Справа № 344/2387/25
Провадження № 1-кс/344/1261/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні - начальника відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002221 від 19.08.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 113, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 194, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 309 КК України, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И ЛА :

10.02.2025 прокурор у кримінальному провадженні - начальник відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002221 від 19.08.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 113, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 194, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 309 КК України, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 30 днів у межах строку досудового розслідування з утриманням у Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань №12», без визначення розміру застави.

Клопотання обґрунтовано тим, що на початку серпня 2024 року ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Івано-Франківську, переглядаючи закриті форуми в застосунку «Telegram», виявила оголошення користувача месенджеру «Telegram» з нік-неймом « ОСОБА_7 » з пропозицією отримання грошової винагороди за певну роботу. Зацікавившись даним оголошенням, ОСОБА_4 в застосунку «Telegram» написала користувачу месенджеру «Telegram» з нік-неймом « ОСОБА_7 » який вид роботи необхідно виконати.

Користувач месенджеру «Telegram» з нік-неймом « ОСОБА_7 » письмово повідомив про те, що за певні суми необхідно вчиняли підпали майна критичної інфраструктури та військовослужбовців Збройних Сил України, особливо автомобілів.

За таких обставин у громадянки України ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 19.08.2024, виник злочинний умисел на вчинення підпалів автомобілів військовослужбовців Збройних Сил України за грошову винагороду. З указаною метою ОСОБА_4 , виступаючи в ролі підбурювача, розпочала підшуковувати осіб з числа мешканців Івано-Франківської області для безпосереднього виконання злочинного задуму.

Про зміст даної пропозиції ОСОБА_4 повідомила свого знайомого ОСОБА_8 , переславши посилання на оголошення організатора злочину - користувача месенджеру «Telegram» з нік-неймом « ОСОБА_7 » на його мобільний телефон, підбурюючи його до вчинення злочину, викликаючи бажання та рішучість у виконавця вчинити злочин, формуючи у співучасника бажання вчинити підпал автомобіля.

Таким чином, ОСОБА_4 як підбурювач шляхом умовляння, підкупу та іншим чином схилила ОСОБА_8 до вчинення підпалу в якості виконавця.

ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер пропозицій організатора злочину - користувача месенджеру «Telegram» з нік-неймом « ОСОБА_7 », з корисливих мотивів надали згоду вчиняти підпали автомобілів за грошову винагороду, тобто вступили в злочинну змову з розподілом ролей.

Тоді ж ОСОБА_8 через застосунок «Telegram» зателефонував користувачу месенджеру «Telegram» з нік-неймом « ОСОБА_7 » та висловив згоду на вчинення підпалу автомобілів, які за зовнішніми ознаками належать військовослужбовцям Збройних Сил України та інших військових формувань. У відповідь організатор злочину - користувач месенджеру «Telegram» з нік-неймом « ОСОБА_7 » надав їм детальні інструкції з приводу вчинення підпалів автомобілів, наголосив на необхідності провести розвідку, тобто знайти автомобіль, який по зовнішнім ознакам належить військовослужбовцям ЗСУ, сфотографувати його, надіслати фото автомобіля через застосунок «Telegram» йому на погодження, а потім дотримуючись засобів конспірації підпалити його та зафіксувати процес підпалу за допомогою відеозйомки.

У подальшому користувач месенджеру «Telegram» з нік-неймом « ОСОБА_7 » зателефонував до ОСОБА_8 та запропонував йому підшукати автомобіль, який за зовнішніми ознаками належить військовослужбовцю ЗСУ, та підпалити його за грошову винагороду. ОСОБА_8 повторно, з корисливих мотивів, надав згоду на знищення чужого майна шляхом підпалу автомобіля.

У серпні 2024 року (точна дата невстановлена) ОСОБА_8 у м. Івано-Франківську біля будинку № 14 по вулиці О. Довженка побачив автомобіль марки «Peugeot 307 sw», захисного, темно-зеленого кольору, реєстраційний номер Республіки Польща « НОМЕР_1 », який належить колишньому старшому інспектору полку спеціального призначення НПУ «ІНФОРМАЦІЯ_4», засновнику ГО «Об`єднаний ветеранський простір» ОСОБА_9 , сфотографував його та через застосунок «Telegram» переслав фото організатору злочину - невстановленій особі на з нік-неймом « ОСОБА_7 » для погодження з ним підпалу.

