Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/504/23
Провадження № 1-кп/945/301/25
ВИРОК

Іменем України

03 лютого 2025 року м.Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області в залі суду в м.Миколаєві в режимі відеоконференції з Державною установою Казанківська виправна колонія (№93) кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.02.2021 року за №0000002, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Ольшанське Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

- 29.11.2017 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України, ч.4 ст.70 КК України до 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі, з конфіскацією усього майна, яке є його власністю, крім житла, а саме: 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 ;

- 13.09.2022 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.162 КК України до 1 року 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України;

- 21.02.2023 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.185, ч.4 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі;

- 11.07.2023 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.4 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 16.08.2023 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.4 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 5 років 8 місяців позбавлення волі;

- 26.09.2023 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 5 років 10 місяців позбавлення волі;

- 25.03.2024 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.4 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 5 років 11 місяців позбавлення волі;

- 29.04.2024 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі;

- 04.06.2024 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі,

- 09.10.2024 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 6 років 2 місяців позбавлення волі,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

Досудовим розслідуванням та судовим слідством встановлено, що у зв`язку з військовою агресією РФ проти України та введенням в Україні воєнного стану, 07.03.2022 прийнято Закон України № 2117-IX, яким внесено зміни до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за злочини, передбачені ст.185 Кримінального кодексу України.

Вказаним законом, ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України викладено у новій редакції, а саме: «Крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану».

І. Епізоди злочинної діяльності ОСОБА_6 відносно майна потерпілої ОСОБА_6

Епізод №1

03.08.2022, приблизно о 13:00 годині ОСОБА_6 , будучи раніше судимим за злочин майнового характеру, маючи не зняту і не погашену в установленому порядку судимість, перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .

У цей час, у нього виник умисел на незаконне збагачення, шляхом заволодіння матеріальними цінностями, а саме будь-яким майном, що належить його матері ОСОБА_6 , яке знаходилось у приміщенні літньої кухні, яка розташована на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , з метою його подальшого обернення на свою користь.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету власного незаконного збагачення, ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи настання суспільно-небезпечних наслідків, не маючи будь-якого дозволу власника майна та скориставшись відсутністю останньої, через незачинені на замикаючі пристрої вхідні двері, зайшов до приміщення літньої кухні, звідки вчинив крадіжку килимкової доріжки з поліпропілену, без ворсу, розміром 1,5 м х 4 м, вартістю 2833 гривень, спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищезазначену суму.

Епізод №2

09.08.2022, приблизно о 19:00 годині ОСОБА_6 , перебував за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на незаконне збагачення, шляхом заволодіння матеріальними цінностями, а саме будь-яким майном, що належить його матері ОСОБА_6 , яке знаходилось у приміщенні літньої кухні, що розташована на території вищезазначеного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , з метою його подальшого обернення на свою користь.

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету власного незаконного збагачення, ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи настання суспільно-небезпечних наслідків, не маючи будь-якого дозволу власника майна, та скориставшись відсутністю останньої, через незачинені на замикаючі пристрої вхідні двері, зайшов до приміщення літньої кухні, звідки вчинив крадіжку килимкової доріжки з поліпропілену, розміром 1,5 м х 4 м вартістю 2833 гривень.

Епізод №3

10.08.2022, приблизно о 08:00 годині ОСОБА_6 , перебував за місцем свого спільного мешкання із матір`ю ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник умисел на незаконне збагачення, шляхом заволодіння матеріальними цінностями, а саме будь-яким майном, що належить його матері ОСОБА_6 , яке знаходилось у будівлі житлового будинку, що розташований на території вищезазначеного домоволодіння з метою його подальшого обернення на свою користь.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив та мету власного незаконного збагачення, ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та розуміючи настання суспільно-небезпечних наслідків, не маючи будь-якого дозволу власника майна та скориставшись відсутністю останньої, через незачинені вхідні двері зайшов до приміщення спальні, яка перебуває у користуванні його матері ОСОБА_6 , звідки вчинив крадіжку люстри стельової із трьома плафонами вартістю 260 гривень.

