Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/664/2024 Справа № 641/4273/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова матеріали кримінального провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000402 від 14.03.2024 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Лозова Харківської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебуває, осіб похилого віку та неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.1 ст.317 КК України.

встановив:

17.05.2024 року близько 10:00 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебував за адресою свого фактичного місця мешкання, а саме: в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , куди в цей час до нього в гості прийшла знайома ОСОБА_6 . Перебуваючи у вказаній квартирі, ОСОБА_6 запитала дозволу у ОСОБА_5 вжити у приміщенні його квартири наркотичний засіб шляхом куріння, на що останній, маючи на меті надання сприятливих умов для вживання -наркотичних засобів, з мотивів реалізації особистих потреб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді надання місця для незаконного вживання наркотичних засобів, бажаючи цього, безкоштовно, добровільно надав раніше знайомій йому ОСОБА_6 , приміщення своєї квартири для незаконного вживання -наркотичних засобів, яка шляхом куріння у квартирі, де мешкав ОСОБА_5 , вжила наркотичний засіб метадон, обіг якого обмежено.

Також, 17.05.2024 року близько 17:30 год. ОСОБА_5 перебував за адресою свого фактичного місця мешкання, а саме: в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , куди в цей час до нього в гості прийшов знайомий ОСОБА_7 .

Перебуваючи у вказаній квартирі, ОСОБА_7 запитав дозволу у ОСОБА_5 вжити у приміщенні його квартири наркотичний засіб шляхом куріння, на що останній, маючи на меті надання сприятливих умов для вживання них засобів, з мотивів реалізації особистих потреб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді надання місця для незаконного вживання наркотичних засобів, бажаючи цього, безкоштовно, добровільно надав раніше знайомому ОСОБА_7 , приміщення своєї квартири для незаконного вживання наркотичних засобів, який шляхом куріння у квартирі, де мешкав ОСОБА_5 , вжив наркотичний засіб метадон, обіг якого обмежено.

Крім того, ОСОБА_5 у невстановлений час та місці, але не пізніше 17.05.2024 року, в порушення вимог законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, маючи прямий чисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, з метою особистого вживання, незаконно придбав через Телеграм-бот, назву якого встановити не надалося можливим, психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP у невстановленій кількості, приніс до місця свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_4 та почав незаконно зберігати з метою особистого вживання без мети збуту.

17.05.2024 в період часу з 18:57 до 20:00 під час проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 у кв. АДРЕСА_3 виявлено та вилучено у ОСОБА_5 полімерний пакунок, в якому знаходиться речовина бежевого кольору масою 1,4473 г, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, маса PVP, в складі наданої на дослідження речовини, становить 1,0750 г, речовину бежевого кольору масою 0,1909 г, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, маса PVP, в складі наданої на дослідження речовини, становить 0,1386 г, дві піпетки вироблені зі скла, в яких мається нашарування речовини, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, маса РVР, в складі наданої на дослідження речовини, становить 00213 г., 0,0009 г. Загальна маса PVPв складі наданої речовини становить 1, 2358 г.

Статтею 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» визначено, що діяння, пов`язані із придбанням, зберіганням, перевезенням, збутом психотропних речовин, включених до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770, що здійснюються у порушення порядку, встановленого законодавством про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори, є незаконними.

Згідно з вимогами ст. ст. 25-28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» придбання, виготовлення, зберігання та перевезення фізичними особами наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених зазначеним Законом, забороняється. Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», «Список № 2 особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в «Таблиці 2» - PVP є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Проте, всупереч порушення вищезазначених вимог законодавства, ОСОБА_5 діючи умисно, незаконно придбав та зберігав при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса PVP в складі наданої речовини становить 1, 2358 г.