Отримавши згоду користувача месенджеру «Telegram» з нік-неймом « ОСОБА_7 » на вчинення злочину, ОСОБА_8 , підшукуючи засоби для вчинення підпалу, на заправній станції, розташованій в м. Івано-Франківську, вулиця Л. Ребета, купив 2 літри бензину та заховав пляшку з бензином на балконі у квартирі за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

18 серпня 2024 року ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та невстановлена особа на ім`я ОСОБА_11 у вечірню пору доби перебували в квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 . У ході спілкування ОСОБА_10 дізнався, що ОСОБА_8 виношує злочинні наміри щодо підпалу найближчим часом транспортного засобу за матеріальну винагороду.

ОСОБА_8 , вчиняючи готування до злочину, підшукуючи співучасників, запропонував ОСОБА_10 взяти участь в підпалі автомобіля за грошову винагороду.

ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що підпал автомобіля є кримінально-карним злочином, умисно, з корисливою метою погодився вчинити його, тобто ОСОБА_8 та ОСОБА_10 в присутності ОСОБА_4 , яка вчинила підбурення до вчинення підпалу за грошову винагороду, вступили в попередню змову на вчинення злочину.

За таких обставин ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, передбачаючи розвиток причинного зв`язку між своїми діями і діями виконавців, бажаючи вчинення ними злочину, шляхом умовляння, переконуючи ОСОБА_8 та ОСОБА_10 про необхідність вчинення конкретного злочину, та шляхом підкупу, обіцяючи матеріальну винагороду у разі його вчинення, вчинила підбурення до вчинення підпалу.

Діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 19.08.2024, близько 04:00 год, взявши з собою пляшку з бензином, залишили житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, прибули до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , неподалік якого був припаркований автомобіль марки «Peugeot 307 sw», захисного, темно-зеленого забарвлення, реєстраційний номер Республіки Польща « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_9 .

У подальшому, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 підійшли до транспортного засобу марки «Peugeot 307 sw», захисного, темно-зеленого забарвлення, реєстраційний номер Республіки Польща « НОМЕР_1 ». Реалізовуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_8 умисно, з корисливою метою, облив вітрове скло даного автомобіля легкозаймистою речовиною (бензином) та підпалив її. В цей час ОСОБА_10 , діючи згідно попередньої злочинної домовленості та розподілу ролей, використовуючи мобільний телефон з відеокамерою, зафіксував момент підпалу та горіння автомобіля, після чого вони зникли з місця вчинення злочину та повернулися до попереднього місця свого перебування. Внаслідок пожежі вогнем було повністю знищено моторний відсік, кузов та салон автомобіля.

Ранком 19.08.2024, приблизно о 07 год, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 залишили житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 та прибули до житлового приміщення, де тимчасово проживає ОСОБА_10 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Перебуваючи за вищезазначеною адресою, ОСОБА_8 , використовуючи застосунок «Telegram», відправив зроблений ОСОБА_12 відеозапис підпалу автомобіля «Peugeot 307 sw», захисного, темно-зеленого забарвлення, реєстраційний номер Республіки Польща « НОМЕР_1 », невстановленому досудовим розслідуванням користувачу месенджеру «Telegram» з нік-неймом « ОСОБА_7 », який ним було переглянуто.

Цього ж дня, близько 11:00 год, невстановлений досудовим розслідуванням користувач месенджеру «Telegram» з нік-неймом « ОСОБА_7 » в якості оплати за вчиненні підпалу автомобіля здійснив грошовий переказ в сумі 37000 грн на картку банку «А-банк», яка була в користуванні ОСОБА_4 , та оформлена на невстановлену досудовим розслідуванням особу. У подальшому з картки «А-Банк» ОСОБА_4 здійснено переказ певної суми грошей на платіжну картку ОСОБА_10 , а також поповнено його рахунок в застосунку «Онлайн казино», всього на загальну суму 5000 грн.

При цьому ОСОБА_4 вчинила підбурення до вчинення підпалу автомобіля, а ОСОБА_10 та ОСОБА_8 своїми активними діями виконали у повному обсязі об`єктивну сторону цього злочину.

Внаслідок підпалу автомобіля ОСОБА_9 спричинено майнову шкоду на суму 61500 грн.