ІІ. Епізоди злочинної діяльності ОСОБА_6 відносно майна потерпілої ОСОБА_9

Епізод №4

15.06.2022, приблизно о 13:00 годині, ОСОБА_6 проходив біля території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де останній помітив, що на території подвір`я вищевказаного домоволодіння нікого не має.

В цей час у нього виник злочинний умисел на незаконне збагачення шляхом заволодіння будь-яким майном та подальшим його оберненням на свою користь.

Реалізуючи зазначений протиправний намір, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпечність своїх дій, переслідуючи корисливі цілі, ОСОБА_6 , через відсутню огорожу, пройшов на територію подвір`я домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де через незачинені на замикаючі пристрої вхідні двері, проник у середину приміщення сараю, звідки вчинив крадіжку майна, яке належить ОСОБА_9 , а саме зарядного пристрою для акумуляторних батарей у комплекті із дротами, вартістю 766 гривень 67 копійок.

Епізод №5

25.09.2022 приблизно о 14:00 годині, ОСОБА_6 проходив біля території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де останній помітив, що на території подвір`я вищевказаного домоволодіння нікого не має.

У цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на незаконне збагачення шляхом заволодіння будь-яким майном та подальшим його оберненням на свою користь. Реалізуючи зазначений протиправний намір, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпечність своїх дій, переслідуючи корисливі цілі, ОСОБА_6 , через відсутню огорожу, пройшов на територію подвір`я домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де через незачинені на замикаючі пристрої вхідні двері, проник у середину приміщення сараю, звідки вчинив крадіжку майна, яке належить ОСОБА_9 , а саме мережевої кутової шліфувальної машинки марки «ОМАХ», модель «05201» вартістю 565 гривень.

Епізод №6

05.10.2022, приблизно о 13:30 годині, ОСОБА_6 проходив біля території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де останній помітив, що на території подвір`я вищевказаного домоволодіння нікого не має.

У цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на незаконне збагачення шляхом заволодіння будь-яким майном та подальшим його оберненням на свою користь. Реалізуючи зазначений протиправний намір, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпечність своїх дій, переслідуючи корисливі цілі, ОСОБА_6 через відсутню огорожу, пройшов на територію подвір`я домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де через незачинені вхідні двері, проник у середину приміщення сараю, звідки вчинив крадіжку майна, яке належить ОСОБА_9 , а саме машину ручну свердлильну електричну «ИЭ-1032» вартістю 437 гривень 50 копійок.

Епізод №7

10.10.2022, приблизно о 13:00 годині, ОСОБА_6 проходив біля території домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де останній помітив, що на території подвір`я вищевказаного домоволодіння нікого не має.

В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на незаконне збагачення шляхом заволодіння будь-яким майном та подальшим його оберненням на свою користь. Реалізуючи зазначений протиправний намір, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпечність своїх дій, переслідуючи корисливі цілі, ОСОБА_6 , через відсутню огорожу, пройшов на територію подвір`я домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де через незачинені вхідні двері, проник у середину приміщення сараю, звідки вчинив крадіжку майна, яке належить ОСОБА_9 , а саме подовжувача на 32 м. з колодкою на чотири розетки та вилкою вартістю 350 гривень.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро каявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінальних правопорушень. Вчинення правопорушень мотивував своїм скрутним матеріальним становищем.

Потерпілі у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та ОСОБА_9 надали заяви про проведення судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 без їх участі.

Щодо епізоду злочинної діяльності ОСОБА_6 №3, вчиненого 10.08.2022 року відносно майна потерпілої ОСОБА_6 на загальну суму 260 грн 00 коп, суд дійшов такого.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до правової позиції, викладеної ОП ККС Верховного Суду в постанові від 07.10.2024 у справі №278/1566/21, закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст.51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Станом на 01.01.2022 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 грн. Станом на 01.07.2022 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2600 грн (ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет на 2021 рік»).

