Провадження №1-кс/127/4560/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого, в рамках кримінального провадження №0000474 від 21.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000474 від 21.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Зі змісту клопотання слідує, що у зв`язку із повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони Президент України підписав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, дію якого неодноразово продовжено.

Пунктом 3 Указу передбачено, окрім іншого, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права й свободи людини та громадянина, передбачені ст. 33 Конституції України.

Відповідно до «Правил перетинання державного кордону громадянами України» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 виїзд чоловіків призовного віку за межі України в умовах воєнного стану, за деякими виключеннями, не дозволяється.

Так, ОСОБА_5 , володіючи інформацією про способи та порядок здійснення охорони державного кордону України, при цьому усвідомлюючи існування обмежень, щодо виїзду за кордон громадян України чоловічої статі призовного віку на період дії воєнного стану, діючи з корисливих мотивів з метою особистого збагачення, організував незаконне переправлення громадян України через державний кордон України.

Зокрема, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці але не пізніше 21.03.2025 року, в ході телефонної бесіди повідомив ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в подальшому відповідно до його заяви залучений працівниками правоохоронних органів до конфіденційного співробітництва, про можливість незаконного переправлення через державний кордон України осіб, які тимчасово обмежені у праві на виїзд за кордон на період дії воєнного стану за грошову винагороду в сумі 10000 доларів США та надав йому вказівку підшукати особу яка бажає незаконно перетнути державний кордон України.

Так, працівниками поліції було залучено до конфіденційного співробітництва ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як особу яка бажає скористатися послугами ОСОБА_5 з незаконного переправлення через державний кордон України та про яку ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_5 .

У подальшому 28.03.2025 о 14:05 год. ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зустрілись із ОСОБА_5 біля траси в смт Вендичани Могилів-Подільського району Вінницької області та в ході зустрічі ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 про можливість та спосіб здійснення його переправлення через державний кордон України, а саме про те що, ОСОБА_8 буде переправлятись через державний кордон України незаконно, через річку Дністер, що знаходиться в м. Могилів-Подільський на територію Республіки Молдова. У визначену дату та час, ОСОБА_5 буде організовано його доставку з смт Вендичани до м. Могилів-Подільський, в обхід блок постів до будинку який знаходиться біля кордону України, де протікає річка Дністер, з якого в подальшому у ночі за вказівкою ОСОБА_5 він у попередньо придбаному ним гідрокостюмі здійснить незаконний перетин кордону України вплав та вбрід. За дану незаконну послугу ОСОБА_8 повинен надати йому грошові кошти у сумі 10000 доларів США, з яких він має надати половину суми 5000 доларів США завчасно та 5000 доларів США безпосередньо вже на березі річки Дністер.

У подальшому ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, о 19:16 год. 02.04.2025 року, в ході телефонної бесіди повідомив ОСОБА_8 , про необхідність його прибуття до смт Вендичани Могилів-Подільського району Вінницької області з метою подальшої організації його незаконного переправлення через державний кордон України на територію Республіки Молдова.

Після чого, ОСОБА_8 який діяв під контролем працівників правоохоронних органів у ході спеціального слідчого експерименту на виконання вказівки ОСОБА_5 03.04.2025 прибув до закладу харчування «Бістро», що знаходиться за адресою: Вінницька область, Могилів-Подільський район, смт Вендичани, буд. 47Ж, куди також 03.04.2025 приблизно о 17:00 год. прибув ОСОБА_5 та під час зустрічі із ОСОБА_8 надав йому інструкції щодо подальших дій з його незаконного переправлення через державний кордон України на територію Республіки Молдова та висунув вимогу про надання наперед частини грошових коштів в сумі 5000 доларів США за організацію незаконного переправлення його через державний кордон України. Після виконання зазначеної вказівки та надання ОСОБА_8 частини грошових коштів в сумі 5000 доларів США ОСОБА_5 , останнього було затримано працівниками правоохоронних органів.

03.04.2025 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України та 04.04.2024 вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення; протоколом невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 ; протоколом затримання ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколами проведення негласних слідчих розшукових дії в порядку статі 264 КПК України; іншими матеріалами досудового розслідування.

Обвинувачення стверджує, що з метою запобігання переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та ухилення ним від кримінальної відповідальності, та враховуючи, що перебуваючи на волі, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, не має стабільного законного джерела доходів, обізнаний із способами незаконного перетину кордону, а тому може в будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце проживання та під загрозою застосування суворої міри покарання достовірно знаючи місця та способи незаконного переправлення осіб через державний кордон України, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, в тому числі за межами України, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу, підозрюваний може незаконно впливати у кримінальному провадженні на свідків, а також знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п. 2 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, характер вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення дає підстави вважати, що це є єдиним джерелом його доходу, тобто перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу ОСОБА_5 може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інший злочин, що є ризиком передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

Ураховуючи те, що за свої злочинні дії підозрюваний ОСОБА_5 мав на меті отримати від ОСОБА_9 та ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 10000 (десять тисяч) доларів США, що відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют Національного банку України станом на 03.04.2025 становить 412479,31 грн, найбільш дієвим, відповідно до вимог абзацу 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, на переконання сторони обвинувачення, буде визначення застави у розмірі 98 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з метою запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 2, 3 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечення його належної процесуальної поведінки і виконання покладених на нього обов`язків.