Продовжуючи злочинну діяльність, виконавець злочину ОСОБА_8 та пособник ОСОБА_4 , діючи за спільним злочинним умислом, 28.08.2024, приблизно о 22 год, на самокаті «Vevi» поїхали по вулицях м. Івано-Франківська, щоб підшукати автомобіль, який за зовнішніми ознаками належить військовослужбовцю ЗСУ, щоб його підпалити на замовлення організатора злочину - особи з нік-неймом « ОСОБА_7 » за матеріальну винагороду.

29 серпня 2024 року у період з 00 год до 03 год у м. Івано-Франківську, вулиця Крука, біля будинку № 3 вони побачили транспортний засіб марки «Volkswagen T5», д.н.з. НОМЕР_2 , захисного забарвлення, який належить громадянці України ОСОБА_13 та перебуває у правомірному користуванні голови благодійного фонду «Допомагаємо Україні разом», волонтера БО «Франко-Опір» ОСОБА_14 .

У цей же час у ОСОБА_8 та ОСОБА_4 виник спільний злочинний умисел на знищення чужого майна шляхом підпалу автомобіля, повторно, з корисливих мотивів. З метою отримання згоди на підпал віднайденого транспортного засобу ОСОБА_4 , виступаючи в ролі пособника, на прохання ОСОБА_8 на власний телефон зробила його відеозапис та переслала останньому. В свою чергу, ОСОБА_8 через застосунок «Telegram» переслав відео організаторузлочину - користувачу месенджеру «Telegram» з нік-неймом « ОСОБА_7 », який на той час вже змінив нік-нейм на « ОСОБА_15 » для погодження з ним підпалу. Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_8 покинули місце знаходження автомобіля та прибули у квартиру, розташовану у АДРЕСА_1 .

Отримавши згоду користувача месенджеру «Telegram» з нік-неймом « ОСОБА_15 » на вчинення злочину, ОСОБА_8 , підшукуючи засоби для вчинення підпалу, взяв з балкону, за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 пляшку із бензином, що залишився після попереднього підпалу транспортного засобу та був придбаний на заправній станції, розташованій в м. Івано-Франківську вулиця Л. Ребета.

Діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_8 помістив пляшку з бензином в рюкзак та передав його ОСОБА_4 , яка самокатом поїхала до будинку АДРЕСА_4 . В цей час ОСОБА_8 пішки пішов до вказаного будинку.

При цьому ОСОБА_4 усвідомлювала, що вона сприяє вчиненню злочину співучаснику ОСОБА_8 та бажала цього. Доставивши легкозаймисту суміш на місце вчинення злочину, ОСОБА_4 надала знаряддя та засоби для вчинення злочину.

Зустрівшись в заздалегідь обумовленому місці, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 підійшли до автомобіля «Volkswagen T5», д.н.з. НОМЕР_2 .

Реалізовуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_8 умисно, з корисливою метою, облив вітрове скло даного автомобіля легкозаймистою речовиною (бензином) та підпалив її. В цей час ОСОБА_4 , діючи як пособник, використовуючи мобільний телефон з відеокамерою, зафіксувала момент підпалу та горіння автомобіля, після чого вони зникли з місця вчинення злочину та повернулися до місця попереднього перебування. Внаслідок пожежі вогнем було пошкоджено вітрове скло, моторний відсік та фару автомобіля.

Після повернення до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 як пособник переслала ОСОБА_8 зроблений нею відеозапис підпалу транспортного засобу «Volkswagen T5», днз. НОМЕР_2 , камуфляжного забарвлення. Ранком 29.08.2024, приблизно о 07 год, ОСОБА_8 , використовуючи застосунок «Telegram», відправив зроблений ОСОБА_4 відеозапис підпалу автомобіля «Volkswagen T5», днз. НОМЕР_2 , камуфляжного забарвлення, невстановленому досудовим розслідуванням організатору злочину - користувачу месенджеру «Telegram» з нік-неймом « ОСОБА_15 » (« ОСОБА_7 »), який ним було переглянуто.

Цього ж дня, близько 09:00 год, невстановлений досудовим розслідуванням користувач месенджеру «Telegram» з нік-неймом « ОСОБА_15 » (« ОСОБА_7 ») в якості оплати за вчиненні підпалу автомобіля здійснив грошовий переказ на криптогаманець ОСОБА_8 в еквіваленті в сумі 49000 грн. У цей же день ОСОБА_8 в пункті обміну валют конвертував криптовалюту в долари США та отримав 1160 американських доларів, з яких 400 обміняв на гривні, після чого 15000 грн. передав ОСОБА_4 в якості оплати за пособництво, яке виявилось наданні порад щодо найбільш прийнятих способів, прийомів і засобів учинення злочину, а також місця, часу, обставин та об`єктивної обстановки його вчинення, передаванні засобів, знарядь учинення злочину.