В судовому засіданні ОСОБА_5 вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю щиро розкаявся, підтвердив фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень наведені вище, зазначивши, що все відбувалося саме так, як викладено в обвинувальному акті та пояснив що він дійсно надав своє житло для вживання наркотичних засобів. Крім того, через мережу інтернет придбав психотропну речовину, яку в подальшому зберігав для особистого вживання. Дуже шкодує про вчинене.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи та судом встановлено, що він вірно розуміє ці обставини, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, вислухавши думку учасників судового процесу та роз`яснивши їм правові наслідки застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Враховуючи, що ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення ним кримінального правопорушення, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин. Чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суд застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_5 суд кваліфікує

за ч.1 ст.317 КК України як кримінальне правопорушення-злочин, тобто надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів;

за ч.1 ст.309 КК України, як кримінальне правопорушення-проступок, тобто незаконне придбання, зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, позиції сторони обвинувачення висловлену під час судових дебатів, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 , раніше не судимий, у лікаря нарколога та у лікаря психіатра на обліку не перебуває, за місце мешкання характеризується посередньо.

Відповідно до наданої досудової доповіді орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить середній ризик небезпеки.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає шире каяття .

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд приходить до висновку, щодо призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, при цьому суд вважає за можливе не призначати йому максимальне покарання, передбачене Законом.

В зв`язку з тим, що обвинувачений скоїв декілька кримінальних правопорушень, ні за одне із яких він засуджений не був, суд вважає за необхідне призначити покарання за правилами ч.1 ст. 70 КК України.

Крім того, зі змісту ст.. 75 КК України вбачається, що застосування закріплених у ній правил - звільнення від відбування покарання з випробуванням - допустиме лише за наявності обґрунтованих підстав для висновку, що виходячи з тяжкості злочину, особи винного та інших обставин кримінального провадження виправлення засудженого є можливим без ізоляції від суспільства. Застосування судом ст. 75 КК має бути належним чином умотивовано.

Суд враховує, дані про особу обвинуваченого, щире каяття, характеристику обвинуваченого, відсутність тяжких наслідків від вчинення кримінального правопорушення, наявність обставин, що пом`якшують його покарання, те що обвинувачений від слідства й суду не ухилявся, та вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Цивільний позов по справі відсутній.

Питання щодо арешту на майно, накладеного в рамках даного кримінального провадження, вирішується судом в порядку, передбаченому ст.174 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України, судові витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи матеріалів речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 « Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» №СЕ-19/121-24/12404-НЗПРАП від 04.06.2-24 року в сумі 3029 гривень 12 коп., згідно довідок експертної установи, підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації, передбаченої ст. ст. 96-1, 96-2 КК України - відсутні.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 615 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч.1 ст.317 КК України та призначити йому покарання

за ч.1 ст.309 КК України у виді ДВОХ років обмеження волі;

за ч.1 ст.317 КК України у виді ТРЬОХ років ТРЬОХ місяців позбавлення волі

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 покарання у виді ТРЬОХ років ТРЬОХ місяців позбавлення волі .

На підставі ч.1 ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на ДВА роки.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз в сумі 3029 ( три тисячі двадцять дев`ять) грн.12 коп.

Арешт накладений ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.05.2024 року на тимчасово вилучене під час проведення обшуку на підставі ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова № 641/2661/24, за адресою: АДРЕСА_4 майно, а саме на: прозорий зіп-пакунок в якому міститься кристалічна речовина жовтого кольору, який було поміщено до поліетиленового сейф пакунку № CRI1085338 та опечатано; кристальна речовина жовтого кольору, яку було поміщено до поліетиленового сейф пакунку № CRI 1085322 та опечатано; дві скляні піпетки з нашаруванням кіптяви всередині яку було поміщено до поліетиленового сейф пакунку № CRI 1085340 та опечатано- скасувати

Речові докази: речовини бежевого кольору, яка находиться у полімерному пакеті, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено- PVP., яка заходиться на зберіганні в Управлінні логістики та МТЗ ГУНП в Харківській області ( квитанція №1774 від 04.07.2024року) знищити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1