Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 537/3588/20
Провадження № 1-кп/553/336/2025
У Х В А Л А

Іменем України

18.03.2025м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі колегії суддів:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_4 ,

за участі:

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,

захисника обвинувачених ОСОБА_8 ОСОБА_9 адвоката

ОСОБА_10 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_12 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_14 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_16 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_17 адвоката ОСОБА_18 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження №0000207 та № 0000460 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.4 ст.28, ч.1 ст.263, ч.2 ст.306, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.2 ст.306, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.4 ст.28 ч.1 ст.263, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

24.04.2023 року в провадження Ленінського районного суду м. Полтави після апеляційного перегляду, у відповідності до ухвали Полтавського апеляційного суду від 11.04.2023 року, надійшло об`єднане кримінальне провадження №0000207 та № 0000460 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.4 ст.28, ч.1 ст.263, ч.2 ст.306, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.2 ст.306, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.4 ст.28 ч.1 ст.263, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України.

Ухвалою суду (одноособово суддею ОСОБА_1 ) від 25.04.2023 року в даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання на 10 год. 30 хв. 28.04.2023 року.

В підготовчому судовому засіданні від 28.04.2023 року судом задоволено клопотання прокурора та продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 60 днів, з 28 квітня по 26 червня 2023 року, включно, з покладенням на останнього відповідних процесуальних обов`язків, та оголошено перерву для надання можливості захиснику обвинуваченого ОСОБА_15 - адвокату ОСОБА_16 ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, в зв`язку його призначенням Регіональним центром з надання БВПД в Полтавській області, на підставі Доручення від 27.04.2023 року № 016-160001074.

9 травня 2023 року в підготовчому засіданні судом задоволено заяви обвинувачених та захисників про розгляд даного кримінального провадження колегіальним складом суду та оголошено перерву для здійснення в автоматизованому порядку визначення членів складу колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави.

Відповідно до протоколу автоматизоваого визначення складу колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 09.05.2023 року, в даному об`єднаному кримінальному провадженні визначено наступний склад суду: головуючу суддю - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ..

Згідно ухвали колегії суддів від 16 червня 2023 року, підготовче провадження закінчено та призначено об`єднане кримінальне провадження №0000207 та № 0000460 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.4 ст.28, ч.1 ст.263, ч.2 ст.306, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.2 ст.306, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.4 ст.28 ч.1 ст.263, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України до судового розгляду на 10 год. 30 хв. 06 липня 2023 року.

Визначено судовий розгляд проводити колегіальним складом суду у відкритому судовому засіданні, викликавши в судове засідання учасників кримінального провадження.

В судовому засіданні, призначеному на 18 березня 2025 року, прокурором подано клопотання про продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинувачених у даному кримінальному провадженні, а саме.

Відносно ОСОБА_8 - у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши останньому залишати житло, а саме домоволодіння АДРЕСА_1 .

Зобов`язавши обвинуваченого ОСОБА_8 прибувати за кожною вимогою до суду, а також виконувати наступні обов`язки: 1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання; 3) утримуватися від спілкування зі свідками та вже засудженими особами у кримінальному провадженні; 4) здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, у разі наявності.

В обґрунтування свого клопотання в судовому засіданні прокурор вказував про те, що, згідно ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 01.03.2023 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який в подальшому судом було неодноразово продовжено, останній раз ухвалою колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 24 січня 2025 року, дія якого спливає 24 березня 2025 року.

Прокурором в обгрунтування свого клопотання вказувалось про те, що обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватися від суду, так як він у разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, через усвідомлення можливості втрати свободи на тривалий строк (до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна) зможе ухилитися від суду, змінити місце свого проживання, не повідомивши про це суд; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, анкетні дані яких наразі відомі, зокрема які приймали участь у якості понятих під час проведення оперативних закупок та обшуків у обвинувачених та учасників злочинної організації, які уклали зі стороною обвинувачення угоди про визнання винуватості та засуджені за вказані кримінальні правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, так як обвинуваченому ОСОБА_8 інкримінується вчинення через незначний проміжок часу ряду кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255 (в редакції 2001 року), ч.3 ст. 307, ч.2 ст. 306 КК України, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, що свідчить про небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення та про схильність останнього до злочинної діяльності.

Поряд з цим, прокурором вказувалось про те, що стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_8 та його вік не перешкоджають продовженню запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Прокурором стверджувалось про те, що застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів на думку останнього є недоречним, оскільки на даний час існують вищезазначені ризики, які передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Інші більш м`які запобіжні заходи відносно обвинуваченого ОСОБА_8 неможливо застосувати з наступних причин:

- особисте зобов`язання - оскільки даний запобіжний захід вимагає наявності особливої довіри до обвинуваченого в підтвердження його можливості дотримання процесуальних обов`язків та через необхідність дотримання останнім принципів співмірності між тяжкістю злочину та м`яким характером цього запобіжного заходу;

- заставу у зв`язку з тим, що обвинувачений підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчинення вищевказаних ризиків;

- поруку - у зв`язку з тим, що заяв від осіб, які поручаються за обвинуваченого ОСОБА_8 не надходило, а тому, зважаючи на наведені вище обставини, прокурор вважав за доцільне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного зсобу контролю та з покладенням на обвинуваченого відповідних процесуальних обов`язків.

Стосовно ОСОБА_11 - у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці з використанням засобів електронного конторолю з покладенням обов`язків: 1) прибувати до суду, який розглядає кримінальне провадження № 537/3588/20, за першою вимогою; 2) цілодобово не залишати без дозволу суду місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; 3) утримуватися від спілкування у кримінальному провадженні № 537/3588/20, посилаючись на те, що відносно обвинуваченого ОСОБА_11 був обраний ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11 березня 2020 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався. Відповідно до ухвали колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 06 липня 2023 року ОСОБА_11 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю, який судом неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 24 січня 2025 року, дія якого спливає 24.03.2025 року.

В обґрунтування даного клопотання прокурором вказувалось про те, що на даний час існують ризики, а саме: обвинувачений ОСОБА_11 може переховуватися від суду, так як він, перебуваючи на волі, у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк (до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна) зможе ухилитися від суду, змінити місце свого проживання, не повідомивши про це суд, також у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, він офіційно не працевлаштований; обвинувачений ОСОБА_11 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, анкетні дані яких наразі відомі, зокрема які приймали участь у проведенні оперативної закупки психотропних речовин, а також на свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , з якими укладено угоду про визнання винуватості, які судом затверджені; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинуваченому ОСОБА_11 інкримінується вчинення через незначний проміжок часу ряду кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.2 ст. 27 ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 307 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, що свідчить про небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення та про схильність останнього до злочинної діяльності.

Прокурором вказувалось, що стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_11 та вік не перешкоджають продовженню запобіжного заходу стосовно нього у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю.

Обгрунтовуючи клопотання про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_11 , прокурором наводились обґрунтування щодо неможливості застосування інших видів запобіжних заходів з наступних причин:

- особистого зобов`язання оскільки даний час запобіжний захід вимагає наявності особливої довіри до обвинуваченого в підтвердження його можливості дотримання процесуальних обов`язків та через необхідність дотримання останнім принципу співмірності між тяжкістю злочину та м`яким характером цього запобіжного заходу;

- поруки - у зв`язку з тим, що не надходили письмові звернення від осіб, які поручаються за ОСОБА_11 , а тому зважаючи на наведені вище обставини, прокурор вважав за доцільне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного зсобу контролю та з покладенням на обвинуваченого відповідних процесуальних обов`язків.

Відносно ОСОБА_15 дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю та покладенням відповідних процесуальних обов`язків, заборонивши останньому залишати житло, а саме: домоволодіння, що розташоване у АДРЕСА_3 .

Зобов`язавши обвинуваченого ОСОБА_15 прибувати за кожною вимогою до суду, а також виконувати наступні обов`язки: 1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання; 3) утримуватися від спілкування зі свідками та вже засудженими особами у кримінальному провадженні; 4) здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, у разі наявності.

Прокурором в клопотанні вказувалось про те, що відносно обвинуваченого ОСОБА_15 було обрано, відповідно до ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15.02.2020 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою 13.02.2020 року, який було продовжено ухвалою колегії суддів Полтавського апеляційного суду від 11.04.2023 року. Згідно ухвали колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 31 травня 2023 року змінено запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_15 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з застосуванням засобів електронного контролю, який в подальшому було неодноразово продовжено судом, останній раз ухвалою колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 24 січня 2025 року, дія якого спливає 24.03.2025 року.

