колегія суддів дійшла висновку про можливість призначення судового розгляду з таких підстав.

Підстав для закриття кримінального провадження, направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України. Це кримінальне провадження підсудне Охтирському міськрайонному суду Сумської області.

Таким чином є всі підстави для призначення обвинувального акту до судового розгляду у відкритому судовому засіданні колегіально судом у складі трьох суддів.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 199, 314, 315, 316, 331, 393, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Задовольнити клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжити в кримінальному провадженні за № 000619 від 17 травня 2024 року обвинуваченому у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 436-2 КК України, ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 22 лютого 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Визначити строк дії цієї ухвали до 24 години 00 хвилин 22 лютого 2025 року.Призначити до судового розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000619 від 17 травня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.111, ч. 1 ст. 436-2 КК України, у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Охтирського міськрайонного суду Сумської області на 27 січня 2025 року о 14 годині 30 хвилин з повідомленням прокурора, обвинуваченого, його захисника.

Копію ухвали направити начальнику ДУ Харківський слідчий ізолятор для виконання та вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали проголошено 27 грудня 2024 року о 15 годині 00 хвилин.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3