Справа № 752/1256/25
Провадження № 1-кс/752/604/25
У Х В А Л А

ІМНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000317 від 13.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

До Голосіївського районного суду міста Києва засобами поштового зв`язку направлено клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000317 від 13.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, а саме на посвідчення водія № НОМЕР_1 заборонивши користуватися та розпоряджатися зазначеним документом.

В обґрунтування необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а саме арешту майна, прокурором у клопотанні зазначено, що у провадженні слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000317 від 13.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що при невстановлених слідством обставинах ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньо змовою з невстановленою особою підробив посвідчення водія на своє ім`я.

При невстановлених слідством обставинах ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньо змовою з невстановленою особою підробив посвідчення водія НОМЕР_1 на своє ім`я та 13.01.2025 року близько о 10 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, вул. Будіндустрії, 5, під час зупинки працівникам Департаменту патрульної поліції автомобілю марки МАН з д.н.з НОМЕР_2 надав заздалегідь підроблене посвідчення.

При перевірці посвідчення водія працівниками Департаменту патрульної поліції було виявлено що даний документ являється підробним. Після чого, на місце події було викликано слідчо-оперативну групу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві.

У період часу з 11:12 по 11:21 за адресою м. Київ, вул. Будіндустрії, 5, під час огляду місця події було вилучено посвідчення водія № НОМЕР_1 , яке було поміщено до спец. пакету CRI1048103.

13.01.2025 року посвідчення водія № НОМЕР_1 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000317 від 13.01.2025 року.

14.01.2025 слідчим СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві винесено постанову про призначення експертизи з технічного дослідження документів.

Завданням арешту майна прокурор посилається на необхідність запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна прокурор вказує на п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме: з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судове засідання прокурор не з`явився, подав до початку розгляду клопотання заяву, якою просив проводити розгляд клопотання за його відсутності та постановити ухвалу про накладення арешту на майно на підставі матеріалів наявних в клопотанні.

Особа відносно якої вирішується питання про арешт майна, в судове засідання не з`явився, повідомлявся вчасно та належним чином, шляхом здійснення виклику по телефону, що підтверджується телеграмою наявною у матеріалах клопотання та відповідає положенням ч. 1 ст. 135 КПК України.

Розглянувши клопотання прокурора, дослідивши додані до нього додатки у виді копії матеріалів досудового розслідування, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Розгляд даного клопотання належить до повноважень слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва відповідно до положень п. 1 ч.2 ст. 132 КПК України. Клопотання про арешт майна подане з дотриманням строку, передбаченого ч.5 ст. 171 КПК України.

Так, зі змісту клопотання вбачається, у провадженні слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000317 від 13.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що при невстановлених слідством обставинах ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньо змовою з невстановленою особою підробив посвідчення водія на своє ім`я.

При невстановлених слідством обставинах ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньо змовою з невстановленою особою підробив посвідчення водія НОМЕР_1 на своє ім`я та 13.01.2025 року близько о 10 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, вул. Будіндустрії, 5, під час зупинки працівникам Департаменту патрульної поліції автомобілю марки МАН з д.н.з НОМЕР_2 надав заздалегідь підроблене посвідчення.

При перевірці посвідчення водія працівниками Департаменту патрульної поліції було виявлено що даний документ являється підробним. Після чого, на місце події було викликано слідчо-оперативну групу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві.

У період часу з 11:12 по 11:21 за адресою м. Київ, вул. Будіндустрії, 5, під час огляду місця події було вилучено посвідчення водія № НОМЕР_1 , яке було поміщено до спец. пакету CRI1048103.

13.01.2025 року посвідчення водія № НОМЕР_1 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000317 від 13.01.2025 року.

14.01.2025 слідчим СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві винесено постанову про призначення експертизи з технічного дослідження документів.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У клопотанні, що розглядається, прокурор посилався на необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, а тому слідчим суддею мають бути враховані п.п. 1-2, 5-6 наведеної вище статті.

Отже, відповідно до витягу з ЄДРДР у кримінальному провадженні № 0000317 від 13.01.2025 року органом досудового розслідування встановлюються обставини щодо підробки посвідчення водія № НОМЕР_1 на своє ім`я ОСОБА_4 за попередньою змовою з невстановленою особою.

Правовою підставою накладення арешту на майно вказано п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України та підтверджується постановою про визнання майна речовим доказом вказаною вище.

Слідчий суддя вважає, що вилучене вході проведення огляду майно, матиме значення для здійснення досудового розслідування у даному кримінальному проваджені та може бути використано як доказ відповідно до фабули досудового розслідування вказаної у витягу з ЄДРДР, оскільки посвідчення водія № НОМЕР_1 , може підтверджувати факт підробки вказаного посвідчення .

Накладення арешту на вилучене майно є розумним та співмірним завданням кримінального провадження, оскільки це майно (посвідчення водія № НОМЕР_1 ) має безпосередній зв`язок із предметом розслідування, зокрема щодо перевірки можливого підроблення документу. Арешт забезпечує збереження доказів, запобігає їхньому знищенню чи спотворенню, що є необхідним для досягнення цілей досудового розслідування. Обмеження права власності в цьому випадку є співмірним суспільному інтересу у встановленні істини у справі та відповідає вимогам ст. 170 КПК України.

На даному етапі судового розгляду наслідки накладення арешту на майно для третіх осіб не встановлені.

Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що у разі відсутності подальшої потреби в арештованому майні, заінтересовані особи мають право звернутися до суду із клопотанням про скасування арешту відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України.

Враховуючи викладене вище, керуючись статтями 98, 110, 131, 170, 171, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на посвідчення водія № НОМЕР_1 , заборонивши користуватися та розпоряджатися зазначеним документом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1