В обґрунтування даного клопотання прокурором вказувалось про те, що на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_15 може переховуватися від суду, так як він у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, через усвідомлення можливості втрати свободи на тривалий строк (до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна) зможе ухилитися від суду, змінити місце свого проживання, не повідомивши про це суд, також у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, він офіційно не працевлаштований; обвинувачений ОСОБА_15 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, анкетні дані яких наразі відомі, зокрема які приймали участь у проведенні оперативної закупки психотропних речовин, а також на свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , з якими укладено угоду про визнання винуватості, які судом затверджені; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинуваченому ОСОБА_15 інкримінується вчинення через незначний проміжок часу ряду кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255 ( в редакції 05.04.2001 року), ч.2 ст. 27 ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 307 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, що свідчить про небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення та про схильність останнього до злочинної діяльності.

Прокурором вказувалось, що стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_15 та вік не перешкоджають продовженню запобіжного заходу стосовно нього у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням засобів електронного контролю.

Обгрунтовуючи клопотання про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_15 , прокурором наводились твердження щодо неможливості застосування інших більш м`яких видів запобіжних заходів з наступних причин:

- особистого зобов`язання оскільки, на даний час, запобіжний захід вимагає наявності особливої довіри до обвинуваченого в підтвердження його можливості дотримання процесуальних обов`язків та через необхідність дотримання останнім принципу співмірності між тяжкістю злочину та м`яким характером цього запобіжного заходу;

- поруки - у зв`язку з тим, що не надходили письмові звернення від осіб, які поручаються за ОСОБА_15 , а тому, зважаючи на наведені вище обставини, прокурор вважав за доцільне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_15 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю та з покладенням на обвинуваченого відповідних процесуальних обов`язків.

Стосовно ОСОБА_13 дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді домашнього арешту у нічний час доби у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. з використанням електронних засобів контролю та покладенням відповідних процесуальних обов`язків, заборонивши останньому залишати житло, що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 .

Зобов`язавши обвинуваченого ОСОБА_13 прибувати за кожною вимогою до суду, а також виконувати наступні обов`язки: 1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання; 3) утримуватися від спілкування зі свідками та вже засудженими особами у кримінальному провадженні; 4) здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордоном, у разі наявності.

Прокурором в клопотанні вказувалось про те, що відносно обвинуваченого ОСОБА_13 було обрано, відповідно до ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15.02.2020 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 15.02.2020 року, який було продовжено ухвалою колегії суддів Полтавського апеляційного суду від 11.04.2023 року. Згідно ухвали колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 31 травня 2023 року змінено запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_13 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобів електронного контролю, який було судом неодноразово продовжено.

Відповідно до ухвали колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 19 грудня 2023 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту змінено на домашній арешт у нічний час доби, який в подальшому було неодноразово продовжено судом, останній раз ухвалою колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 24.01.2025 року, дія якого спливає 24.03.2025 року.

В обґрунтування даного клопотання прокурором вказувалось про те, що на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_13 може переховуватися від суду, так як він, у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, через усвідомлення можливості втрати свободи на тривалий строк (до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна) зможе ухилитися від суду, змінити місце свого проживання, не повідомивши про це суд, також у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, він офіційно не працевлаштований; обвинувачений ОСОБА_13 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, анкетні дані яких наразі відомі, зокрема які приймали участь у проведенні оперативної закупки психотропних речовин, а також на свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , з якими укладено угоду про визнання винуватості, які судом затверджені; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинуваченому ОСОБА_13 інкримінується вчинення через незначний проміжок часу ряду кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.2 ст. 27 ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 307 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, що свідчить про небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення та про схильність останнього до злочинної діяльності.

Прокурором вказувалось, що стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_13 та вік не перешкоджають продовженню запобіжного заходу стосовно нього у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обгрунтовуючи клопотання про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_13 , прокурором наводились доводи щодо неможливості застосування інших більш м`яких видів запобіжних заходів з наступних причин:

- особистого зобов`язання оскільки на даний час запобіжний захід вимагає наявності особливої довіри до обвинуваченого в підтвердження його можливості дотримання процесуальних обов`язків та через необхідність дотримання останнім принципу співмірності між тяжкістю злочину та м`яким характером цього запобіжного заходу;

- поруки - у зв`язку з тим, що не надходили письмові звернення від осіб, які поручаються за ОСОБА_13 , а тому, зважаючи на наведені вище обставини, прокурор вважав за доцільне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з нічний час доби в період часу з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. із застосуванням електоронрих засобів контролю та з покладенням на обвинуваченого відповідних процесуальних обов`язків.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 прокурором подано клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що відносно обвинуваченого ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідно до ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 28 травня 2020 року. Згідно ухвали колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 06 липня 2023 року, обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінено на цілодобовий домашній арешт із використанням засобів електронного контролю та покладенням відповідних процесуальних обов`язків, який в подальшому було неодноразово продовжено судом. Відповідно до ухвали колегії суддів від 07 червня 2024 року, обвинуваченому ОСОБА_6 було змінено запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту із застосувнаня електронних засобів контролю на тримання під вартою, терміном 60 днів, без визначення розміру застави, який неодноразово продовжувався та термін дії якого спливає 24.03.2025 року.

Прокурор вважав, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню, посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_6 :

1) може переховуватися від суду, так як він у разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу через усвідомлення можливості втрати свободи на тривалий строк (до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна) зможе ухилитися від суду, змінити місце свого проживання, не повідомивши про це суд, а також у нього відсутні стійкі соціальні зв`язкки, він офіційно не працевлаштований;

2) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, анкетні дані яких наразі відомі, зокрема які приймали участь у проведенні оперативної закупки психотропних речовин, а також на свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , з якими укладено угоду про визнання винуватості, які судом затверджені;

3) вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 інкримінується вчинення через незначний проміжок часу ряду кримінальних правопоуршень, передбачених ч.1 ст. 255 ( в редакції 05.04.2001) ч.2 ст. 27 ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 307 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, що свідчить про небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення та про схильність останнього до злочинної діяльності.

Крім того, стан здоров`я ОСОБА_6 та вік не перешкоджають застосуванню до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Під час застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у ході судового розгляду судом враховувались ряд факторів та обставин - ризиків, наявність яких на даний час не зменшилась.

Обгрунтовуючи клопотання про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , прокурором наводились обґрунтування щодо неможливості застосування більш м`яких видів запобіжних заходів з наступних причин:

- особистого зобов`язання - оскільки, на даний час, запобіжний захід вимагає наявності особливої довіри до обвинуваченого в підтвердження його можливості дотримання процесуальних обов`язків та через необхідність дотримання останнім принципу співмірності між тяжкістю злочину та м`яким характером цього запобіжного заходу;

- поруки - у зв`язку з ненадходженням письмових звернень від осіб, які поручаються за ОСОБА_6 ;

- застави - у звязку з тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у створенні та керівництві злочинною організацією та вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, а тому, відповідно до п.п. 4, 5 ст. 183 КПК України, суд має право не визначати розмір застави.

Зважаючи на наведені вище обставини та процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурор прохав суд продовжити відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Щодо ОСОБА_17 прокурор прохав продовжити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю та покладенням на останнього відповідних процесуальних обов`язків, посилаючись на те, що відносно обвинуваченого ОСОБА_17 був обраний, відповідно до ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 20.02.2022 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 19.02.2022 року. Ухвалою колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 06 липня 2023 року змінено обвинуваченому ОСОБА_17 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю, який в подальшому було неодноразово продовжено судом, останній раз ухвалою колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 24 січня 2025 року, дія якого спливає 24.03.2025 року.

В обґрунтування даного клопотання прокурором вказувалось про те, що на даний час існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме : обвинувачений ОСОБА_17 може переховуватися від суду в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, через усвідомлення втрати свободи на тривалий строк (до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна) зможе ухилитися від суду, змінити місце свого проживання, не повідомивши про це суд, також у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, він офіційно не працевлаштований; обвинувачений ОСОБА_17 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, анкетні дані яких наразі відомі, зокрема які приймали участь у проведенні оперативної закупки психотропних речовин, а також на свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , з якими укладено угоду про визнання винуватості, які судом затверджені; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинуваченому ОСОБА_17 інкримінується вчинення через незначний проміжок часу ряду кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.2 ст. 27 ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 307 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, що свідчить про небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення та про схильність останнього до злочинної діяльності.