За таких обставин ОСОБА_8 та ОСОБА_4 повторно, у співучасті, знищили чуже майно шляхом підпалу.

Внаслідок підпалу автомобіля марки «Volkswagen T5», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_13 спричинено шкоду на загальну суму 59100 грн.

В подальшому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер пропозицій користувача месенджеру «Telegram» з нік-неймом « ОСОБА_7 », з корисливих мотивів надала згоду вчиняти диверсії з метою ослаблення держави та підпали автомобілів військовослужбовців Збройних Сил України за грошову винагороду.

28 серпня 2024 року ОСОБА_16 після засудження за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України звільнився з місць позбавлення волі.

30 серпня 2024 року ОСОБА_16 біля будинку у АДРЕСА_5 зустрівся із своєю знайомою ОСОБА_4 , яка на виконання завдання невстановленого організатора вчинення злочину - користувача месенджеру «Telegram» з нік-неймом « ОСОБА_7 » шляхом умовляння та підкупу підбурила його вчинити з метою ослаблення держави підпал об`єкта, який має важливе народногосподарське та оборонне значення, а саме залізничної шафи у м. Івано-Франківську регіональної філії «Львівська залізниця «АТ «Укрзалізниця», за матеріальну винагороду в розмірі 200 доларів США. У ході розмови з ОСОБА_16 ОСОБА_4 , підбурюючи його до вчинення злочину, викликаючи бажання та рішучість у виконавця вчинити злочин, формуючи у співучасника бажання вчинити диверсію, надала йому посилання ІНФОРМАЦІЯ_2 на акаунт у месенджері «Telegram» під назвою « ОСОБА_7 ».

ОСОБА_4 як підбурювач шляхом умовляння, підкупу та іншим чином схилила ОСОБА_16 для вчинення диверсії в якості виконавця.

У цей час у громадянина України ОСОБА_16 під дією підбурення з боку ОСОБА_4 виник і сформувався злочинний умисел на вчинення, за попередньою змовою групою осіб, кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, спрямованого на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення в умовах воєнного стану.

Того ж дня, з метою реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на ослаблення держави, ОСОБА_4 під час спілкування за допомогою месенджеру «Telegram» з невстановленим організатором - користувачем з нік-неймом « ОСОБА_7 », підбурюючи ОСОБА_16 до вчинення диверсії, надала останньому інформацію щодо геолокації залізничної шафи регіональної філії «Львівська залізниця «АТ «Укрзалізниця», розташованої поблизу залізничного переїзду по вул. Надрічній у м. Івано-Франківську, а також повідомила про необхідні методи конспірації та спосіб вчинення злочину.

За таких обставин ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, передбачаючи розвиток причинного зв`язку між своїми діями і діями виконавця, бажаючи вчинення ним злочину, шляхом умовляння, переконуючи ОСОБА_16 про необхідність вчинення конкретного злочину, та шляхом підкупу, обіцяючи матеріальну винагороду у разі його вчинення, вчинила підбурення до вчинення диверсії.

На виконання досягнутих домовленостей з підбурювачем, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, під час готування до злочину, 31.08.2024 ОСОБА_16 о 20:35 год у ТЦ «Епіцентр-К», який розташований за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Івасюка, 2, на касі № 23, придбав за готівку легкозаймисту речовину «Розчинник 647», об`ємом 0,5 л. Надалі, слідуючи розробленому злочинному плану, відомому усім співучасникам, ОСОБА_16 близько 23:00 год тієї ж доби, відвідав місце майбутнього вчинення злочину та заховав у кущах неподалік придбану рідину для підпалу залізничної шафи обігріву стрілочних переводів, яка розташована на 138 км ПК 3 станції «Івано-Франківськ» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця».

