Справа № 450/4437/24 Провадження № 1-в/450/117/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити подання провідного інспектора Львівського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 погоджене начальником Львівського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 про приведення вироку суду відносно засудженого ОСОБА_5 ,, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX, -

в с т а н о в и в:

провідний інспектор Львівського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_6 за погодженням з начальником Львівського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 звернулась до суду з поданням про приведення вироку суду відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX засудженого за вчинення кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік.

В обґрунтування подання представником уповноваженого органу з питань пробації зазначено, що з 03.04.2024 на обліку в Львівського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області перебуває ОСОБА_5 засуджений вироком Галицького районного суду м. Львова від 21.02.2024 року за діяння, караність якого усунена відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, що набрав чинності 09.08.2024р., так як вартість викраденого майна ОСОБА_5 на момент вчинення правопорушення не перевищувала 3028 грн.

На підставі вищевикладеного, уповноважений представник просить привести вищевказаний вирок у відповідність до Закону №3886-ІХ.

Від прокурора Пустомитівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , представника Львівського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області, ОСОБА_8 надійшли заяви, в яких вони просили клопотання розглядати без їх участі.

Відповідно до абз. 2 ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає подання таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3статті 74 Кримінального кодексу України(п. 13 ч. 1ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1пункту169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином із врахуванням розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян станом на 2022 рік, а саме 2481 грн., тому якщо вартість викраденого становить до 2481 грн., то таке діяння вважається дрібним викраденням чужого майна та буде каратися за нормами КУпАП, що призвело до декриміналізації.

Вироком Галицького районного суду м.Львова від 21.02.2024 р. ОСОБА_5 був засуджений за вчинення 19.01.2024 р. кримінального правопорушення таємного викрадення чужого майна крадіжку в умовах воєнного стану на загальну суму 506,05 грн., тобто кримінального правопорушення, передбачено ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст.3, ч. 2 ст.4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_5 за вироком Галицького районного суду м.Львова від 21.02.2024 р. завдав матеріальну шкоду потерпілим на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання на підставі ч.2ст. 74 КК України.

За таких обставин подання Львівського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області є таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, ч. 2 ст.74 КК України, ст.ст.369-372,537,539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд,-

постановив:

Подання провідного інспектора Львівського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_3 погоджене начальником Львівського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 про приведення вироку суду відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX - задоволити.

На підставі ч.2 ст. 74 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного йому вироком Галицького районного суду м.Львова від 21.02.2024 р. за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

СуддяОСОБА_1