Прокурором на обгрунтування свого клопотання також вказувалось, що стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_17 та вік не перешкоджають продовженню запобіжного заходу стосовно нього у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

Обгрунтовуючи клопотання про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_17 , прокурором наводились доводи щодо неможливості застосування більш м`яких видів запобіжних заходів з наступних причин:

- особистого зобов`язання оскільки, на даний час, запобіжний захід вимагає наявності особливої довіри до обвинуваченого в підтвердження його можливості дотримання процесуальних обов`язків та через необхідність дотримання останнім принципу співмірності між тяжкістю злочину та м`яким характером цього запобіжного заходу;

- поруки - у зв`язку з тим, що не надходили письмові звернення від осіб, які поручаються за ОСОБА_17 , а тому, зважаючи на наведені вище обставини, прокурор вважав за доцільне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_17 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю з покладенням на обвинуваченого відповідних процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 заперечував проти клопотання прокурора щодо обвинуваченого ОСОБА_6 про продовження останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та в свою чергу прохав змінити існуючий на даний час запобіжний захід відносно його підзахисного на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю.

В обґрунтування своїх тверджень сторона захисту вказувала на те, що на сьогоднішній день відсутні підстави для подальшого перебування ОСОБА_6 під дією запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки у сторони обвинувачення відсутні дані, які б свідчили про наміри ОСОБА_6 ухилятися від слідства та суду, від виконання процесуальних рішень, поряд з цим прокурором не враховані обставини, що характеризують особу обвинуваченого: його міцні соціальні зв`язки (наявність дружини, дитини, постійного місця проживання), те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. З урахуванням того, що в даному кримінальному провадженні проводилися негласні слідчі дії, результати яких зафіксовано, обвинувачений не матиме змоги незаконно впливати на свідків та інших учасників процесу, спотворити чи знищити речові докази.

Сторона захисту також вказувала про те, що з моменту обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме 29.05.2020 року, який неодноразово продовжувався, але всупереч цьому був змінений 05 липня 2023 року на цілодобовий домашній арешт, останній був позбавлений можливості працювати, що поклало на його сім`ю, яка має двох неповнолітніх дітей, надмірний тягар.

Поряд з цим, захисником обвинуваченого ОСОБА_6 вказувалось про те, що обвинувачений, перебуваючи під зазначеним запобіжним заходом у вигляді цілодобового домашнього арешту, не порушував його та виконував свої процесуальні обов`язки, а саме самостійно з`являвся в судові засідання та ніяким чином не перешкоджав розгляду кримінального провадження, ОСОБА_6 раніше не судимий і є учасником АТО, до обрання 29.05.2020 року запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, весь час працював.

Захисник обвинуваченого суду зауважив, що в даному клопотанні прокурором не наведено конкретних, обгрунтованих підстав для продовження відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а за змістом дане клопотання носить лише абстрактно - формальний характер.

Зважаючи на вказані обставини, сторона захисту прохала змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_6 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю.

Щодо клопотань прокурора відносно інших обвинувачених, а також щодо клопотань захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 - підтримав думку захисників.

В судовому засіданні захисник обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 заперечував проти клопотання прокурора про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та прохав змінити запобіжний захід на домашній арешт у нічний час доби в період часу з 21 год. до 07 год. 00 хв., оскільки протягом строку застосування, а саме з 01.03.2023 року, відносно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, останній умов та покладених на нього процесуальних обов`язків жодного разу не порушував. При цьому, захисник вказував про те, що ризики наведені прокурором втратили свою дійсність та носять формальний характер, обгрунтовуючи тим, що поведінка його підзахисного свідчить про належне виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, останній має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий та має постійне місце проживання.

Поряд з цим, захисником обвинуваченого вказувалось про те, що під час судового розгляду сторона обвинувачення більшу частину доказів, що стосуються ОСОБА_8 по кримінальнальному провадженню передана до суду та досліджена судом в новому складі суду.

На думку сторони захисту обвинувачений ОСОБА_8 в разі зміни йому запобіжного заходу, з цілодобового домащнього арешту на домашній арешт у нічний час доби буде в повному обсязі виконувати покладені на нього обов`язки та буде мати змогу працевлаштуватись, щоб утримувати свою сім`ї.

Щодо клопотань прокурора відносно інших обвинувачених, а також щодо клопотань захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 - підтримав думку захисників.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_12 заперечував проти клопотання прокурора про продовження своєму підзахисному запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та прохав змінити його на більш м`який у вигляді домашнього арешту у нічний час доби без застосування електронних засобів контролю. Обгрунтовуючи своє клопотання тим, що в ході дії відносно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, останній умов та покладених на нього процесуальних обов`язків не порушував. При цьому, захисник вказував про те, що ризики наведені прокурором втратили свою дійсність та носять формальний характер, обгрунтовуючи тим, що поведінка його підзахисного свідчить про належне виконання покладених на нього процесуальних обов`язків в разі застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу останній має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання та намір працевлаштуватись.

Щодо клопотань прокурора відносно інших обвинувачених, а також щодо клопотань захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 - підтримав думку захисників.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_14 частково заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби в частині застосування до обвинуваченого електронного засобу контролю, а також покладених на останнього обов`язку щодо носіння такого електронного засобу контролю, обгрунтовуючи свою позицію тим, що обвинувачений ОСОБА_13 жодного разу не порушував покладені на нього в рамках дії запобіжного заходу обов`язки. В іншій частині проти задоволення клопотання прокурора не заперечував.

Щодо клопотань прокурора відносно інших обвинувачених, а також щодо клопотань захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 - підтримав думку захисників.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_15 адвокат ОСОБА_16 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю та прохав змінити на більш м`який у вигляді домашнього арешту у нічний час доби без застосування електронних засобів контролю. Своє клопотання захисник обгрунтував тим, що в ході дії відносно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, із застосуванням електронних засобів контролю останній умов та покладених на нього процесуальних обов`язків не порушував. При цьому, захисник вказував про те, що ризики наведені прокурором втратили свою дійсність та носять формальний характер, обгрунтовуючи тим, що поведінка його підзахисного свідчить про належне виконання покладених на нього процесуальних обов`язків в разі застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, останній має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та намір працевлаштуватись.

Щодо клопотань прокурора відносно інших обвинувачених, а також щодо клопотань захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 - підтримав думку захисників.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_17 адвокат ОСОБА_18 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження останньому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронний засобів контролю та прохала змінити на більш м`який у вигляді домашнього арешту нічний час доби без застосування електронних засобів контролю. В обгрунтування клопотання вказувала про те, що що на даний час на думку сторони захисту, потреби у застосуванні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не має, оскільки застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_17 запобіжний захід в значній мірі обмежує права та совободи громадянина.

На думку сторони захисту на даний час жодних ризиків, на які вказує сторона обвинувачення не відповідають вимогам сьогодення, а саме:

- щодо ризику переховування від суду в ході розгляду даного кримінального провадження, то з 2022 року та до теперішнього часу, обвинуваченим ОСОБА_17 не вчинялось спроб переховування від суду. При неодноразовому отриманні дозволу суду на відвідування медичних закладів для проходження медичного огляду та лікування, обвинувачений ОСОБА_17 не порушував приписів суду та не вчиняв ніяких спроб переховуватися від суду, хоча мав реальну можливість це зробити. Вказаний факт переконливо доводить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_17 та бажання здійснити свій захист та доведення безпідставності обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень виключно у правовому полі. Крім того, умови цілодобового домашнього арешту за весь час дії вказаного запобіжного заходу обвинуваченим не порушувалися, жодних повідомлень про даний факт від правоохоронних органів не надходило.

Твердження сторони обвинувачення про те, що обвинувачений ОСОБА_17 не має стійких соціальних зв`язків, сторона захисту вважає, що вони не відповідають дійсності, оскільки на утриманні останнього перебувають батьки похилого віку, які мають незадовільний стан здоров`я ОСОБА_21 , 1960 року народження, ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачений має постійне місце проживання за адресою - АДРЕСА_5 та за вказаним місцем проживання характеризується виключно позитивно, має на утриманні малолітню дитину - доньку ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває у шлюбі з ОСОБА_24 ; має активну життєву позицію та надає посильну допомогу Громадській організації "Відродження Кременчуцького кафедрального Свято - Успенського собору". При цьому, обвивачений в разі застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу має намір працевлаштуватись.

При цьому, сторона захисту вказувала про те, що твердження сторони обвинувачення щодо можливості впливати на свідків нічим не підтверджуються, жодних доводів щодо спроб впливу обвинуваченим на свідків та інших учасників кримінального провадження не зафіксовано, на що сторона захисту звертала увагу та прохала врахувати при вирішенні питання щодо можливості зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого.

В клопотанні захисником обвинуваченого вказувалось про те, що посилання сторони обвинувачення на ризик вчинити інше кримінальне правопорушення зазначено для збільшення кількості ризиків та об`єму клопотання.