У подальшому, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 та невстановленим користувачем з нік-неймом « ОСОБА_7 », ОСОБА_16 01.09.2024 прибув в район залізничного переїзду на вул. Надрічній у м. Івано-Франківську та наблизився до залізничної шафи обігріву стрілочних переводів зі сторони вул. Сагайдачного. Після цього, в період часу з 13:30 год до 13:40 год здійснив її підпал, з метою ослаблення держави, використовуючи заздалегідь придбаний ним «Розчинник 647», шляхом поливу корпусу шафи та внесення стороннього джерела вогню. Момент підпалу та горіння вказаного об`єкту залізничної інфраструктури, який має важливе народногосподарське та оборонне значення, ОСОБА_16 зафіксував за допомогою відео на власний мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7A».

При цьому ОСОБА_16 знав та усвідомлював, що він вчиняє диверсію в період воєнного стану за попередньою змовою групою осіб з метою ослаблення держави за грошову винагороду.

Після підпалу ОСОБА_16 попрямував вулицями П. Сагайдачного, Урожайною, Новий Світ та дістався вулиці Богдана Хмельницького у м. Івано-Франківську, де у дворі будинку АДРЕСА_6 , після розмови з невстановленим організатором злочину за допомогою месенджеру «Telegram», надіслав йому відео-звіт вчиненого злочину. Надалі, слідуючи вказівкам вказаної невстановленої особи з нік-неймом « ОСОБА_7 », ОСОБА_16 видалив відео підпалу у відкритому діалозі месенджеру «Telegram» та попрямував до місця проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою отримання грошової винагороди.

Того ж дня, ОСОБА_16 зустрівся з ОСОБА_4 за вищевказаною адресою та отримав від останньої свою частку коштів в сумі 2800 гривень готівкою за підпал залізничної шафи.

Таким чином, ОСОБА_16 у період воєнного стану, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 та невстановленою особою, з метою ослаблення держави, вчинили підпал залізничної шафи обігріву стрілочних переводів, яка розташована на 138 км ПК 3 станції «Івано-Франківськ» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Укрзалізниця», балансовою вартістю 29854,8 грн., яка, в комплексі зі стрілочними переводами вказаної станції, має важливе народногосподарське та оборонне значення.

При цьому ОСОБА_16 своїми активними діями виконав у повному обсязі об`єктивну сторону диверсії.

Далі, ОСОБА_4 як підбурювач шляхом умовляння, підкупу та іншим чином схилила ОСОБА_16 для вчинення підпалів автомобілів військовослужбовців Збройних Сил України в якості виконавця.

У цей час у громадянина України ОСОБА_16 під дією підбурення з боку ОСОБА_4 виник і сформувався злочинний умисел на вчинення, за попередньою змовою групою осіб, кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, спрямованого на підпал автомобілів військовослужбовців Збройних Сил України.

При цьому, громадянин України ОСОБА_16 прийняв пропозицію ОСОБА_4 на знищення транспортних засобів шляхом підпалу за матеріальну винагороду.

У ході розмови з ОСОБА_16 ОСОБА_4 надала йому посилання ІНФОРМАЦІЯ_2 на акаунт у месенджері «Telegram» під назвою « ОСОБА_7 ». У подальшому ОСОБА_4 детально проінструктувала його, зокрема дала завдання знайти автомобіль сіро-зеленого кольору, підпалити його з використанням легкозаймистої речовини, зняти відеозапис підпалу та дотримуватися вимог конспірації, а саме: прикривати обличчя, використовувати рукавиці, уникати відеокамер спостереження.

За таких обставин ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, передбачаючи розвиток причинного зв`язку між своїми діями і діями виконавця, бажаючи вчинення ним злочину, шляхом умовляння, переконуючи ОСОБА_16 про необхідність вчинення конкретного злочину, та шляхом підкупу, обіцяючи матеріальну винагороду у разі його вчинення, вчинила підбурення до вчинення перешкоджання законній діяльності Збройним Силам України.

02 вересня 2024 року ОСОБА_16 , діючи за попередньою змовою з організатором злочину - невстановленою особою, яка використовує нік-нейм « ОСОБА_7 », та підбурювачем ОСОБА_4 , з корисливою метою, використовуючи для пошуку об`єкта злочину самокати «ECOS», у невстановлений досудовим розслідуванням час, підшукали відповідно до отриманих інструкцій автомобіль марки «Renault trafic», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який був припаркований біля будинку за адресою: м. Івано-Франківськ вул. Львівська, 2 та за зовнішніми ознаками належав військовослужбовцям Збройних Сил України та інших військових формувань.

