Справа № 953/2353/25
н/п 1-кс/953/2029/25
"14" березня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
В С Т А Н О В И В :
13.03.2025 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло направлене 12.03.2025 клопотання прокурора про накладення арешту на вилучене в ході огляду місця події від 11.03.2025 в ході проведення огляду за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 334, а саме: посвідчення водія країни походження Грузія, серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 13.10.2006 року, в якому мається фотокартка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження вказаного майна, що вилучено у власника майна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .Посвідчення водія країни походження Грузія, серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 13.10.2006 року, в якому мається фотокартка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, долучити до матеріалів кримінального провадження.
В ході проведення дізнавачем СД ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , огляду місця події від 11.03.2025 за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 334, виявлено та вилучено у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступне майно:
1) Посвідчення водія країни походження Грузія, серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 13.10.2006 року, в якому мається фотокартка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Власником посвідчення водія країни походження Грузія, серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 13.10.2006 року, в якому мається фотокартка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Власник посвідчення водія країни походження Грузія, серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 13.10.2006 року, в якому мається фотокартка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , пояснив, що 11.03.2025 близько 12.10 години він рухався за кермом транспортного засобу по вул. Шевченка, де був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР, після чого надав співробітникам поліції своє посвідчення водія на власне ім`я яке отримав у 2006 році в Грузії, після чого співробітниками поліції його було повідомлено, що вказане посвідчення водія має ознаки підробки та викликали на місце події СОГ, які в подальшому вилучили у нього посвідчення водія. Також зазначає, що отримав посвідчення водія на законних підставах у ДАІ Грузії.
Згідно рапорту співробітника УПП в Харківській області ОСОБА_7 , 11.03.2025 під час несення служби у складі екіпажу 0020, за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 334, було зупинено ТЗ «ЗАЗ Ланос» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за порушення ПДР, який надав посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 13.10.2006, яке мало ознаки підробки, а саме відсутні захисні елементи, водяні знаки, та мали розбіжності в бланці посвідчення водія.
Згідно зі ст. 98 КПК України, вказані матеріальні об`єкти є речовими доказами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Враховуючи вищевикладене, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, проведення судових експертизи, збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження зазначеного майна, забезпечення цивільного позову та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а також враховуючи, що бланк посвідчення водія містить на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, а також вказане майно буде використано у кримінальному провадженні в якості речових доказів, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно, що було вилучено 08.08.2024.
Вищеописані речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, тобто відповідають критеріям, зазначеним у п. 1, п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України.
Таким чином, існує сукупність підстав вважати, що вищевказані речі є доказом кримінального правопорушення, оскільки відповідає вимогам ст. 98 КПК України.
Прокурор, посилаючись на вимоги ст. 98, 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речового доказу, просить накласти арешт на вказане майно.
Прокурор до судового засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просив задовольнити клопотання, долучив до заяви постанову про призначення техніко-криміналістичної експертизи даного бланку посвідчення.
Власник майна,будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання в судове засідання не прибув, подав до суду заперечення на клопотання про арешт майна, в яких посилається на отримання посвідчення водія в Грузії, неможливість поштового зв`язку через бойові дії, неможливість проведення експертизи.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власників майна та прокурора.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Строк звернення до слідчого судді з даним клопотанням не є пропущеним.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Посилання власника майна на неможливість проведення експертизи не спростовує висновків суду щодо наявності підстав для задоволення даного клопотання прокурора, також військовий стан не є підставами для відмови в задоволенні даного клопотання з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення огляду місця події, на зазначеному в клопотанні майні, можуть міститися відомості про факти чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі вході проведення експертизи, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, як тимчасово вилучене майно, вважає за необхідне накласти арешт на майно.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом, тобто зберегло на собі сліди вчинення злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до ст.276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя задовольняє клопотання прокурора про накладення арешту на майно, визначає місцем зберігання бланка посвідчення матеріалах кримінального провадження.
Одночасно, власнику майна роз`яснюється право, у разі наявності обґрунтованих підстав для скасування арешту, визначення місця зберігання даного майна, право звернутися до слідчого судді/суду з відповідним клопотанням в подальшому.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
Задовольнити клопотання прокурора про арешт майна.
Накласти арешт на майно, яке було вилученев ході огляду місця події від 11.03.2025 в ході проведення огляду за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 334, а саме: посвідчення водія країни походження Грузія, серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 13.10.2006 року, в якому мається фотокартка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження вказаного майна, що вилучено у власника майна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Визначити місцем зберігання вказаного посвідчення - в матеріалах справи.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1