Зважаючи на наведені вище обставини, та приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_17 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, умови цілодобового домашнього арешту не порушував, має міцні соціальні зв`язки, а саме має на утриманні малолітню дитину, постійне місце проживання, позитивну характеристику з місця проживання, брав участь у антиретористичній операції, є учасником бойових дій, має іменні нагороду за сумлінну працю в правоохоронних органах, тому захисник обвинуваченого прохала змінити запобіжний захід відносно ОСОБА_17 на домашній арешт у нічний час доби без застосування електронних засобів контролю.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримали думку своїх захисників та захисників інших обвинувачених.

Колегія суддів, заслухавши доводи прокурора стосовно заявлених ним клопотань та клопотання захисників обвинувачених - адвокатів про зміну запобіжних заходів, проти задоволення яких останній заперечував, думку захисників обвинувачених та обвинувачених щодо клопотань прокурора та їх доводи щодо заявлених клопотань стороною захисту, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про часткове задоволення клопотання прокурора про продовження заходу забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_13 та про відмову у задоволенні клопотань прокурора про продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , , ОСОБА_15 , з одночасним задоволенням клопотань сторони захисту про зміну режимів відбування запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту відносно обвинувачених за наступних обставин.

Частиною 1 статті 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу (ч. 2 ст. 331 КПК України).

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч. 6 даної статті, у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Разом з цим колегія суддів, заслухавши думку учасників процесу та дослідивши надані суду матеріали, приходить до висновку про обгрунтованість клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашнній арешт з застосуванням електронних засобів контролю та покладенням відповідних процесуальних обов`язків з одночасною відмовою у задоволенні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 за наступних обставин.

Так, згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 28 травня 2020 року, відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 27 травня 2020 року, строком на 60 діб, та визначено розмір застави у сумі 2 000 000 грн. Згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 11.04.2023 року, продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 строк тримання під вартою на строк 60 днів та визначено розмір застави - 230 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 617320 грн..

Згідно ухвали колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 06 липня 2023 року, відносно ОСОБА_6 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю та покладенням процесуальних обов`язків.

Черговою ухвалою колегії суддів від 11 квітня 2024 року відносно ОСОБА_6 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням процесуальних обов`язків, згідно ч.5 ст. 194 КПК України, зокрема цілодобово не залишати місце проживання, цілодобово носити електронний засіб контролю.

На виконання ухвали колегії суддів від 11.04.2024 року, 25 квітня 2024 року до обвинуваченого ОСОБА_6 було застовано електронний засіб контролю.

Відповідно до ухвали колегії суддів від 06 червня 2024 року відносно ОСОБА_6 змінено запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту з застостування електронних засобів контролю на тримання під вартою, без права внесення застави.

Підставою для зміни заходу забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_6 стало систематичне та грубе порушення останнім встановлених відносно нього обмежень у рамках дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю та встановленням певних процесуальних обов`язків.

Дана ухвала колегії суддів була предметом перевірки в апеляційному порядку, проте ухвалою Полтавського апеляційного суду від 25 липня 2024 року залишена в силі та набрала законної сили.

Згідно п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема щодо незаконного, шляхом підбурювання, вмовлянням, залякуванням впливати на покази свідків, понятих, які були присутні під час проведення огляду місця події, на свідків, які вже допитані по кримінальному провадженню та які можуть бути встановлені в ході судового розслідування та потерпілих.

Відповідно до ч. 1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 2ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно п. 19 ч.1 ст. 7, ст. 26 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах диспозитивності. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Колегія суддів, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження підстави наведені прокурором, які б беззаперечно вказували на необхідність продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

При вирішенні питання щодо можливості продовження або зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, на які посилається прокурор, суд констатує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинятися з високим ступенем ймовірності.

Крім того, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів, враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що встановлені раніше ризики, відносно ОСОБА_6 , передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, наразі зменшилися, хоча і не перестали існувати з високою ймовірністю.

Поряд з цим, з огляду на ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, колегія суддів на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язана оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Разом з цим КПК України передбачено два запобіжні заходи, які в розумінні цілей статтей 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є позбавленням свободи, яким є домашній арешт та тримання під вартою. Що стосується домашнього арешту особа не ставиться у вкрай вразливе становище, тоді як при обранні особі тримання під вартою вона опиняється в неналежних умовах тримання під вартою під повним контролем держави, тобто є цілком вразливою.

Таким чином, з огляду на матеріали даного об?єднаного кримінального провадження (т.4 а.с. 123-147), колегія суддів приходить до висновку, що подальше тримання ОСОБА_6 під вартою, з урахуванням усіх обставин: як особи обвинуваченого, його міцних соціальних зв?язків,позитивної репутації, моральності, роду занять, місця проживання, незадовільного майнового стану сім`ї, сімейних зв?язків, так і тривалості судового розгляду даного об?єднаного кримінального провадження, які оцінені судом в контексті чинників, перелічених у ч. 1 ст. 178 КПК України, а також практики ЄСПЛ, є вкрай вразливим для життя і здоров`я останнього та невиправданим тривалістю судового розгляду, що є неприпустимим в розумінні дотримання судом принципу верховенства права і практики ЄСПЛ у кримінальному провадженні, та забезпечення судом обвинуваченій особі основоположних прав людини при продовженні дії запобіжного заходу, пов`язаного з позбавленням свободи.

Так, під час розгляду питання про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 колегією суддів насамперед встановлено, що на даний час значно зменшились ризики визначені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце проживання: АДРЕСА_6 , де останній постійно проживав зі своєю сім?єю, одружений з 2006 року з ОСОБА_25 , має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що свідчить про його міцні соціальні та сімейні зв`язки.

Колегією суддів приймаються до уваги доводи сторони захисту, котрі також підтверджуються матеріалами справи, про те, що обвинувачений ОСОБА_6 , має вищу юридичну освіту, проходив службу в органах внутрішніх справ з 1998 року по 2015 рік, приймав безпосередню участь у АТО на території Донецької та Луганської областей, має статус учасника бойових дій, неодноразово заохочувався нагородами: відзнакою Президента України «За участь в АТО», відомчою заохочувальною відзнакою-медаллю «10 років сумлінної служби», відзнакою МВС України «За доблість і відвагу в службі карного розшуку», пам?ятною відзнакою МВС України медаллю «90 років карному розшуку України» та чисельними грамотами за сумлінне ставлення до виконання своїх службових обов?язків та високі показники у службовій діяльності та вагомий особистий внесок у справу, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, що вказує про його високі досягнення у своїй службовій діяльності під час проходження служби в правоохоронних органах України та відповідно позитивну репутацію останнього.

На момент затримання ОСОБА_6 мав постійне джерело доходу, офіційно був зареєстрований приватним підприємцем та здійснював підприємницьку діяльність, що вказує про міцність соціальних зв?язків обвинуваченого, а також наявність офіційних джерел доходу останнього.

Вказані обставини не були спростовані в судовому засіданні прокурором шляхом надання належних та допустимих доказів, незважаючи на постійне акцентування стороною захисту щодо наявності даних обставин відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , що значно зменшують наявні ризики у даному об?єднаному кримінальному провадженні.

Всупереч наявності в матеріалах даного об?єднаного кримінального провадження, у четвертому томі, який сформований з судових документів датованих 2020 роком, вказаних документів сторони захисту щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , текст клопотання прокурора датованого 18.03.2025 року щодо продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як самого суворого виду заходу забезпечення кримінального провадження, не містить жодних спростувань чи мотивувань прокурора про їх відхилення або ж недійсність чи неспроможність перед судом, що свідчить про ігнорування стороною обвинувачення загальних засад кримінального провадження: верховенства права, законності, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Крім того, суд приймає до уваги значну тривалість перебування обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою в умовах ДУ ПУВП №23 та недостатню обгрунтованість прокурором доцільності та виправдання такого подальшого утримання останнього з урахуванням тривалості судового розгляду даного об?єднаного кримінального провадження для запобігання ризикам, передбаченим п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, досягнення справедливого балансу інтересів суспільства з вимогами захисту прав конкретної особи.

Так, судом встановлено, що дане об?єднане кримінальне провадження перебуває в провадженні судів Полтавської області. Безпосередньо в Крюківському районному суді м. Кременчука Полтавської області перебувало з 09.10.2020 року, в той же час запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 обрано та діє з 27.05.2020 року.

Як вбачається з матеріалів наданих суду, згідно з ухвалою Полтавського апеляційного суду від 12.12.2022 року, було задоволено подання Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області та направлено дане об?єднане кримінальне провадження на розгляд до Ленінського районного суду м. Полтави (т.18, а.с.224).