Відповідно до п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За таких обставин, враховуючи, що вартість таємно викраденого обвинуваченим ОСОБА_6 майна за епізодом №3, вчиненого 10.08.2022 року відносно майна потерпілої ОСОБА_6 на загальну суму 260 грн 00 коп, суд приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 за ч.4 ст.185 КК України на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Щодо епізодів злочинної діяльності ОСОБА_6 відносно майна потерпілої ОСОБА_9 : №4, вчиненого 15.06.2022 року на загальну суму 766 грн 67 коп; №5, вчиненого 25.09.2022 року на загальну суму 565 грн 00 коп; №6, вчиненого 05.10.2022 року на загальну суму 437 грн 50 коп; №7, вчиненого 10.10.2022 року на загальну суму 350 грн, суд дійшов такого.

За вказаними епізодами таємного викрадення майна даним вироком суду встановлено, що ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Водночас, вартість викраденого майна за кожним епізодом на день вчинення кримінального правопорушення є меншою за розмір, з якого настає кримінальна відповідальність, а саме 2481 гривень (епізод №4) та 2600 гривень (епізоди №5, №6, №7).

При цьому, зважаючи на спосіб вчинення крадіжок, а саме скоєння їх з проникненням у інше приміщення, у відповідності до положень ч.3 ст.337 КПК України, суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_6 за епізодами злочинної діяльності ОСОБА_6 відносно майна потерпілої ОСОБА_9 : №4, вчиненого 15.06.2022 року на загальну суму 766 грн 67 коп; №5, вчиненого 25.09.2022 року на загальну суму 565 грн 00 коп; №6, вчиненого 05.10.2022 року на загальну суму 437 грн 50 коп; №7, вчиненого 10.10.2022 року на загальну суму 350 грн з ч.4 ст.185 КК України на ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною ОП ККС Верховного Суду в постанові від 07.10.2024 у справі №278/1566/21.

Згідно ч.3 ст.337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі (ч.1 ст.12 КК).

З огляду на зміст ч.1 ст.162 КК України дії, кваліфіковані за цією нормою, на відміну від кваліфікованих за ч.4 ст.185 КК України, є кримінальним проступком, а тому їх перекваліфікація покращує становище обвинуваченого ОСОБА_6 .

Отже, дії обвинуваченого ОСОБА_6 за епізодами злочинної діяльності ОСОБА_6 відносно майна потерпілої ОСОБА_9 : №4, вчиненого 15.06.2022 року на загальну суму 766 грн 67 коп; №5, вчиненого 25.09.2022 року на загальну суму 565 грн 00 коп; №6, вчиненого 05.10.2022 року на загальну суму 437 грн 50 коп; №7, вчиненого 10.10.2022 року на загальну суму 350 грн з ч.4 ст.185 КК України підлягають кваліфікації за ч.1 ст.162 КК України.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.4 ст.185 КК України за епізодами злочинної діяльності ОСОБА_6 відносно майна потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_9 (№1 від 03.08.2022 року, №2 від 09.08.2022 року, №4 від 15.06.2022 року, №5 від 25.09.2022 року, №6 від 05.10.2022 року, №7 від 10.10.2022 року) підтверджується наданими у судовому засіданні показами самого обвинуваченого, а також сукупністю доказів, які суд визнає належними та допустимими, а саме:

- Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000028 від 14.01.2023 року, відповідно до якого встановлено наступне, що період з серпня 2022 року по 11.01.2023 року невідома особа в умовах воєнного стану, викрала 2 килими з домоволодіння, яке належить ОСОБА_6 та розташоване в АДРЕСА_2 (дата надходження заяви 13.01.2023 року). У період з серпня 2022 року по 11.01.2023 року невідома особа в умовах воєнного стану, шляхом проникнення на територію домоволодіння ОСОБА_9 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , викрала майно останньої, спричинивши матеріальний збиток (дата надходження заяви 13.01.2023 року). В ході досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000028 від 14.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, встановлено, що у вересні місяці 2022 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де з приміщення сараю вчинив крадіжку кутової шліфувальної машинки марки «ОМАХ», яка належить ОСОБА_9 . Сума матеріального збитку встановлюється (дата надходження заяви 02.02.2023 року). В ході досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000028 від 14.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, встановлено, що у вересні місяці 2022 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де з приміщення сараю вчинив крадіжку ручної свердлильної електрично машинки марки «ИЭ-1032», яка належить ОСОБА_9 . Сума матеріального збитку встановлюється (дата надходження заяви 02.02.2023 року). В ході досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000028 від 14.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, встановлено, що у вересні місяці 2022 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проник на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де з приміщення сараю вчинив крадіжку подовжувача на 32 м з колодкою на чотири розетки та вилкою, яка належить ОСОБА_9 . Сума матеріального збитку встановлюється (дата надходження заяви 02.02.2023 року) (Том 3 а.с.1-4);

