Провадження № 1-кп/761/2602/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 року м. Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 (участь якого забезпечена шляхом відеоконференції),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду міста Києва клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0004357 від 30.10.2024, про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні №0004357 від 30.10.2024.

Клопотання мотивоване тим, що 28.07.2007, близько 23 год. ОСОБА_4 спільно з особою, відносно якої виділено матеріали в окреме провадження, ебуваючи на пішохідному переході перехрестя проїзної частини вулиці Академіка Щусєва та вулиці Вавілових в м. Києва, помітили раніше не знайомого останнім ОСОБА_6 . Перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Вавілових, 13 між ОСОБА_4 , особою, відносно якої виділено матеріали в окреме провадження та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, який спричинив між ними бійку. В ході бійки, ОСОБА_6 дістав з кишені мобільний телефон марки «Nokia», моделі «2600». В цей час у ОСОБА_4 спільно з особою, відносно якої виділено матеріали в окреме провадження виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), а саме мобільним телефоном марки «Nokia», моделі «2600», який належить ОСОБА_6 , поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, ОСОБА_4 вирвав з рук потерпілого мобільний телефон та передав особі, відносно якої виділено матеріали в окреме провадження.

У подальшому, ОСОБА_4 та особа, відносно якої виділено матеріали в окреме провадження утримуючи викрадене майно при собі, покинули місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на суму 600 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Таким чином, враховуючи, що минуло більше ніж десять років з дня вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, прокурор просить звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Підозрюваний ОСОБА_4 клопотання прокурора підтримав та просив звільнити його від кримінальної відповідальності за наведених у клопотанні підстав.

Потерпілий ОСОБА_6 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання, не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Разом з тим, до матеріалів клопотання долучена письмова згода ОСОБА_6 на звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Суд, заслухавши доводи прокурора, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КПК України встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст.49 та ст.106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст. 49 КК України).

Згідно з ч. 5 ст. 12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Відповідно до ч. 2 ст. 186 КК України грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, або вчинений повторно, або за попередньою змовою групою осіб, карається позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років.

Так, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Так, відповідно до клопотання, ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для здоров`я потерплого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, яке відбулося 28.07.2007.

Як встановлено судом, що строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 186 КК України закінчились, підозрюваний не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього, а обставини щодо вчинення підозрюваним протягом цих строків нового кримінального правопорушення певного ступеня тяжкості не виявлено, а також в матеріалах клопотання відсутні відомості про оголошення ОСОБА_4 в розшук.

Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно правового висновку, сформульованого у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду Висновок щодо застосування положень ст. 49 КК від 05.04.2021 особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, котра вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цьому разі перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. Одночасно факт умисного вчинення особою будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства або суду є обставиною, яка виключає благополучне закінчення строків давності, і зупиняє диференційовані строки, визначені в ч. 1 ст. 49 КК. В цьому випадку закон передбачає загальний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які ухиляються від слідства чи суду: п`ятнадцять років з часу вчинення злочину, п`ять років - з часу вчинення кримінального проступку. За таких обставин час, який минув із дня вчинення кримінального правопорушення до дня, коли особа почала ухилятися від слідства або суду, не втрачає свого значення, а зберігається і зараховується до загального строку давності, що продовжує спливати. Крім того, до загального строку також зараховується період такого ухилення, а також проміжок часу, що пройшов із дня з`явлення особи із зізнанням або затримання до дня набрання вироком законної сили.

Таким чином, оскільки з часу вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 минуло понад п`ятнадцять років, в судовому засіданні ОСОБА_4 не заперечував проти звільнення його від кримінальної відповідальності, в судовому засіданні не було встановлено правових перешкод щодо задоволення клопотання прокурора з приводу звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, суд вважає, що таке клопотання підлягає задоволенню, а останній - звільненню від кримінальної відповідальності на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України.

Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Крім того, також підлягають скасування застосовані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді підписки про невиїзд підозрюваного ОСОБА_4 .

Керуючись статтями 284-288, ст. 314, ст. ст. 369-372, 376 КПК України, ст. 49 КК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0004357 від 30.10.2024, про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0004357, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.10.2024, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - закрити.

Застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд скасувати.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1