Разом з цим, ухвалою Полтавського апеляційного суду від 16.01.2023 року подання голови Ленінського районного суду м. Полтави про направлення об?єднаного кримінального провадження №0000207 та № 0000460 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.4 ст.28, ч.1 ст.263, ч.2 ст.306, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.2 ст.306, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.4 ст.28 ч.1 ст.263, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України, до іншого суду для розгляду по суті залишено без задоволення. Кримінальне провадження повернуто до Ленінського районного суду м. Полтави для розгляду (т.19, а.с.146-147).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 01.03.2023 року, поміж вирішення інших процесуальних питань в даному об?єднаному кримінальному провадженні, було вирішено обвинувальні акти по кримінальним провадженням №0000207 та № 0000460 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.4 ст.28, ч.1 ст.263, ч.2 ст.306, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.2 ст.306, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.4 ст.28 ч.1 ст.263, ч.2 ст.27, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.255 (в редакції 05.04.2001 року), ч.2 ст.27, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307 КК України повернути прокурору Полтавської обласної прокуратури (т.20, а.с. 38-47).

Відповідно до ухвали Полтавського апеляційного суду від 11 квітня 2023 року дане об?єднане кримінальне провадження повторно надійшло до Ленінського районного суду м. Полтави в зв?язку із скасуванням ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 01.03.2023 року після апеляційного перегляду (т. 20, а.с. 156-162).

Таким чином більше 2 (двох) років дане об?єднане кримінальне провадження розглядалося Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області, колегіальним складом за участі суддів, які здійснювали його повторний розгляд, оскільки приймали першочергову участь як слідчі-судді, що підтверджується матеріалами даної справи (т. 17 а.с. 179-205).

Твердження сторони захисту про те, що дані обставини щодо неможливості повторної участі суддів у розгляді даного об?єднаного кримінального провадження достеменно були відомі прокурору ОСОБА_5 , котрий приймає постійну участь під час його судового розгляду та відповідно включений до групи прокурорів у даному об?єднаному кримінальному провадженні, підтверджується постановою про виділення матеріалів в окреме провадження від 23.03.2020 року (т. 17, а.с.179-181), що може свідчити про приховування стороною обвинувачення певних процесуальних питань, які мають суттєве значення для розгляду даної справи по суті та в свою чергу вказує про штучне створення стороною обвинувачення підстав для утримання обвинувачених осіб, в тому числі і ОСОБА_6 , під вартою.

В провадженні Ленінського районного суду м. Полтави перебуває з 27.12.2022 року (головуюча суддя ОСОБА_28 ), але безпосередньо в провадженні колегії суддів цього суду, яка наразі здійснює його судовий розгляд з 24.04.2020 року.

Згідно ухвали колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 06 липня 2023 року, відносно ОСОБА_6 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю та покладенням процесуальних обов`язків.

Ухвалою колегії суддів від 11 квітня 2024 року відносно ОСОБА_6 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням процесуальних обов`язків, згідно ч.5 ст. 194 КПК України, зокрема цілодобово не залишати місце проживання, цілодобово носити електронний засіб контролю. Водночас роз`яснено, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України працівники поліції, з метою контролю за поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків. Дана ухвала суду набрала законної сили, та є обов`язковою до виконання.

Судом також встановлено, що, на виконання ухвали колегії суддів від 11.04.2024 року, 25 квітня 2024 року до обвинуваченого ОСОБА_6 було застовано електронний засіб контролю.

Відповідно до ухвали колегії суддів від 06 червня 2024 року відносно ОСОБА_6 змінено запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту із застостуванням електронних засобів контролю на тримання під вартою, без права внесення застави.

Підставою для зміни заходу забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_6 стало систематичне та грубе порушення останнім встановлених відносно нього обмежень у рамках дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю та встановленням певних процесуальних обов`язків.

З огляду на вищевикладені мотиви та висновки, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що на даний час з урахуванням тривалого строку утримання ОСОБА_6 під вартою понад 3 роки в сукупності, в зв?язку з тривалістю судового розгляду даного об?єднаного кримінального провадження і його судового розгляду іншим складом суду з самого початку, великої кількості учасників судового розгляду та значної навантаженності Ленінського районного суду м. Полтави, що негативно впливає на оперативність розгляду даної справи, наявністю обставин, які істотно знижують наявні ризики, буде достатнім визначення відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, із покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, та носінням електронного засобу контролю шляхом зміни існуючого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В той же час, колегія суддів вважає, що прокурором в судовому засіданні не доведено, що встановлені при обранні та продовженні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати на даний час, та що інший, більш м`який запобіжний захід, є недостатнім для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, та не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого з урахуванням стану здоров`я останнього, його репутації, соціальних зв`язків та терміну перебування під вартою, який триває більше трьох років.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про обгрунтованість та задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 в частині зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням процесуальних обов`язків та обов`язковим носінням електронного засобу контролю, що в свою чергу спростовує твердження прокурора щодо доцільності продовження останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів, з урахуванням вищевикладеного приходить до висновку про обгрунтованість клопотання сторони захисту про зміну режиму відбування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з цілодобового на у нічний час доби без застосування електронних засобів контролю з одночасною відмовою у задоволенні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю та ряду процесуальних обов`язків відносно обвинуваченого ОСОБА_11 за наступних обставин.

Судом встановлено, що, згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11.03.2020 року, відносно ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 11.03.2020 року, строком на 60 діб та визначено розмір застави у розмірі 4 000 000 грн. Згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 11.04.2023 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_11 строк тримання під вартою на строк 60 днів та визначено розмір застави - 210 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 563 640 грн..

Ухвалою колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 31 травня 2023 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_11 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, колегією суддів встановлено, що, згідно ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 06.07.2023 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю та із встановленням певних процесуальних обов`язків, який в подальшому було продовжено, та який спливає 24 березня 2025 року.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів проти громадської безпеки у сфері обігу наркотичних засобів, у складі злочинної організації.

Згідно п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема щодо незаконного, шляхом підбурювання, вмовлянням, залякуванням впливати на покази свідків, понятих, які були присутні під час проведення огляду місця події, на свідків, які вже допитані по кримінальному провадженню та які можуть бути встановлені в ході судового розслідування та потерпілих.

Відповідно до ч. 1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно п. 19 ч.1 ст. 7, ст. 26 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах диспозитивності. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питанння про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, на які посилається прокурор, суд констатує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинятися з високим ступенем ймовірності.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що встановлені раніше ризики відносно ОСОБА_11 , передбачені п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, наразі суттєво зменшилися, хоча і не перестали існувати з високою ймовірністю.

Поряд з цим, з огляду на ст.178 КПК України, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, колегія суддів на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язана оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

В той же час , колегія суддів вважає, що стороною захисту в судовому засіданні доведено, що встановлені при зміні та продовженні ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю та встановленням ряду процесуальних обов`язків ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зменшились, тому зміна останньому режиму відбування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді домашнього арешту з цілодобового на нічний без застосування електронного засобу контролю, з покладенням ряду обов`язків, але без покладення обов`язку щодо носіння електронних засобів контролю є достатнім для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, даний більш лояльний режим його відбування забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого з урахуванням стану здоров`я ОСОБА_11 , його репутації, соціальних зв`язків.

Як вказувалось стороною захисту, обвинувачений ОСОБА_11 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання. Таким чином, на переконання суду, вказані обставини, дають суду підстави вважати щодо суттєвого зменшення, на даний час , ступеня наявності ризиків у даному об`єднаному кримінальному провадженні та вказують, що більш лояльний режим відбування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби без застосування електронних засобів контролю, здатний на даний час забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

Так, судом беззаперечно встановлено, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю та встановленням певних процесуальних обов`язків відносно обвинуваченого ОСОБА_11 діє з 06 липня 2023 року, протягом терміну дії заходу забезпечення кримінального провадження обвинувачений проявляв стабільну та непохитну позитивну процесуальну поведінку, що дає підстави суду для можливості застосування більш лояльного для останнього режиму відбування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Дані обставини підтверджуються матеріалами даного кримінального провадження і не були спростовані прокурором в спосіб встановлений законом належними і будь -якими допустимими доказами чи фактичними обставинами.

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться прокурором, проте в даному конкретному випадку колегія суддів приходить до переконання, що вказані стороною захисту аргументи щодо наявності стійких соціальних зв`язків у обвинуваченого та належна процесуальна поведінка останнього, що виразилась у беззаперечному виконанні останнім покладених на нього судом обов`язків в рамках дії заходу забезпечення кримінального провадження, вказують про можливість зміни відносно обвинуваченого режиму відбування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді домашнього арешту з цілодобового на у нічний час доби, переважають над сусупільним інтересом і в свою чергу забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого і виконання процесуальних рішень у справі за мотивів наведених у даному судовому рішенні.