- Протоколом прийняття заяви ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 13.01.2023 року, відповідно до якого у період часу з початку серпня місяця 2022 року по 11.01.2023 року невідома особа, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила крадіжку майна, яке належить ОСОБА_6 , а саме двох килимів, які знаходились у приміщенні кімнати житлового будинку (Том 3 а.с.11-12);

- Протоколом огляду місця події із фототаблицею, проведеного слідчим СВ ВП №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 14.01.2023 року у період часу з 11 години 05 хвилин по 11 годину 30 хвилин, в денний час, при природному освітленні, за участю понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а саме: території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_2 . Вхід на територію домоволодіння здійснюється через двостворчаті металеві ворота та розташовану з лівої сторони металеву хвіртку. Ворота та хвіртка пофарбовані зеленою фарбою. По всьому периметру територія домоволодіння огороджена, а саме: з центральної сторони огорожа, що складається із секцій металевих, пофарбованих фарбою блакитного кольору. З бокових сторін та задньої частини, територія огороджена сіткою-рабицею висотою близько 1 м. При вході з правої сторони, на відстані близько 5 м по відношенню до входу, розташовано одноповерхова кам`яна будівля, крита шифером, а саме літня кухня, вхід до якої здійснюється через дерев`яні двері зеленого кольору, які обладнані металевим гачком, без пошкоджень. При вході розташоване приміщення, розміром близкьео 3х4 м, в якому зліва на право розташовані сервант дерев`яний, наповнений предметами посуду, двокамерний холодильник сріблястого кольору, стілець, пластикові ємності та миски різного розміру. З лівої сторони по відношенню до входу, на відстані близько 3 м розташований одноповерховий кам`яний будинок, критий шифером, вхід до якого здійснюється через двері коричневого кольору, обладнані механічним замком, без пошкоджень. При вході розташоване приміщення кориду, розміром 2 м х 4 м, в крайній дальній стіні міжкімнатні двері, які ведуть до приміщення міжкімнатного коридору, з лівої сторони якого міжкімнатні двері блакитного кольору, які ведуть до приміщення спальні, розміром близько 4 м х 5 м, в якому зліва направо розташовані тумбочка, стілець, під якими, зі слів ОСОБА_6 , килимові доріжки, далі, дитячий візочок, диван кутовий, диван розкладний. В ході огляду нічого не вилучалось (Том 3 а.с.14-19);

- Протоколом прийняття заяви ОСОБА_9 про вчинене кримінальне правопорушення від 13.01.2023 року, відповідно до якого у період часу з початку червня місяця 2022 року по 13.01.2023 року невідома особа, перебуваючи на території домоволодінняза адресою: АДРЕСА_2 , вчинила крадіжку майна, яке належить ОСОБА_9 (Том 3 а.с.11-12);