Після цього, 04.09.2024, близько 01:00 год, ОСОБА_16 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, рухаючись в м. Івано-Франківську по вулиці Національної Гвардії в напрямку вулиці Львівська, прибув за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Львівська, 2, діючи з корисливою метою, підійшов до транспортного засобу марки «Renault trafic», захисного зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , облив вітрове скло даного автомобіля легкозаймистою речовиною, яку попередньо придбав за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та умисно підпалив його. Внаслідок пожежі, вогнем було знищено моторний відсік, кузов та салон даного автомобіля.

Далі, діючи за попередньою змовою групою осіб, згідно інструкції ОСОБА_4 , ОСОБА_16 відзняв відеозапис процесу горіння автомобіля на мобільний телефон, після чого зник з місця вчинення злочину, рухаючись тим же маршрутом у зворотному напрямку.

Відеозапис підпалу автомобіля марки «Renault trafic», захисного зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_16 переслав невстановленому досудовим розслідуванням організатору - користувачу месенджеру «Telegram» з нік-неймом « ОСОБА_7 », який ним було переглянуто.

Ранком цього ж дня, з метою контролю виконання ОСОБА_16 спільного злочинного задуму, ОСОБА_4 прибула до відомого їй місця розташування автомобіля марки «Renault trafic», зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 та особисто переконалася, що транспортний засіб було знищено шляхом підпалу.

За таких обставин, умисел ОСОБА_16 та ОСОБА_4 був спрямований на підпал автомобіля саме військовослужбовця Збройних Сил України з метою перешкоджання законній діяльності ЗСУ в особливий період. Очевидні розпізнавальні знаки вказували на приналежність транспортного засобу військовому підрозділу ЗСУ.

При цьому ОСОБА_4 вчинила підбурення до вчинення підпалу автомобіля, а ОСОБА_16 своїми активними діями виконав у повному обсязі об`єктивну сторону цього злочину.

Внаслідок знищення шляхом підпалу автомобіля марки «Renault trafic», захисного зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , військовослужбовцю Збройних Сил України - працівнику ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_17 спричинено матеріальну шкоду на суму 51845 грн.

Разом з цим, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, у невстановлений час, але не пізніше 22.09.2024, у невстановлених осіб незаконно придбала полімерний пакет із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), який незаконно зберігала по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , для власного вживання, без мети збуту.

22 вересня 2024 року в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено полімерний пакет із вмістом кристалізованої порошкоподібної речовини невідомого походження.

Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, вилучена за місцем проживання ОСОБА_4 , кристалізована порошкоподібна речовина є особливо небезпечною психотропною речовиною - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), у загальній кількості - 0,1041 грама.

22 вересня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

30 січня 2025 року підозрюваній ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 113, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 194, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: проведеними негласними слідчими (розшуковими) діями, даними протоколів обшуків за місцями проживання ОСОБА_4 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , даними протоколів оглядів мобільних телефонів, проведеними допитами та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У відповідності до ст. 12 КК України:

- кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 113 КК України, є особливо тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання - позбавлення волі на строк 15 років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна;

- кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 114-1 КК України, є тяжким злочином, карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років;

- кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 194 КК України, є тяжким злочином, карається позбавленням волі на строк від трьох до десяти років. карається позбавленням волі на строк від трьох до десяти років;

- кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, є кримінальним проступком, карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк.

24 вересня 2024 року підозрюваній ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, строком до 19 листопада 2024 року включно, який неодноразово продовжувався ухвалами слідчих суддів.

18 грудня 2024 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого щодо ОСОБА_4 , продовжено до 15 лютого 2025 року включно, з визначенням застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Завершити досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні шляхом звернення до суду з обвинувальним актом до спливу строку дії попередньої ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду не представляється можливим, оскільки для прийняття рішення в порядку ст. 283 КПК України необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України.

05 січня 2025 року у відповідності до вимог ст. 290 КПК України стороні захисту здійснено відкриття матеріалів та надано доступ до них.

18 грудня 2024 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду підозрюваній ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 15 лютого 2025 року включно.

Таким чином, строк дії обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою завершується 15 лютого 2025 року включно, однак завершити ознайомлення підозрюваної та її захисників з матеріалами досудового розслідування, скерувати обвинувальний акт до суду і у визначений ст. 314 КПК України строк провести підготовче судове засідання неможливо.

На даний час триває ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0002221 від 19.08.2024 підозрюваної ОСОБА_4 та її захисника - адвоката ОСОБА_18 .

