Справа № 461/3582/24
Провадження № 1-кп/461/466/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2024 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

при розгляді у судовому засіданні у кримінальному провадженні № 461/3582/24 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 -

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження, № 461/3582/24 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, покликаючись на те, що 11.12.2024 року закінчується строк відбування покарання обвинуваченого ОСОБА_7 у виді позбавлення волі за вироком Яворівського районного суду Львівської області за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України від 09.02.2022 року. При цьому, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні нового тяжкого злочину проти власності під час відбування покарання у виді позбавлення волі. Разом з тим, існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, запобігти цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не вбачається можливим, дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде виправданою. Зокрема, зазначає, що ОСОБА_7 може ухилятись від суду, оскільки у разі визнання його винуватим йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, а також усвідомлюючи факт вчинення вказаного кримінального правопорушення, відчуваючи страх та невідворотність у майбутньому покарання за вчинене ним діяння, останній може ухилятись від суду, може змінити місце свого проживання, а за місцем проведення судочинства відсутні настільки міцні соціальні зв`язки, через які він би залишився. ОСОБА_7 також може впливати на свідків, потерпілих, інших обвинувачених у данному кримінальному провадженні, які судом ще не допитані, з метою уникнення кримінальної відповідальності, у випадку доведення його вини судом, шляхом переконання та залякування може схилити їх до зміни даних ними показань. Просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор просила клопотання задоволити з підстав, наведених в ньому.

Захисник ОСОБА_12 просила відмовити в задоволенні клопотання, покликаючись на те, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення, є неконкретними та не доведені прокурором в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав доводи захисника, просив відмовити в задоволенні клопотання. Стверджує, що оскільки він має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки то не буде ухилятись від суду.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

У межах даного кримінального провадження ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення Кодексом передбачено види заходів забезпечення кримінального провадження, до яких належать запобіжні заходи, включаючи домашній арешт та тримання під вартою (статті 131,176,1981,183).

До заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до частини другої статті 131 Кодексу, посеред іншого, належать запобіжні заходи, якими згідно ст.176 Кодексу є особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ст.148 КПК України запобіжні заходи вибираються до підозрюваного, обвинуваченого з метою запобігти спробам уникнути від дізнання, досудового слідства та суду, перешкодити встановленню істини в кримінальній справі, продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Яворівського районного суду Львівської області за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України від 09.02.2022 року до покарання у виді позбавлення волі. 11.12.2024 року закінчується строк відбування покарання обвинуваченого.

При цьому, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні нового тяжкого злочину проти власності під час відбування покарання у виді позбавлення волі.

У разі визнання його винуватим йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, тому усвідомлюючи факт вчинення вказаного кримінального правопорушення, відчуваючи страх та невідворотність у майбутньому покарання за вчинене ним діяння, останній може ухилятись від суду, може змінити місце свого проживання, а за місцем проведення судочинства відсутні настільки міцні соціальні зв`язки, через які він би залишився.

ОСОБА_7 також може впливати на свідків, потерпілих, інших обвинувачених у данному кримінальному провадженні, які судом ще не допитані, з метою уникнення кримінальної відповідальності, у випадку доведення його вини судом, шляхом переконання та залякування може схилити їх до зміни даних ними показань.

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, суд враховує, що докази, які дають підстави обвинувачувати ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого злочину є вагомими, належними, допустимими та отриманими у встановленому законом порядку; у разі визнання винуватим, ОСОБА_7 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років; вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяє застосування до нього запобіжного заходу з позбавленням волі.

Таким чином, суд вважає, що застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Положення ст.199 КПК України, передбачають, що при розгляді доцільності продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 цього Кодексу, ураховуються обставини, які свідчать про те, що ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ст.148 КПК України запобіжні заходи вибираються до підозрюваного, обвинуваченого з метою запобігти спробам уникнути від дізнання, досудового слідства та суду, перешкодити встановленню істини в кримінальній справі, продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Заслухавши сторін кримінального провадження, зважаючи на тяжкість та обставини інкримінованого кримінального правопорушення, оскільки існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших обвинувачених у данному кримінальному провадженні; зважаючи також на відсутність достатніх гарантій належного виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим у разі зміни запобіжного заходу, суд вважає, що інші запобіжні заходи можуть не запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

В силу змагальності сторін кримінального провадження захистом не спростовано тверджень прокурора, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти існуючим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до абз.1 ч.3 ст.183 КПК України суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину встановлюється у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, на підставі ч.5 ст.182 КПК України суддя дійшов висновку про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.

Враховуючи особу обвинуваченого, його майновий стан, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, на підставі п.3 ч.5 ст.182 КПК України, суддя вважає, що достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього КПК України обов`язків буде застава у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі абз.2 ч.3 ст.183 КПК України, суддя вважає за необхідне визначити, передбачені ст.194 КПК України, обов`язки обвинуваченому ОСОБА_7 у випадку внесення ним або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) визначеною цією ухвалою застави.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 197, 199, 314-316 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» на строк до 07.02.2025 року.

Визначити ОСОБА_7 розмір застави в сумі 242240грн.

У разі внесення застави, вона може бути внесена на депозитний рахунок суду: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742; Банк отримувача ДКСУ, м.Київ ; Код банку отримувача (МФО) 820172; Рахунок отримувача UA0000757.

У разі застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді застави - на строк до 07.02.2025 року покласти на нього наступні обов`язки:

прибувати до суду за першим викликом;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1