Справа № 522/1316/25
Провадження № 1-кп/522/1271/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000017 від 08.01.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 08.04.2021 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 1, 2 ст. 360, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 70 КК України, позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;

- 17.11.2021 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України позбавлення волі на 2 роки, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 08.04.2021 року до відбуття 3 роки 7 місяців позбавлення волі;

- 20.11.2021 року Приморським районним судом м. Одеси ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 17.11.2021 року до відбуття 3 роки 8 місяців;

- 18.10.2023 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185 КК України позбавлення волі строком на 1 рік на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 20.12.2021 року, остаточно до відбуття 4 роки позбавлення волі. Звільнився 15.11.2024 Біленьківська ВК Запорізької області, відбуття строку покарання 16.11-17.11.2024,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

07 січня 2025 року, приблизно об 19.10 годині, в умовах дії воєнного стану на території України, перебував у приміщенні магазину «Київстар», що за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 39/1, який належить ФОП « ОСОБА_7 ».

У цей же час, перебуваючи у торгівельній залі магазину «Київстар», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 39/1 та належить ФОП « ОСОБА_7 », у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном з корисливих мотивів.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_3 підійшов до вітрини з фітнес-браслетами, де обрав безпосередньо предметом свого злочинного посягання фітнес-браслет «Xiaomi Мі Smart Band 7 Black» (BHR6007CN), вартістю 1255,06 грн. без ПДВ.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , взяв з вітрини вищезазначений фітнес-браслет та не розрахувавшись за нього, утримуючи його при собі, почав наближатись до виходу з магазину «Київстар», що за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 39/1. В цей час, злочинні дії ОСОБА_3 були помічені адміністратором магазину ОСОБА_8 , яка почала голосно кричати та вимагати від ОСОБА_3 зупинитися, а також стала наближуватись до нього з метою його зупинення.

У свою чергу ОСОБА_3 , розуміючи, що його злочинні дії викрито та вони не носять таємний характер, про те бажаючи доведення своїх злочинних дій до кінця, вже відкрито, продовжуючи утримати викрадений ним фітнес-браслет при собі, не реагуючи на крики та вимоги зупинитися адміністратором магазину ОСОБА_8 , вибіг з магазину.

Завершуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_3 продовжив відбігати від місця вчинення кримінального правопорушення, не зважаючи на крики ОСОБА_8 зупинись, яка переслідувала його ще деякий час та наздогнати не змогла.

В подальшому, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій стороні матеріальну шкоду на загальну суму 1255,06 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно та в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений провину в інкримінованому йому злочині, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, визнав повністю та показав, що 07 січня 2025 року, у вечірній час доби, перебував у приміщенні магазину «Київстар», за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 39/1. У цей час, у нього виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, підійшов до вітрини з фітнес-браслетами, де обрав «Xiaomi», вартістю 1255,06 грн. Взявши з вітрини вищезазначений фітнес-браслет та не розрахувавшись за нього, почав наближатись до виходу з магазину, де був помічений адміністратором магазину, яка почала голосно кричати та вимагати його зупинитися. Він утримати викрадений фітнес-браслет при собі, не реагуючи на крики та вимоги зупинитися, вибіг з магазину. У скоєному щиро покаявся.

Оскільки обвинувачений визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого у скоєнні вказаних злочинів повністю доведена.

Тому, суд вважає доведеною винність ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину, та кваліфікує його дії, за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно та в умовах воєнного стану.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття та відшкодування збитків.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, є рецидив злочинів.

На підставі викладеного, при наявності вказаних обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що його виправлення можливо лише в умовах ізоляції від суспільства на певний строк.

Крім того, судом враховано особу обвинуваченого, який визнав вину у вчинені злочину, щиро покаявся, добровільно відшкодував матеріальну шкоду, а також суд враховує як обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого той факт, що він є інвалідом ІІІ групи.

Згідно ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має право призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Виходячи з буквального змісту даної норми, підставою для призначення більш м`якого покарання в ч. 1 ст. 69 КК України вказується на дві групи чинників, які певним чином характеризують вчинений злочин і особу винного: а) наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; б) дані, що характеризують особу винного.

При цьому обставини, що пом`якшують покарання, як одна з підстав застосування статті 69 КК України, повинні мати певні кількісні та якісні характеристики, а відомості про особу винного, як самостійна підстава призначення більш м`якого покарання повинні оцінюватися судом, а в даному випадку і прокурором, в першу чергу з точки зору можливості досягнення таким (більш м`яким) покаранням тих цілей, які сформульовані в частині 2 статті 50 КК України.

Призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише за наявністю двох розглянутих підстав застосування статті 69 КК України в їх єдності і сукупності.

Відповідно до пункту 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання, призначене судом із застосуванням ст. 69 КК України, не може бути нижче мінімальної межі відповідного виду покарання, встановленої у Загальній частині КК, тобто менше, ніж один рік позбавлення чи обмеження волі, шість місяців виправних робіт, один місяць арешту тощо.

Залежно від конкретних обставин справи суди повинні враховувати як такі, що пом`якшують покарання, й інші обставини, перелічені в ч. 1 вказаної статті, а також обставини, хоча й не зазначені у законі, але які знижують ступінь суспільної небезпечності злочину чи особи.

За наслідками проведеного аналізу вищезазначених правових норм, суд приймає до уваги, що в дійсності враховано наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів обвинуваченим, а саме те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою провину і щиро кається у вчиненому; добровільно відшкодував в повному обсязі завдані збитки.

Цивільний позов та судові витрати по справі не заявлені.

Питання про речові докази вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 368-371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 08.01.2025 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , у вигляді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 15.01.2025 року про арешт майна скасувати.

Речові докази: два СД-диски зберігати в матеріалах кримінального провадження; фітнес-браслет «Xiaomi Мі Smart Band 7 Black» (BHR6007CN) вважати повернутим за належністю представнику потерпілого ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1