В И Р О К

іменем України

Справа № 126/700/23

Провадження № 1-кп/126/55/2025

"31" січня 2025 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

зі секретарем ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника обвинуваченої, адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь кримінальне провадження №0000044 від 23.01.2023 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Ворнічени Колорашського району Республіки Молдова, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, незаміжньої, непрацюючої, інваліда 3 групи, згідно ст. 89 КК України раніше не судимої,

у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

23.01.2023 близько 17 год. 30 хв., в с. Поташня Бершадської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області, ОСОБА_4 , перебуваючи в кухонній кімнаті власного житлового будинку, який розташований по АДРЕСА_1 , під час побутової сварки зі своїм знайомим ОСОБА_6 , яка відбулася на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин та супроводжувалася нецензурною лайкою, діючи умисно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком судово-токсикологічної експертизи №243 від 02.02.2023, з метою спричинення тілесних ушкоджень, тримаючи в правій руці кухонний ніж, який планувала використати як знаряддя злочину, перебуваючи у безпосередній близькості від ОСОБА_6 , нанесла йому один удар ножем в область черевної порожнини, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді різаної рани передньої черевної стінки живота зліва, проникаючої у черевну порожнину з послідуючою евентерацією (випадінням) сальника з поперечно-ободовою кишкою, з якими останній був госпіталізований до комунального некомерційного підприємства «Бершадська окружна лікарня інтенсивного лікування Бершадської міської ради».

Згідно висновку експерта №14/1 за ступенем важкості, зазначені в медичній карті стаціонарного хворого №2410 тілесні ушкодження у вигляді різаної рани живота з проникненням у черевну порожнину відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав публічне обвинувачення по справі, вважає, що докази, зібрані під час досудового розслідування, дослідженні та знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду даного кримінального провадження. Вина ОСОБА_4 в інкриміновану кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними у справі доказами. Указав, що достатньою та необхідною мірою покарання обвинуваченій, яке є достатнім для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді позбавлення волі на певний строк із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 надала суду покази, в яких повідомила суд, що 23.01.2023 між нею та ОСОБА_6 виник конфлікт, під час якого останній намагався спричинити тілесні ушкодження їй. Під час того як вона перебувала на кухні, де чистила картоплю ОСОБА_6 наблизився до неї, в цей час вона випадково нанесла йому удар в живіт ножем. Після цього її син викликав швидку медичну допомогу.

Надаючи свої покази, обвинувачена ОСОБА_4 вказала, що щиро розкаюється у вчиненому, свою вину визнає.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 надав суду покази, в яких зазначив, що між ним та ОСОБА_4 виник конфлікт, при цьому вони обоє перебували в стані алкогольного сп`яніння. Під час конфлікту він наблизився до ОСОБА_4 , в руках якої був ніж, вона вдарила один раз ним його в живіт, ліву сторону.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 надав суду покази, в яких зазначив, що 23.01.2023 прийшов додому у вечірню пору та побачив, як на ліжку лежав ОСОБА_6 , біля нього було багато крові. Під час того, як він запитав свою матір ОСОБА_4 , що сталося, остання повідомила, що ОСОБА_6 наштовхнувся на ніж. Так як, у ОСОБА_4 не було мобільного телефону, ОСОБА_7 викликав швидку медичну допомогу.

В ході допиту в якості свідків лікарів Бершадської окружної лікарні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , останні повідомили, що 23.01.2023 у вечірню добу до відділення лікарні поступив ОСОБА_6 , з проникаючою у черевну порожнину раною. Йому було проведено оперативне втручання, після чого стан пацієнта покращився. ОСОБА_6 не повідомляв хто спричинив йому тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 , надав суду покази, в яких зазначив, що 23.01.2023, близько 19:00 год., він перебував на своєму робочому місці, коли надійшло повідомлення про те, що в АДРЕСА_2 , є факт можливого поранення. Після вказаного бригада швидкої допомоги вирушила в с.Поташня. По приїзду до домоволодіння, що розташоване за вищевказаною адресою, зайшовши в будинок, в одній із кімнат, на ліжку було виявлено чоловіка, який лежав на спині з різаною раною черевної порожнини. Навколо ліжка були видимі п`ятна крові, поруч знаходилася жінка, яка пояснила, що чоловік знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, наштовхнувся на кухонний ніж, від чого отримав дану травму.