З огляду на вищевикладене колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_12 , щодо зміни режиму відбування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобового на домашній арешт у нічний час доби без застосування електронних засобів контролю, з одночасною відмовою у задоволенні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашньго арешту із застосуванням електронних засобів контролю відносно останнього.

Колегія суддів, з урахуванням вищевикладеного приходить до висновку про обгрунтованість клопотання сторони захисту про зміну режиму відбування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з цілодобового на у нічний час доби без застосування електронних засобів контролю з одночасною відмовою у задоволенні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням ряду процесуальних обов`язків відносно обвинуваченого ОСОБА_8 за наступних обставин.

Так, колегією суддів встановлено, що, згідно ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 01.03.2023 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із встановленням певних процесуальних обов`язків, строк якого було продовжено ухвалою колегії суддів від 11 квітня 2024 року, який в подальшому було продовжено та який спливає 24 березня 2025 року.

Згідно п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема щодо незаконного, шляхом підбурювання, вмовлянням, залякуванням впливати на покази свідків, понятих, які були присутні під час проведення огляду місця події, на свідків, які вже допитані по кримінальному провадженню та які можуть бути встановлені в ході судового розслідування та потерпілих.

Відповідно до ч. 1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно п. 19 ч.1 ст. 7, ст. 26 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах диспозитивності. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питанння про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, на які посилається прокурор, суд констатує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинятися з високим ступенем ймовірності.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів проти громадської безпеки у сфері обігу наркотичних засобів, у складі злочинної організації.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що встановлені раніше ризики відносно ОСОБА_8 , передбачені п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, наразі суттєво зменшилися, хоча і не перестали існувати з високою ймовірністю.

Поряд з цим, з огляду на ст.178 КПК України, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, колегія суддів на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язана оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

В той же час , колегія суддів вважає, що стороною захисту в судовому засіданні доведено, що встановлені при зміні та продовженні ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю та із встановленням ряду процесуальних обов`язків ризики, передбачені ст. 177 КПК України, значно зменшились, тому зміна виду заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді домашнього арешту з цілодобового на нічний, з покладенням ряду обов`язків, але без покладення обов`язку щодо носіння електронних засобів контролю є достатнім для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, даний режим забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого з урахуванням стану здоров`я останнього, його репутації, соціальних зв`язків.

Як вказувалось стороною захисту, обвинувачений ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, має постійне місце проживання. Таким чином, на переконання суду, вказані обставини дають суду підстави вважати щодо суттєвого зменшення, на даний час , ступеня наявності ризиків у даному об`єднаному кримінальному провадженні та вказують, що більш лояльний режим відбування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби без застосування електронних засобів контролю, здатний на даний час забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

Так, судом беззаперечно встановлено, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю та встановленням певних процесуальних обов`язків відносно обвинуваченого ОСОБА_8 діє з 01 березня 2023 року, тобто 2 роки поспіль, протягом терміну дії заходу забезпечення кримінального провадження обвинувачений проявляв стабільну та непохитну позитивну процесуальну поведінку, що дає підстави суду для можливості застосування більш лояльного для останнього режиму відбування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Дані обставини підтверджуються матеріалами даного кримінального провадження і не були спростовані прокурором в спосіб встановлений законом належними і будь -якими допустимими доказами чи фактичними обставинами.

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться прокурором, проте в даному конкретному випадку колегія суддів приходить до переконання, що вказані стороною захисту аргументи щодо наявності стійких соціальних зв`язків у обвинуваченого та належна процесуальна поведінка останнього, що виразилась у беззаперечному виконанні останнім покладених на нього судом обовязків в рамках дії заходу забезпечення кримінального провадження, вказують про можливість зміни відносно обвинуваченого режиму відбування заходу забезпечення кримінального провадження з цілодобового домашнього арешту на домашній арешту нічний час доби, переважають над сусупільним інтересом і в свою чергу забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого і виконання процесуаьних рішень у справі за мотивів наведених у даному судовому рішенні.

З огляду на вищевикладене колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання захсиника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_10 щодо зміни режиму відбування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з цілодобового на домашній арешт у нічний час доби без застосування електронних засобів контролю, з одночасною відмовою у задоволенні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашньго арешту без застосування електронних засобів контролю відносно останнього.

Колегія суддів приходить до висновку про обгрутованість та задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_16 про зміну режиму відбування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обраного обвинуваченому ОСОБА_15 на більш лояльний у вигляді домашнього арешту у нічний час доби без застосування електронних засобів контролю, та відповідно відхилення клопотання прокурора про продовження заходу забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_15 у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю за наступних підстав.

Згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15.02.2023 року, обрано запобіжний захід відносно ОСОБА_15 у вигляді тримання піжд вартою , визначено строк рахувати з 13.02.2020 року, терміном на 60 діб, який в подальшому було продовжено.

Відповідно до ухвали колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 31 травня 2023 року, змінено запобіжний захід відносно ОСОБА_15 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з використанням електронних засобів контролю, який було в подальшому продовжено.

Згідно п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема щодо незаконного, шляхом підбурювання, вмовлянням, залякуванням впливати на покази свідків, понятих, які були присутні під час проведення огляду місця події, на свідків, які вже допитані по кримінальному провадженню та які можуть бути встановлені в ході судового розслідування та потерпілих.

Відповідно до ч. 1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 2ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно п. 19 ч.1 ст. 7, ст. 26 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах диспозитивності. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Колегія суддів, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_15 та його захисника ОСОБА_16 , приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження підстави наведені прокурором, які б беззаперечно вказували на необхідність продовження дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, оскільки за час перебування ОСОБА_15 під дією даного запобіжного заходу, останній жодного разу не порушував покладених на нього обов`язків.

Колегією суддів в судовому засіданні ретельно перевірено доводи сторони захисту про доцільність зміни режиму відбування запобіжного заходуу вигляді домашнього арешту на більш лояльний, а саме в частині наявності сталих соціальних зв`язків у обвинуваченого, наявність постійного місця проживання та намір останнього працевлаштуватись, щоб забезпечувати свою родину.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

При вирішенні питання щодо можливості продовження або зміни запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю на більш м`який, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що цілодобовий домашній арешт є одним з видів найбільш суворих запобіжних заходів.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Розглядаючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та обставини життя особи, які можуть свідчити про зменшення ризику переховуватися від правосуддя чи інші способи неналежної процесуальної поведінки.

Суд констатує, що на даний час з меншою ймовірністю, але продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_15 : може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на інших обвинувачених, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженю іншим чином, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, анкетні дані яких наразі відомі, зокрема які приймали участь у якості понятих під час проведення оперативних закупок та обшуків у обвинувачених та інших учасників злочинної організації, які уклали зі стороною обвинувачення угоди про визнання винуватості та засуджені за вказані кримінальні правопорушення, оскільки дане кримінальне провадження передано на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання, в ході якого підлягають допиту усі учасники кримінального провадження та дослідженню вся сукупність зібраних доказів.

В той же час, з огляду на вимоги ст.ст. 177, 178 КПК України та сталу практику ЄСПЛ («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom», «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»), колегія суддів вважає, що прокурором в судовому засіданні не доведено, що встановлені при зміні та продовженні ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням засобів електронного контролю та встановленням ряду процесуальних обов`язків ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати на даний час, та що інший, більш м`який запобіжний захід, є недостатнім для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, та в такий спосіб забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого з урахуванням стану здоров`я останнього, його репутації, соціальних зв`язків.

Так, судом беззаперечно встановлено, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю та встановленням певних процесуальних обов`язків відносно обвинуваченого ОСОБА_15 діє з 31 травня 2023 року, тобто протягом 1 (одного) року та 9 (дев`яти) місяців, що є достатнім для отримання судом висновків щодо стабільності та непохитності позитивної процесуальної поведінки обвинуваченого, що в свою чергу вказує про можливість застосування більш лояльного для останнього режиму відбування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, приймаючи до уваги бажання останнього працевлаштуватись, щоб мати можливість забезпечувати свою родину.

Дані обставини підтверджуються матеріалами даного кримінального провадження і не були спростовані стороною обвинувачення в спосіб встановлений законом належними і допустимими доказами чи фактичними обставинами, та відповідно надають суду достатні підстави вважати про наявність з меншою ймовірністю на даний час ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та безпідставність і надуманість тверджень сторони обвинувачення про їх реальність та невідворотність.