На даний час, в органу досудового розслідування виникла необхідність у продовженні раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_4 .

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки вищевказана особа усвідомлює про можливість покарання за вчинення злочину;

- п. 3 - незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших осіб, яким відомі обставини вчинення злочинів;

- п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України та зможе вчинити інші кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки України або продовжити здійснювати вищевказане кримінальне правопорушення.

Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого проти основ національної безпеки України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна, то застосування до неї іншого більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, таким чином обрання більш м`якого запобіжного не являється за можливе.

На даний час досудове розслідування завершено, вищеперераховані обставини не змінилися, а обставин, які б надавали підстави до зміни запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, немає.

Строк досудового розслідування був продовжений до 28.02.2025, а 05.02.2025 на підставі ст. 290 КПК України, здійснено відкриття матеріалів стороні захисту, тобто до спливу строку досудового розслідування залишалось 19 днів.

Разом з тим, з огляду на обсяг матеріалів вказаного кримінального провадження та з урахуванням продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, наявні підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до ОСОБА_4 , ще на 30 днів, оскільки, такий строк повинен бути достатнім для вчинення усіх необхідних дій та прийняття одного з процесуальних рішень, передбачених ст. 283 КПК України.

Сторона обвинувачення, вважає, що огляду на вищевикладене, строк застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави слід продовжити на 30 днів, у межах строку досудового розслідування.

Прокурор просив клопотання задоволити з викладених мотивів в клопотанні.

Захисник у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання. Застосувати до його підзахисної запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Просив врахувати, що підозрювана знаходиться під вартою, і вже всі ризики від початку досудового розслідування, враховуючи на даний час стадію відкриття матеріалів досудового розслідування, минули.

Підозрювана у судовому засіданні підтримала думку захисника. Просила врахувати, що має двох малолітніх дітей.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшла наступного висновку.

Слідчим відділом Управління СБ України в Івано-Франківській області за процесуального керівництва Івано-Франківської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002221 від 19.08.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 113, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 194, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 309 КК України, за підозрою ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 27, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 194 КК України, за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 24.09.2024 щодо підозрюваної ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, до 19.11.2024.

18.12.2024 ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, до 28.02.2025 включно.

18.12.2024 ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду продовжено строк тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_4 , до 15.02.2025 включно, із визначенням розміру застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

30.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 113 КК України, у співучасті у виді підбурення, умовляння, підкупом, іншим чином співучасника до вчинення, з метою ослаблення держави, підпалу спрямованого на зруйнування та пошкодження об`єкту, який має важливе народногосподарське та оборонне значення, в умовах воєнного стану; ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 114-1 КК України, у співучасті у виді підбурення умовлянням підкупом, іншим чином співучасників у вчиненні перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період; ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 194 КК України, у співучасті у виді підбурення умовлянням підкупом, іншим чином співучасників в умисному знищенні чужого майна, вчиненого шляхом підпалу; ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 194 КК України, у тому, що вона підозрюється у вчиненні умисного знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, вчиненого шляхом підпалу; ч. 1 ст. 309 КК України, у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту.

Положеннями ч.3 ст.199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Ймовірна причетність до розслідуваних злочинів на даному етапі підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколами огляду від 20.09.2024, протоколом огляду місця події від 29.08.2024, протоколами обшуків від 22.09.2024, протоколом за результатами проведення негласної слідчої дії «аудіконтроль, приміщення» від 11.09.2024.

Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК, також були перевірені слідчим суддею при продовженні вказаного запобіжного заходу.

Питання доведеності чи недоведеності вини, а також роль підозрюваної у вчиненні злочину є прерогативою суду, який розглядатиме справу по висунутому обвинуваченню та буде встановлювати вказані обставини при розгляді справи по суті.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно, ставити під сумнів як кваліфікацію дій підозрюваної, так і обґрунтованість самої підозри на даному етапі розслідування за даних умов, підстав не має.

Докази зібрані під час досудового розслідування, які вивчені слідчим суддею надають можливість пересвідчитись у достовірності припущень слідчого на вказаній стадії кримінального процесу.