Крім визнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї вини, показів потерпілого, свідків, її вина в пред`явленому обвинуваченні підтверджується зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні такими доказами:

- протоколом огляду від 23.01.2023 під час якого проведено огляд домоволодіння в АДРЕСА_1 , де в кухонній кімнаті на підлозі виявлено сліди нашарування речовини бурого кольору, що мають вигляд крапель та плям, а також в кухонній шафі виявлено ніж з чорною ручкою та на підлозі біля опалювальної груби, що навпроти входу виявлено ніж з металевою ручкою, сріблястого кольору, які в подальшому було вилучено. В спільній кімнаті біля ліжка на тумбі виявлено рушник просякнутий вологою речовиною бурого кольору, аналогічна речовина наявна на постільній білизні розстеленого ліжка. Додатком до протоколу долучено ілюстровану таблицю.

- протоколом проведення слідчого експеременту від 13.03.2023, згідно якого ОСОБА_6 було запропоновано розповісти про події, які відбулися 23.01.2023, на що останній погодився та в присутності понятих розповів, що між ним та ОСОБА_4 відбувся конфлікт, в ході якого він відштовхнув її однією рукою та вона раптово наблизилася до нього і коли знаходилася безпосередньо перед ним , на відстані 30-50 см. він відчув біль в області лівої сторони живота та зрозумів, що вона нанесла йому удар ножем. До протоколу долучено сд-диск, на якому відображено хід проведення слідчого експеременту;

- висновком експерта №16 від 29.01.2023, відповідно до якого при дослідженні клинка ножа, вилученого під час ОМП 23.01.2023 встановлена наявність крові людини. Статева належність виявлених слідів крові не встановлена в зв`язку з відсутністю клітинних елементів крові (в мікропрепаратах) зі збереженими та придатними цитологічного дослідження ядрами. При визначенні групової належності виявлених слідів крові виявлений антиген А, що визначає А (ІІ) групу крові ізосерологічної системи АВО. Таким чином, виявлені сліди крові можуть походити від будь-якої особи /(осіб) з групою крові А (ІІ), в тому числі і від потерпілого гр-на ОСОБА_6 (за рахунок антигену А) так і від гр-ки ОСОБА_4 не виключається;

- висновком експерта №14/1, згідно якого на підставі даних, отриманих при судово-медичній експертизі представлених на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , медичних документів, копії протоколу огляду від 23.01.2023 та протоколу операції №24 від 23.01.2023 на ім`я ОСОБА_6 , приймаючи дані викладені в постанові, завідувач Бершадським відділенням судово-медичної експертизи ОСОБА_11 виснував, що за ступенем важкості, зазначені в медичній карті стаціонарного хворого №2410 тілесні ушкодження у вигляді різаної рани живота з проникненням в черевну порожнину відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя;

- висновком експерта №243 від 02.02.2023 згідно якого при судово-медичній експертизі крові ОСОБА_4 , 1974 року народження, методом газово-рідинної хроматографії, виявлено етиловий спирт у концентрації 1,9%о. Наявність метилового спирту, а також пропілового, бутилового, амілового спиртів та їх ізомерів не виявлено;

- висновком експерта №40 від 29.01.2023 згідно якого. кров потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В зі ізосерологічною системою АВО. Кров підозрюваної ОСОБА_4 відноситься до групи А з ізогемаглютинином анти-В за ізосерологічною системою АВО. В плямах на фрагменті махрового рушника, вилученому в кімнаті №2 біля ліжка, встановлено наявність крові людини групи А з ізогемаглютинином анти-В, що не виключає можливості походження цих плям як від потерпілого ОСОБА_6 так і від підозрюваної ОСОБА_4 ;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.01.2023, згідно якого слідчим СВ ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, ОСОБА_12 , 23.01.2023 о 23:22 в приміщенні ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області було затримано ОСОБА_4 , підозрювану у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України;

Також, судом було досліджені характеризуючі дані на обвинувачену ОСОБА_4 ..