Колегією суддів під час розгляду питання про зміну режиму відбування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_15 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешут у нічний час без застосування електронних засобів контролю для запобігання вищевказаним ризикам. Проте, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забзпечити не лише права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забзпечення таких тандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на вищевикладене колегія суддів приходить до висновку про обгрунтованість клопотання сторони захисту щодо доцільності зміни режиму відбування обвинуваченому ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді до машнього арешту з цілодобового із застосуванням електронних засобів контролю на домашній арешт у нічний час доби без застосування електронного засобу контролю, відмовивши у задоволенні клопотання прокурору у продовженні дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю відносно останнього, в зв`язку з його необгрунтованістю.

Колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу в частині продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби за виключенням посилання на застосування електронних засобів контролю та виключенням відповідного процесуального обов`язку щодо йоого носіння відносно обвинуваченого ОСОБА_13 ..

Згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15.02.2020 року, обрано відносно ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначено строк тримання під вартою рахувати з 13.02.2023 року, терміном на 60 діб, який в подальшому було продовжено.

Відповідно до ухвали колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 31 травня 2023 року, змінено запобіжний захід відносно ОСОБА_13 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з використанням засобів електронного контролю та покладенням певного ряду процесуальних обов`язків.

Відповідно до ухвали колегії суддів від 29 серпня 2023 року, яким було змінено запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, в період часу з 21 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. з застосування електронних засобів контролю.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів проти громадської безпеки у сфері обігу наркотичних засобів, у складі злочинної організації.

Суд констатує, що на даний час хоча з меншою ймовірністю, але продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_13 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на інших обвинувачених, свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, анкетні дані яких наразі відомі, зокрема які приймали участь у якості понятих під час проведення оперативних закупок та обшуків у обвинувачених та інших учасників злочинної організації, які уклали зі стороною обвинувачення угоди про визнання винуватості та засуджені за вказані кримінальні правопорушення, оскільки дане кримінальне провадження передано на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання, в ході якого підлягають допиту усі учасники кримінального процесу та дослідженню вся сукупність зібраних доказів.

Дані обставини не були спростовані обвинуваченим ОСОБА_13 та його захисником адвокатом ОСОБА_14 , в судовому засіданні належними та допустимими доказами та не заперечувалися по суті.

Разом з цим, обвинувачений ОСОБА_13 та його захисник не заперечували проти клопотання прокурора щодо продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, але прохали виключити посилання про застосування електронних засобів контролю та відповідний обов`язок щодо носіння електронного засобу контролю стосовно обвинуваченого ОСОБА_13 ..

Згідно п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема щодо незаконного, шляхом підбурювання, вмовлянням, залякуванням впливати на покази свідків, понятих, які були присутні під час проведення огляду місця події, на свідків, які вже допитані по кримінальному провадженню та які можуть бути встановлені в ході судового розслідування та потерпілих.

Відповідно до ч. 1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно п. 19 ч.1 ст. 7, ст. 26 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах диспозитивності. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, на які посилається прокурор, суд констатує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинятися з високим ступенем ймовірності.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що встановлені раніше ризики, відносно ОСОБА_13 , передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, наразі суттєво зменшилися, хоча і не перестали існувати з високою ймовірністю.

Поряд з цим, з огляду на ст.178 КПК України, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, колегія суддів на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язана оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

В той же час, колегія суддів вважає, що стороною захисту в судовому засіданні доведено, що встановлені при зміні та продовженні ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби із застосуванням засобів електронного контролю та встановленням ряду процесуальних обов`язків ризики, передбачені ст. 177 КПК України, істотно зменшились, що в своїй сукупності вказують про можливість виключення застосування відносно обвинуваченого в рамках дії даного запобіжного заходу - електронного засобу контролю обов`язку обвинуваченого щодо його носіння .

Колегією суддів під час розгляду питання про зміну запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю вивчалась можливість виключення в рамках дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби застосування відносно ОСОБА_13 електронного засобу контролю, для запобігання вищезазначеним ризикам, та яка була вирішена негативно саме з урахуванням даних про особу обвинуваченого. Проте, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться обвинуваченим і його захисником на його користь та які існують на даний час проте в даному конкретному випадку колегія суддів приходить до переконання, що вказані стороною захисту аргументи не переважують вимог громадського інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень у справі за мотивів наведених у даному судовому рішенні.

З огляду на вищевикладене колегія суддів приходить до переконливого висновку про необхідність задоволення вказаного клопотання прокурора в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби в зв`язку з його обгрунтованістю з одночасним задоволенням клопотання сторони захситу про виключення в рамках дії даного запобіжного заходу застосування до ОСОБА_13 електронного засобу контролю та виключення обов`язку щодо його носіння.

Колегія суддів, з урахуванням вищевикладеного приходить до висновку про обгрунтованість клопотання сторони захисту про зміну режиму відбування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з цілодобового на домашній арешт у нічний час доби без застосування електронних засобів контролю з одночасною відмовою у задоволенні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю та ряду процесуальних обов`язків відносно обвинуваченого ОСОБА_17 за наступних обставин.

Судом встановлено, що, згідно ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 20.02.2022 року, відносно ОСОБА_17 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 19.02.2023 року.

Згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 11.04.2023 року, продовжено обвинуваченому ОСОБА_17 строк тримання під вартою на строк 60 днів та визначено розмір застави - 210 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 563 640 грн..

Ухвалою колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 31 травня 2023 року продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ухвали колегії суддів Ленінського районного суду м. Полтави від 06 липня 2023 року, змінено запобіжний захід відносно ОСОБА_17 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з використанням засобів електронного контролю, строк якого було не одноразово продовжено та який спливає 24.03.2025 року.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_17 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів проти громадської безпеки у сфері обігу наркотичних засобів, у складі злочинної організації.

Згідно п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема щодо незаконного, шляхом підбурювання, вмовлянням, залякуванням впливати на покази свідків, понятих, які були присутні під час проведення огляду місця події, на свідків, які вже допитані по кримінальному провадженню та які можуть бути встановлені в ході судового розслідування та потерпілих.

Відповідно до ч. 1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно п. 19 ч.1 ст. 7, ст. 26 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах диспозитивності. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питанння про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, на які посилається прокурор, суд констатує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинятися з високим ступенем ймовірності.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що встановлені раніше ризики відносно ОСОБА_11 , передбачені п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, наразі суттєво зменшилися, хоча і не перестали існувати з високою ймовірністю.

Поряд з цим, з огляду на ст.178 КПК України, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, колегія суддів на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язана оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

В той же час , колегія суддів вважає, що стороною захисту в судовому засіданні доведено, що встановлені при зміні та продовженні ОСОБА_17 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю та встановленням ряду процесуальних обов`язків ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зменшились, тому зміна режиму відбування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді домашнього арешту з цілодбового на нічний без застосувнаня електронних засобів контролю, з покладенням ряду обов`язків, є достатнім для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, даний вид забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого з урахуванням стану здоров`я останнього, його репутації, соціальних зв`язків.

Як вказувалось стороною захисту, обвинувачений ОСОБА_17 має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні малолітню дитину, є учасником антитеростичної операції та має іменні нагороди. Судом приймаються до уваги твердження сторони захисту з приводу того, що при неодноразовому отриманні дозволу суду на відвідування медичних закладів для проходження медичного огляду та лікування, обвинувачений ОСОБА_17 не порушував приписів суду та не вчиняв ніяких спроб переховуватися від суду, хоча мав реальну можливість це зробити.

Судом приймаються до уваги тверджння сторони захисту щодо наявності стійких соціальних зв`язків у обвинуваченого, а саме, що на утриманні останнього перебувають батьки похилого віку, які мають незадовільний стан здоров`я ОСОБА_21 , 1960 року народження, ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачений має постійне місце проживання за адресою - АДРЕСА_5 та за вказаним місцем проживання характеризується виключно позитивно, має на утриманні малолітню дитину - доньку ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває у шлюбі з ОСОБА_24 ; має активну життєву позицію та надає посильну допомогу Громадській організації "Відродження Кременчуцького кафедрального Свято - Успенського собору". При цьому, обвивачений в разі застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу має намір працевлаштуватись.

Таким чином, на переконання суду, вказані обставини, дають суду підстави вважати щодо суттєвого зменшення, на даний час, ступеня наявності ризиків у даному об`єднаному кримінальному провадженні, які вказують, що більш лояльний режим відбування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби без застосування електронних засобів контролю, здатний на даний час забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_17 ..