Разом з тим, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваної ОСОБА_4 її вік, те, що незаміжня,має місце реєстрації та місця проживання, зі слів - до затримання працювала у ДП «Карпати», середню освіту, має двох малолітніх дітей ( зі слів), які перебували у «містечку св.. Миколая»; дані про стійкі соціальні зв`язки відсутні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі Ілійков проти Болгарії (заява №33977/96 від 26 липня 2001 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

У рішенні по справі W. проти Швейцарії (заява №14379/88 від 26.01.1993) Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Наведені обставини разом із суворістю можливого покарання можуть схилити підозрювану також і до втечі.

Слідчий суддя враховує, що продовжує існувати ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрювана усвідомлює неминучість призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі за вчинені нею: особливо тяжкий злочин, та за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, а саме позбавлення волі на строк 15 років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна ( ч. 2 ст. 113 КК України); тяжкі злочини: на строк від п`яти до восьми років ( ч. 1 ст. 114-1 КК України), на строк від трьох до десяти років. карається позбавленням волі на строк від трьох до десяти років ( ч. 2 ст. 194 КК України).

Також слідчий суддя не виключає, що продовжує існувати ризик незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших осіб, яким відомі обставини вчинення злочинів.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Однак, слідчий суддя враховує те, що для завершення досудового розслідування необхідно завершити ознайомлення підозрюваної та її захисників з матеріалами досудового розслідування, скерувати обвинувальний акт до суду і у визначений ст. 314 КПК України строк провести підготовче судове засідання неможливо.

Також слідчий суддя зазначає, що стороною захисту не доведено у судовому засіданні, що ризики, на які посилається прокурор, відсутні або зменшились та/або наявність інших підстав для зміни запобіжного заходу.

Одного лише твердження, прохання сторони захисту обрати інший більш м`який запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт у зв`язку з наявністю у підозрюваної двох малолітніх дітей, не достатньо для переконання, що підозрювана буде дотримуватися відповідних процесуальних обов`язків за наявності загрози у покаранні за вчинення кримінальних правопорушень зазначених у підозрі обставинах.

Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту також не гарантуватиме виконання покладених на підозрювану обов`язків, оскільки підозрювана, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі, незважаючи на покладені на неї обов`язки, може покинути місце свого проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Слідчим суддею береться до уваги ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , фактичні обставини, які викладені у підозрі, зумовлює наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу.

Поряд з цим, не ставлячи під сумнів довіру, на яку заслуговує особа, слід зазначити, що з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики та обставини, слідчий суддя в цілому вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не відповідатиме потребам, меті та завданням відповідного запобіжного заходу, не може забезпечити належну процесуальну поведінку вказаної особи, тому не може бути застосований запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Так, характер інкримінованих підозрюваній кримінальних правопорушень, за підозрою у вчиненні нею, свідчить про наявність достатніх підстав для критичної оцінки моральних якостей підозрюваної, що підтверджує ймовірність її свідомої непроцесуальної поведінки. Відтак, вимагає контролю за поведінкою підозрюваної.

У справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваної. При цьому, слідчий суддя оцінює суворість можливого покарання для підозрюваної та визнає за реальну небезпеку можливість здійснення нею перешкод слідству у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, дотримуючись принципів співрозмірності між тяжкістю кримінального правопорушення (характером кримінального правопорушення згідно оголошеної підозри) та характером цього запобіжного заходу.

Беручи до уваги відсутність підстав для зміни чи скасування підозрюваній ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та те, що строк тримання останньої під вартою закінчується 15.02.2025, відсутні обставини на зміну ризиків у бік їх зменшення, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задоволити, продовжити строк тримання її під вартою в межах строку досудового розслідування (враховуючи, що строк досудового розслідування завершується 28.02.2025, повідомлення про відкриття матеріалів досудового розслідування складено 05.02.2025), тобто до 04.03.2025, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження з урахуванням вказаних вище умов.

Відповідно до п. 7 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

У силу змагальності сторін кримінального провадження захистом не спростовано того, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти існуючим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, враховуючи роль останньої у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень згідно пред`явленої підозри, обставини кримінальних правопорушень та індивідуальні особливості підозрюваної. Відтак, враховуючи, що підозрювана ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 113, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 114-1 КК України, розмір застави не слід визначати.

Вирішуючи дане питання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави слідчий суддя враховує і превентивний характер такого запобіжного заходу.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання задоволити.

Продовжити дію запобіжного заходу - тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 04 березня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківській установі виконання покарань (№ 12)».

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні - начальника відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали - 14 лютого 2025 року.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1