Згідно ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийняття процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 87 КПК України недопустимими, зокрема, є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; отримання доказів внаслідок катування; порушення права особи на захист; отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитись від давання показань та відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; порушення права на перехресний допит; отримання показань від свідка, який надалі буде визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.

Стаття 2 КПК України встановлює, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, відповідно до положень ч. 1 ст. 92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчій, прокурор, слідчій суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Стаття 323 КПК України встановлює, що вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Допитавши обвинувачену, потерпілого, свідків, аналізуючи всі докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає зібрані та надані органом досудового розслідування докази належними, допустимими та такими, що доводять вину ОСОБА_4 в інкримінованому їй злочині.

На думку суду дії обвинуваченої ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Ухвалюючи даний вирок, суд, приймає до уваги надані стороною обвинувачення ухвали слідчих суддів, протоколи слідчих, спрямовані на виконання вказаних ухвал, постанову про визнання та прилучення до кримінального провадження речових доказів, оскільки дані докази містять інформативний характер, підтверджують належність інших доказів та законність їх здобуття, однак вважає за можливе не вдаватися до їх аналізу, оскільки дані докази не містять даних про доведення чи спростування вини обвинуваченої.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Суд враховує думку органу пробації стосовно призначеного обвинуваченій покарання, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винної, та те, що ОСОБА_4 раніше несудима, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується по місцю проживання.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обставиною, що відповідно до 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченої, є вчинення кримінального правопорушення в сатані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та попередження скоєння нею нових кримінальних правопорушень буде обрання їй покарання не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, а тому приходить до висновку, що їй слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України із застосуванням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Згідно п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначається рішення про залік досудового тримання під вартою.

Судом з протоколу затримання від 23.01.2023 року та ухвали слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 26.01.2023 встановлено, що до ОСОБА_4 з 23.01.2023 року по 26.01.2023 року включно застосовано попереднє ув`язнення, а з 27.01.2023 по 26.03.2023 року - запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Згідно ч. 7 ст. 72 КК України, домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Вказане є підставою для зарахування в строк покарання ОСОБА_4 попереднього ув`язнення та строку цілодобового домашнього арешту.

Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України. Арешт на майно слід скасувати.

Цивільний позов у межах кримінального провадження не заявлявся. Судові витрати за проведення експертиз, слід стягнути з обвинуваченої в дохід держави.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 126, 174, 349, 368, 369, 371, 374, 394, 615 КПК України, ст. ст. 1, 12, 50, 65-67, 75, 76, ч.2 ст. 286 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити їй покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити її від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки, поклавши обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку рахувати з дати ухвалення даного вироку, тобто 31.01.2025.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання, строк попереднього ув`язнення у даному кримінальну провадженні з моменту її затримання, а саме з 23.01.2023 по 26.01.2023 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ч. 7 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання термін перебування під цілодобовим домашнім арештом з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі, з 27.01.2023 по 26.03.2023.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 26.01.2023 на вилучені під час огляду 23.01.2023: кухонний ніж з ручкою чорного кольору та лезом, ніж з металевою ручкою сріблястого кольору, вирізку фрагменту тканини з рушника з речовиною бурого кольору.

Речові докази: кухонний ніж з ручкою чорного кольору та лезом, ніж з металевою ручкою сріблястого кольору, вирізку фрагменту тканини з рушника з речовиною бурого кольору знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1