Так, судом беззаперечно встановлено, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю та встановленням певних процесуальних обов`язків відносно обвинуваченого ОСОБА_17 діє з 06 липня 2023 року, протягом терміну дії заходу забезпечення кримінального провадження обвинувачений проявляв стабільну та непохитну позитивну процесуальну поведінку, що дає підстави суду для можливості застосування більш лояльного для останнього режиму відбування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Дані обставини підтверджуються матеріалами даного кримінального провадження і не були спростовані прокурором в спосіб встановлений законом належними і будь -якими допустимими доказами чи фактичними обставинами.

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться прокурором, проте в даному конкретному випадку колегія суддів приходить до переконання, що вказані стороною захисту аргументи щодо наявності стійких соціальних зв`язків у обвинуваченого та належна процесуальна поведінка останнього, що виразилась у беззаперечному виконанні останнім покладених на нього судом обов`язків в рамках дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, вказують про можливість зміни відносно обвинуваченого режиму відбування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді домашнього арешту з цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю на домашній арешту нічний час доби, переважають над суспільним інтересом і в свою чергу забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого і виконання процесуальних рішень у справі за мотивів наведених у даному судовому рішенні.

З огляду на вищевикладене колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_17 - адвоката ОСОБА_18 щодо зміни останньому режиму відбуваня запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з цілодбового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю на домашній арешт у нічний час доби без застосування електронних засобів контролю, з одночасною відмовою у задоволенні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашньго арешту з застосуванням електронних засобів контролю стосовно останнього.

Керуючись ст.ст. 177-179, 181,182, 183, 197, 331, 376 КПК України, Інструкції про порядок виконання органами Національної поліції ухвал слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та про зміну раніше обраного запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, затвердженої Наказом МВС № 654 від 13.07.2016 року, Порядком застосування електронних засобів контролю, затвердженим наказом МВС від 08.06.2017 року №480, Інстукцією з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженою наказом МВС від 27.04.2020 № 357 ( із змінами, внесеними наказом МВС України № 746 від 11.10.2021 року), Порядком застосування електронних засобів контролю, затвердженого Наказом Міністерства внутрішній справ України №480 від 08.06.2017 року, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів: у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 - відмовити, відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 про продовження строку дії запобіжних заходів - задовольнити частково, а клопотання захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 про зміну запобіжного заходу на більш м`який - задовольнити, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_13 - адвоката ОСОБА_14 про виключення обов`язку щодо носіння засобу контролю - задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженцю м. Кременчука, Полтавської області, українцю, громадянину України, не працюючому, раніше не судимому, проживаючому за адресою АДРЕСА_6 , міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, змінити на запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт з використанням засобів електронного контролю, негайно звільнивши його з - під варти в залі судового засідання після проголошення ухвали, на підставі ч.5 ст. 202 КПК України.

Покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до суду, який розглядає кримінальне провадження № 537/3588/20, за першою вимогою;

-цілодобово не залишати без дозволу суду місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 ;

-утримуватися від спілкування в позасудовому порядку зі свідками у кримінальному провадженні № 537/3588/20.

- цілодобово носити електронний засіб контролю.

Зобов`язати ОСОБА_6 невідкладно прибути до місця свого проживання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 .

Строк дії ухвали 60 днів з 18 березня 2025 року до 16 травня 2025 року включно.

Виконання ухвали в частині дотримання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків доручити органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 , контроль за виконанням запобіжного заходу ОСОБА_6 покласти на прокурора.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що порушення умов домашнього арешту може бути наслідком застосування грошового стягнення чи застосування більш суворішого запобіжного заходу, зокрема, тримання під вартою.

Кременчуцькому районному управлінню поліції ГУНП в Полтавській області, негайно поставити на облік ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_6 .

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала суду в частині звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 з-під варти та застосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту підлягає негайному виконанню.

Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту, з використанням електронних засобів контролю на домашній арешт у нічний час доби без використання електронних засобів контролю, в період часу з 21:00 год. до 06:00 год., стороком на 60 днів, з 18 березня 2025 року по 16 травня 2025 року, включно, з покладенням наступних обов`язків:

- прибувати до суду, який розглядає кримінальне провадження № 537/3588/20, за першою вимогою;

-цілодобово не залишати без дозволу суду місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

-утримуватися від спілкування в позасудовому порядку зі свідками та вже засудженими особами у кримінальному провадженні № 537/3588/20.

Строк дії ухвали 60 днів з 18 березня 2025 року по 16 травня 2025 року, включно.

Виконання ухвали в частині дотримання ОСОБА_11 покладених на нього обов`язків доручити органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_11 , контроль за виконанням запобіжного заходу ОСОБА_11 покласти на прокурора.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_11 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_11 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід, зокрема, тримання під вартою.

Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час доби, в період часу з 21 :00 год. до 06:00 год., без викорсиатння електронних засобів контролю, стороком на 60 днів, з 18 березня 2025 року по 16 травня 2025 року, включно, з покладенням наступних обов`язків:

- не залишати без дозволу суду місце постійного проживання в період часу з 21:00 год. до 06:00 год., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та вже засудженими особами у кримінальному провадженні № 537/3588/20;

- здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, у разі наявності.

Строк дії ухвали 60 днів з 18 березня 2025 року по 16 травня 2025 року, включно.

Виконання ухвали в частині дотримання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків доручити органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 , контроль за виконанням запобіжного заходу ОСОБА_8 покласти на прокурора.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що, відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники Національної поліції України з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід, зокрема, тримання під вартою.

Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця м. Кременчук, Полтавської області, українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту з використанням засобів електронного контролю на домашній арешт у нічний час доби в період часу з 21:00 год. до 06:00 год., без використання засобів електронного контролю, строком на 60 днів, з 18 березня 2025 року по 16 травня 2025 року, включно, з покладенням наступних обов`язків:

- прибувати до суду, який розглядає кримінальне провадження № 537/3588/20, за першою вимогою;

- не залишати без дозволу суду місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 в пеірод часу з 21:00 год. по 06:00 год.;

- утримуватися від спілкування в позасудовому порядку зі свідками та вже засудженими особами у кримінальному провадженні № 537/3588/20.

Строк дії ухвали 60 днів з 18 березня 2025 року по 16 травня 2025 року, включно.

Виконання ухвали в частині дотримання ОСОБА_15 покладених на нього обов`язків доручити органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_15 контроль за виконанням запобіжного заходу відносно ОСОБА_15 покласти на прокурора.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_15 , що порушення умов домашнього арешту може бути наслідком застосування грошового стягнення чи застосування більш суворішого запобіжного заходу, зокрема, тримання під вартою.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_15 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженця с. Кравченки Великобагачанського району Полтавської області, українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби в період часу з 21:00 год. по 06:00 год., без використання засобів електронного контролю, строком на 60 днів, з 18 березня 2025 року по 16 травня 2025 року, включно, з покладенням наступних обов`язків:

- прибувати до суду, який розглядає кримінальне провадження № 537/3588/20, за першою вимогою;

- не залишати без дозволу суду місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 в період часу з 21:00 год. по 06:00 год.;

- утримуватися від спілкування в позасудовому порядку зі свідками та вже засудженими особами у кримінальному провадженні № 537/3588/20.

Строк дії ухвали 60 днів з 18 березня 2025 року по 16 травня 2025 року, включно.

Виконання ухвали в частині дотримання ОСОБА_13 покладених на нього обов`язків доручити органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_13 , контроль за виконанням запобіжного заходу відносно ОСОБА_13 покласти на прокурора.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_13 , що порушення умов домашнього арешту може бути наслідком застосування грошового стягнення чи застосування більш суворішого запобіжного заходу, зокрема, тримання під вартою.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_13 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженця м. Кременчука, Полтавської області, українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_5 , запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту, з використанням засобів електронного контролю на домашній арешт у нічний час доби в період часу з 21:00 год. до 06:00 год., без використання електронних засобів контролю, строком на 60 днів, з 18 березня 2025 року по 16 травня 2025 року, включно, з покладенням наступних обов`язків:

- прибувати до суду, який розглядає кримінальне провадження № 537/3588/20, за першою вимогою;

-не залишати без дозволу суду місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 в період часу з 21:00 год. до 06:00 год.;

-утримуватися від спілкування в позасудовому порядку зі свідками та вже засудженими особами у кримінальному провадженні № 537/3588/20.

Строк дії ухвали 60 днів з 18 березня 2025 року по 16 травня 2025 року, включно.

Виконання ухвали в частині дотримання ОСОБА_17 покладених на нього обов`язків доручити органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_17 , контроль за виконанням запобіжного заходу відносно ОСОБА_17 покласти на прокурора.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_17 , що порушення умов домашнього арешту може бути наслідком застосування грошового стягнення чи застосування більш суворішого запобіжного заходу, зокрема, тримання під вартою.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_17 , що, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3