- Протоколом огляду місця події із фототаблицею, проведеного слідчим СВ ВП №5 Миколаївського РУП ГУНП в миколаївській області ОСОБА_10 14.01.2023 року у період часу з 12 години 45 хвилин по 13 годину 15 хвилин, в денний час, при природньому освітленні, за участю понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а саме: території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_2 . Вхід на територію домоволодіння здійснюється через одностворчату хвіртку з металопрофілю зеленого кольору. З центральної сторони територія домоволодіння огороджена з металопрофілю зеленого кольору висотою 2 м. З бокових та задньої частини домоволодіння не огороджене. З лівої сторони по відношенню до входу. На відстані близько 10 м розташована одноповерхова кам`яна будівля крита шифером, яка використовується у якості сараю. Вхід до будівлі здійснюється через дерев`яні двері буро-зеленого кольору, які замикаючим пристроєм не облаштовані та закриваються за допомогою металевого цвяха. При вході розташоване приміщення розміром 2 м х 3 м, в якому з лівої сторони є дерев`яний стіл на поверхні якого розташовані різні речу господарського призначення. Також, у вказаному приміщенні є тумбочка. З лівої сторони розташований дверний прохід, який веде до другої кімнати, розміром, приблизно, 3 м х 4 м, в якій розташовані предмети господарського призначення, а саме газовий балон червоного кольору, об`ємом 40 см, пластикові ємності білого кольору у кількості 3 штуки, різні ємності, картонні коробки. Вказані предмети розташовані у хаотичному порядку, що свідчить про те, що дане приміщення є нежитловим, так як стеля та підлога вкриті шаром пилу. В середині приміщення подовжувача, шліфувальної машинки, зарядного пристрою не виявлено. Під час огляду нічого не виявлено (Том 3 а.с.32-36);

- Висновком експерта №СЕ19/115-23/821-ТВ від 20.01.2023 року, відповідно до якого ринкова вартість (без урахуванням суми податку на додану вартість) килимкової доріжки з поліпропілену, без ворсу, розміром: ширина - 1,5 м, довжина - 4 м бувшої у використанні, без пошкоджень та дефектів, станом на 01.08.2022 могла становити - 2833,00 грн. (Дві тисячі вісімсот тридцять три грн 00 коп) (Том 3 а.с.57-62).

Протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_6 за епізодами його злочинної діяльності відносно майна потерпілої ОСОБА_6 : № 1 від 03.08.2022 року та №2 від 09.08.2022 року, суд кваліфікує в межах пред`явленого йому обвинувачення за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням у інше приміщення, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_6 за епізодами його злочинної діяльності відносно майна потерпілої ОСОБА_9 : №4, вчиненого 15.06.2022 року; №5, вчиненого 25.09.2022 року; №6, вчиненого 05.10.2022 року; №7, вчиненого 10.10.2022 року суд кваліфікує за ч.1 ст.162 КК України, як незаконне проникнення в інше володіння особи.

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази, оцінюючи їх з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст.337 КПК України, суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 за епізодами №1, №2, №4, №5, №6, №7 скоєння кримінальних правопорушень.

При цьому суд бере до уваги надані покази самого обвинуваченого, надані ним у суді, які повністю узгоджуються із раніше вказаними документами, протоколами слідчих дій та висновками експертів, дослідженими судом.

Згідно з положеннями ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, у Рішенні №15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.»

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 є щире каяття.

Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 не встановлені.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує, що останній є осудним в розумінні ч.1 ст.19 КК України, однак відповідно до ст.12 КК України вчинив, у тому числі, тяжкі злочини.

Суд також враховує умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, який є особою молодого віку, неодружений, офіційно непрацевлаштований, на день ухвалення вироку раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, за місцем проживання характеризувався негативно; стан його здоров`я, який на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; тяжкість кримінальних правопорушень, відсутність тяжких наслідків, щире каяття ОСОБА_6 та його ставлення до скоєного, який шкодує про те, що сталося.

Згідно з вимогами КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 12.06.2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Наведені обставини у своїй сукупності, свідчать про те, що виправити обвинуваченого ОСОБА_6 та запобігти його злочинній діяльності не можливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що обвинувачений має бути засудженим за тяжчий злочин до покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції інкримініруємої йому статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Правових підстав для застосування ст.75 КК України, враховуючи зазначені вище конкретні обставини в їх сукупності та дані про особу винного, суд не знаходить.

Системне тлумачення норм статті 75 КК України дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання.

При цьому, оскільки покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, застосування ст.75 КК України при визначенні покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України обвинуваченим ОСОБА_13 є недоцільним.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого, засудженого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Застосування інституту умовного звільнення (ст.75 КК України) до призначеного обвинуваченому покарання не сприятиме меті покарання та не буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Європейський суд у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява №10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Конкретні обставини справи свідчать, що досягнення мети покарання, яка полягає в ізоляції, неможливе без його реального відбування. Отже суд дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без реального відбування покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання відповідатиме принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та не є надто суворим чи м`яким.