Отже, застосування жодного іншого більш м`якого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам, тому з урахуванням викладеного слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримав та вказав, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 98 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання, просила застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення; протоколом невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 ; протоколом затримання ОСОБА_5 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколами проведення негласних слідчих розшукових дій в порядку статі 264 КПК України; іншими матеріалами досудового розслідування.

Зазначені докази, на які посилалися прокурор та слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру оголошену ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В силу ст. 178 КПК України вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 інкримінується скоєння тяжкого кримінального правопорушення, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до дев`яти років, раніше неодноразово судимий, не одружений, дітей на утримані немає.

Оцінивши в сукупності вищевказане, слідчий суддя приходить до переконання, що у підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки та достатні стримуючі фактори.

Щодо ризиків вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, то такі вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи підозрюваний наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_5 може намагатись переховуватись від органу досудового розслідування, та незаконно впливати у кримінальному провадженні на свідків та інших осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_5 , враховуючи тяжкість інкримінованого йому злочину, може намагатись переховуватись від органу досудового розслідування, з метою уникнення покарання. Також встановлена наявність ризику незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки, відповідно до норм кримінального процесуального законодавства України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише тими свідченнями, які він сприйняв безпосередньо під час судового засідання або які отримані у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею, та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому та/або прокурору, а також і посилатися на такі показання, а тому ризик впливу на свідків існує не лише на стадії досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та їх дослідження.

Щодо визначення розміру застави, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та виначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, заявник стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Слідчий у клопотанні просив визначити підозрюваному заставу у розмірі 98 прожиткових мінімуми для працездатних осіб. Слідчий обґрунтував необхідність визначення саме такого розміру застави, виходячи з розміру неправомірної вигоди, яку ніби - то мав намір отримати підозрюваний за вчинення вищезазначених злочинних дій (10000 доларів США), поряд з цим суму якої не отримав.

Суд зауважує, що слідчий, навівши викладену у клопотанні мотивацію, посилаючись на фактичні обставини справи, не зазначив, яким чином співвідноситься сума неправомірної вигоди, яку мав намір отримати підозрюваний 10 000 доларів США, що еквівалентно 412479,31 грн., та запропонована ним в якості застави сума в 98 п.м.п.о., що становить 296744 грн.

Таким чином запропонована стороною обвинувачення сума розміру застави в 98 п.м.п.о., жодним чином перед судом необґрунтована.

Слідчий суддя вважає неможливим визначення розміру застави з підстав та в сумі зазначених стороною обвинувачення у клопотанні з огляду на наступну практику ЄСПЛ.

У рішенні від 13 січня 2022 року у справі «Істоміна проти України» (Istomina V. Ukraine, заява № 23312/15) ЄСПЛ зазначив, що застава має на меті не забезпечення відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. Сума шкоди у справі може бути одним із факторів, що виправдовує вищу суму застави, але лише у поєднанні з іншими критеріями, серйозністю вчиненого злочину, ризику втечі тощо.

На думку слідчого судді, розмір застави в 98 прожиткових мінімуми для працездатних осіб, який просить визначити слідчий та прокурор, жодним чином не пов`язується з майновим станом підозрюваного, не співвідноситься за розміром з встановленими слідчим суддею ризиками, тобто є невиправдано високим та завідомо непомірним.

При розгляді цього клопотання прокурором не доведено та слідчим суддею не було встановлено наявності виключних випадків, які б дозволяли визначити заставу у розмірі, який перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 5 ст. 182 КПК України).

Щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, суд повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу обвинуваченого (підозрюваного), тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя переконаний в доцільності задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з встановленням застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, а саме 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як те визначено процесуальним законом, з огляду на обставини оголошеної підозри та тяжкості правопорушення в якому особа підозрюється.

На переконання судді саме такий розмір застави, що встановлюється судом в межах визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатний запобігти відповідним ризикам, та забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) діб з моменту затримання ОСОБА_5 , тобто з 18:35 год. 03 квітня 2025 року.

Встановити строк дії ухвали до 18:35 год. 03 квітня 2025 року.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави в сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави покластина ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-прибувати на виклики органу досудового розслідування та суду за першою вимогою;

-не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду;

-повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання та роботи;

-утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади закордонний паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за кордон.

-носити електронний засіб контролю.

Якщо ОСОБА_5 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_5 визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: