1Справа № 335/923/25 1-кс/335/418/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000117 від 28.01.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, який здобув середню освіту, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей немає, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- 09 грудня 2011 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України за вчинення якого було обрано покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки з випробувальним строком на 2 роки;

- 28 березня 2013 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України за вчинення якого було обрано покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 71 КК України приєднати до приговору 09.12.2011 року, визначити позбавлення волі на 3 роки 1 місяць;

- 23 вересня 2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, 75 КК України за вчинення якого було обрано покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки з випробувальним строком на 3 роки;

- 03 березня 2016 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України за вчинення якого було обрано покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 71 КК України приєднати до вироку 23.09.2015 року, визначити позбавлення волі на 3 роки 6 місяців. На підставі ч. 5 ст. 75 КК України зарахувати у строк період з 21.01.016 року до вступу вироку в закону силу. 07.05.2019 року звільнився по відбуттю покарання;

- 12 грудня 2019 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України за вчинення якого було обрано покарання у вигляді арешту строком на 6 місяців. Звільнено 28.02.2020 з Оріхівської ВК Запорізької області №88 по відбуттю строку покарання;

- 29 вересня 2020 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України за вчинення якого було обрано покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки;

- 20 березня 2021 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, за ч. 3 ст. 185 КК України за вчинення якого було обрано покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з вищезазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив наступне.

Слідчим відділенням відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000117 від 28.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.01.2025 у період часу з 14:55 години до 15:30 години, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного згідно Указу президента України №64/2022 від 24.02.2022, перебуваючи у приміщенні Департаменту освіти і науки Запорізької міської ради, що розташований за адресою: м. Запоріжжя вул. Леоніда Жаботинського, буд. 20, шляхом вільного доступу, зайшов до кабінету № 4, де з чорної шкіряної сумки, яка знаходилась на поличці дерев`яного стелажу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав гаманець, який належить потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та який не представляє матеріальної цінності для останньої, в якому знаходились грошові кошти, а саме 465 гривень, 200 доларів США (згідно курсу НБУ станом на 28.01.2025 становить 8389,58 (1 долар США = 41,9479 грн.) та колекційна монета номіналом 10 гривень.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 покинув місце скоєння кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 8864 гривень 58 копійок.

28.01.2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

29.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи суворість та невідворотність покарання за вчинений тяжкий злочин, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, слідчий просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання слідчого та просила його задовольнити. Крім того, прокурор повідомила, що на розгляді Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, в якому до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 53680,00 грн. 03.12.2024 ОСОБА_4 був звільнений з-під варти у зв`язку із внесенням застави.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеність зазначених в клопотанні ризиків. Підозрюваний зазначив, що не має намірів чинити перешкоди кримінальному провадженню, має постійне місце проживання, має нерегулярний, мінливий заробіток від роботи на будівництві. Також підозрюваний підтвердив повідомлені прокурором обставини його звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави у кримінальному проваджені, яке перебуває на розгляді в Ленінському районному суді м. Запоріжжя.

Захисник підтримав позицію підозрюваного та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку учасників провадження, вивчивши клопотання слідчого, дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив наступне.

Слідчим відділенням відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000117 від 28.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

28.01.2025 ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчинені вищезазначеного кримінального правопорушення.

29.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Аналіз фактичних даних, що містяться у протоколах допиту потерпілої та свідків, протоколі затримання підозрюваного, дозволяє дійти висновку про можливу причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому правопорушення. Сукупності зібраних органом досудового розслідування доказів достатньо для повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Стороною захисту не наведено обставин, які б свідчили про очевидну недопустимість поданих стороною обвинувачення доказів. Остаточна оцінка зібраним у кримінальному провадженні доказам на предмет їх допустимості, достовірності, належності та достатності має бути здійснена судом на стадії судового провадження.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

У рішенні «Чеботарь проти Молдови» 13.11.2007 Європейський суд з прав людини зазначив, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993.

Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.

Враховуючи вагомість наданих слідчому судді доказів ймовірної причетності ОСОБА_4 до інкримінованого йому злочину, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, наявність у нього судимостей за вчинення аналогічних правопорушень, доводи сторони обвинувачення про те, що у разі незастосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу, останній може переховуватись від органу досудового слідства або суду, є переконливими.

Ймовірним є й ризик незаконного впливу підозрюваним на свідків та потрепілу, оскільки наразі зазначені особи не допитані судом, і, відповідно, їх показання не сприйняті безпосередньо, задля можливості використання їх як доказів, у той час як Кримінальним процесуальним кодексом України встановлена процедура отримання показань від осіб, які є свідками та потерпілими у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). З огляду на викладене, цілком ймовірно, що будучі обізнаним про анкетні дані свідків та потерпілої, підозрюваний може здійснювати на них протиправний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання суду.

З огляду на обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який, будучи чоловіком працездатного віку, непрацевлаштований, доказів наявності в нього законних джерел заробітку не надав, раніше неодноразово судимий за вчинення крадіжок, ймовірним є ризик того, що підозрюваний, перебуваючи на волі, вчинить інший аналогічний злочин.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

На момент розгляду слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу жодна особа не виявила наміру поручитись за виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту, на переконання слідчого судді, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також не усунуть ризиків, існування яких встановлено слідчим суддею.

З огляду на зазначене, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя виходить з наступного.

Щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України).

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

При визначені розміру застави, слідчий суддя враховує обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, вік та майновий стан підозрюваного, наявність ризиків, передбачений п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також слідчий суддя враховує те, що підозрюваний, будучи звільненим з-під варти після внесення застави в розмірі 53680,00 грн. у кримінальному провадженні за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України (справа № 334/707/24, провадження № 1-кп/334/432/24), обґрунтовано підозрюється у вчинені нового аналогічного злочину.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки застава в меншому розмірі не зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зумовити його належну процесуальну поведінку.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 28 березня 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Запорізькій області за наступними реквізитами: Отримувач - ТУ ДСА в Запорізькій області, Ідентифікаційний код за ; Номер розрахунку (IBAN): UA0001205; Банк отримувача: Державна казначейська служба України, м. Київ; МФО 820172, призначення платежу застава ОСОБА_4 .

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:

-не відлучатись з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-прибувати до слідчого, прокурора або до суду за вимогою;

-утриматися від спілкування зі свідками та потерпілою в даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та наслідки їх невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Встановити строк дії даної ухвали до 28.03 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали складено 30 січня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1