Відомості, які б спростовували даний висновок суду, відсутні.

На переконання суду обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання без застосування положень ст.75 КК України, на підставі ч.1, ч.4 ст.70 КК України, що буде достатнім для досягнення мети покарання, визначеної статтею 50 КК України й відповідатиме тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сприятиме виправленню винного та попередженню вчинення нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

У кримінальному провадженні цивільні позови не заявлялись.

Речовими доказами у кримінальному провадженні є:

- дві килимкові доріжки з поліпропілену, без ворсу, розміром 1,5 м х 4 м та люстра стельова із трьома плафонами передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 ;

- зарядний пристрій для акумуляторних батарей у комплекті із дротами, мережева кутова шліфувальна машинка марки «ОМАХ», модель «05201», машина ручна свердлильна електрична «ИЭ-1032», подовжувач на 32 м з колодкою на чотири розетки та вилкою, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 .

Питання щодо речових доказів слід вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складаються з витрат на проведення:

- судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/115-23/821-ТВ від 20.01.2023 1510,24 грн.;

- судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/115-23/820-ТВ від 20.01.2023 1510,24 грн.;

- судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/115-23/856-ТВ від 20.01.2023 1510,24 грн.;

- судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/115-23/859-ТВ від 24.01.2023 1510,24 грн.;

- судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/115-23/854-ТВ від 24.01.2023 1510,24 грн.;

- судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/115-23/861-ТВ від 23.01.2023 1510,24 грн.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні.

Оскільки процесуальні витрати документально підтверджені, вони підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 .

У даному кримінальному провадженні запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_6 не застосовувався. Враховуючи те, що станом на день ухвалення цього вироку ОСОБА_6 вже відбуває покарання, призначене попереднім вироком у виді позбавлення волі, суд вважає, що до набрання цим вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого слід не обирати.

Керуючись ст.100, 284, 337, 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162 КК України (за епізодами його злочинної діяльності відносно майна потерпілої ОСОБА_9 : №4, вчиненого 15.06.2022 року; №5, вчиненого 25.09.2022 року; №6, вчиненого 05.10.2022 року; №7, вчиненого 10.10.2022 року) та ч.4 ст.185 КК України (за епізодами його злочинної діяльності відносно майна потерпілої ОСОБА_6 : №1 від 03.08.2022 року та №2 від 09.08.2022 року) та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.162 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

- за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, до покарання за цим вироком частково приєднати покарання, призначене за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 09.10.2024 року та призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 6 (шести) років 3 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 обчислювати з дня його фактичного затримання 26 жовтня 2022 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні не обирати.

На підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження, в частині обвинувачення ОСОБА_6 за епізодом його злочинної діяльності №3, вчиненого 10.08.2022 року відносно майна потерпілої ОСОБА_6 на загальну суму 260 грн 00 коп закрити у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність такого діяння.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення: судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/115-23/821-ТВ від 20.01.2023 1510,24 грн.; судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/115-23/820-ТВ від 20.01.2023 1510,24 грн.; судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/115-23/856-ТВ від 20.01.2023 1510,24 грн.; судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/115-23/859-ТВ від 24.01.2023 1510,24 грн.; судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/115-23/854-ТВ від 24.01.2023 1510,24 грн.; судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/115-23/861-ТВ від 23.01.2023 1510,24 грн, а всього 9061 (дев`ять тисяч шістдесят одна) грн 44 коп.

Речові доказидві килимкові доріжки з поліпропілену, без ворсу, розміром1,5 м х 4 м та люстра стельова із трьома плафонами, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 вважати такими, що повернені останній.

Речові докази зарядний пристрій для акумуляторних батарей у комплекті із дротами, мережева кутова шліфувальна машинка марки «ОМАХ», модель «05201», машина ручна свердлильна електрична «ИЭ-1032», подовжувач на 32 м з колодкою на чотири розетки та вилкою, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_9 вважати такими, що повернені останній.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених ч.2 ст.394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1

03.02.2025