Справа № 215/6187/24
УХВАЛА
17 лютого 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі
головуючого судді - ОСОБА_1
секретар судового засідання - ОСОБА_2
з участю: прокурора - ОСОБА_3
засудженого - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від відбування покарання
ОСОБА_4 звернувся до суду з даним клопотанням. Вказує, що довічне позбавлення волі з урахуванням практики ЄСПЛ підпадає під поняття «нелюдського поводження». Вказує, що він відбув 18 років позбавлення волі, тому з посиланням на п.5 ч.1 ст.80 КК України підлягає звільненню від відбування покарання.
Засуджений і захисник в судовому засіданні клопотання підтримали, додатково вказували , що на цйе триває також судовий розгляд питання про заміну довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк
Прокурор в судовому засіданні щодо клопотання заперечував, оскільки такі підстави для звільнення не передбачені КК України, натомість засуджений право на застосування ч.5 ст.82 КК України.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників провадження, суд дійшов таких висновків.
Згідно до ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:
1) про відстрочку виконання вироку;
2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;
3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким;
4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років;
5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років;
6) про звільнення від покарання за хворобою;
7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення;
8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком;
9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку;
10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62
11) про застосування покарання за наявності кількох вироків;
12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді;
13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України;
13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань;
13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери);
13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням;
14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Статтею 80 частиною 1 КК України передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за особливо тяжкий злочин.
Згідно до ст.535 КПК України, судове рішення, що набрало законної сили, якщо інше не передбачено цим Кодексом, звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції. Суд разом із своїм розпорядженням про виконання судового рішення надсилає його копію відповідному органу чи установі, на які покладено обов`язок виконати судове рішення.
Виправні колонії виконують покарання у виді позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, ст.18 КВК України.
Таким чином обов`язковою умовою для застосування положень ст.80 КК України крім спливу визначених законодавцем строків є незвернення вироку суду до виконання або його невиконання повністю чи в частині.
У даному випадку вирок суду звернений до виконання до виконання та виконується шляхом відбування засудженим покарання у кримінально виконавчій установі.
Тому, передбачені законом підстави для звільнення ОСОБА_4 відсутні.
Щодо незаконності призначеного покарання, то суд зазначає, що питання щодо виду і розміру кримінального покарання чи звільнення від його відбування, суд вирішує при ухваленні вироку за результатами розгляду кримінального провадження (ст.ст.371, 374 КПК України). Вирок суду може бути переглянутий судом апеляційної чи касаційної інстанції, а також за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно до ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Тобто, в порядку виконання вироку місцевий суд позбавлений права надавати оцінку законності покарання, призначеного за вироком суду засудженому, і втручатись в судове рішення в цій частині.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.372, 537, 539 КПК України, суд, -
Клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу.

Повний текст ухвали складено і проголошено 20 лютого 2025 року.

Суддя: