Справа № 445/2329/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/658/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області від 29 січня 2025 року про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого СВ Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 від 27.06.2024 про закриття кримінального провадження,

встановила:

даною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 від 27.06.2024 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000338 від 20.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та задоволити апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що слідчий суддя незаконно та не по сутті розглянув скаргу.

В судове засідання ОСОБА_6 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце такого.

Інші учасники судового провадження в судове засідання не прибули, свої позиції щодо вимог та доводів апеляційної скарги суду не надали. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

Згідно ч. 4 ст. 405 КПК України, неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття

Перевіривши матеріали скарги та кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

При цьому, ст. 24 КПК України законодавчо передбачено гарантоване право кожного на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, на досудовому провадженні за п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів у передбаченому цим Кодексом порядку для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється внаслідок наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч. 2 ст. 9 КПК України).

Однією із підстав закриття кримінального провадження є встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим досудовим розслідуванням, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють відмову, зазначене є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Своєю чергою слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Отже, колегія суддів встановила, що 23.11.2021 ОСОБА_6 звернувся із заявою на ім`я директора Територіального управління ДБР у м. Львові в якій зазначає, що уповноважені особи СВ Золочівського РВП ГУНП у Львівській області, умисно не виконують судового рішення що набрало законної сили, а саме ухвали слідчого судді Золочівського районного суду від 08.09.2021 року, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за його заявою від 31.01.2019 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених 4.4 ст. 190, 4.5 ст. 191 КК України за фактом незаконного відчуження з 2006 року, шляхом підробки документів його земельної ділянки і двоповерхового будинку площею 137,3 м.кв., що знаходяться за адресою с. Задвір?я Буський район Львівська область. У вчиненні даного кримінального правопорушення вважає причетними ряд посадових осіб органів державної влади, які незаконно зареєстрували його вищевказане нерухоме майно на інших.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 21.09.2021 у Золочівський РВП ГУ НІ у Львівській області надходила ухвала Золочівського районного суду Львівської області від 08.09.2021 про зобов?язання уповноважених осіб СВ Золочівського РВП ТУ НІ у Львівській області виконати вимоги ст. 214 КПК України та внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 від 31.01.2019 за фактом можливого незаконного відчуження належних йому частин земельної ділянки та житлового будинку в с. Задвір?я Буський район Львівська область, вчинення службовими особами підробки документів.

Так аналізом вказаного кримінального провадження, фактичних обставив, які викладені заявником ОСОБА_6 , встановлено, що заявник вже неодноразово звертався у різний час та різні відділи поліції з того само ж приводу, зокрема за заявою ОСОБА_6 було розпочато кримінальне провадження за № 0000024 від 31.05.2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень. передбачених ч.2 ст. 191. ч. 1 ст. 366 КК України, кримінальне провадження за № 0000243 від 07.09.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 КК України за аналогічними фактами щодо відчуження його нерухомого майна в с. Задвір`я Буського району, що і кримінальне провадження за № 0000026 від 13.01.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Отже з постанови слідчого також вбачається, що ОСОБА_6 по даному факту - незаконного відчуження належних йому земельної ділянки та житлового будинку у АДРЕСА_1 звертався неодноразово у різний час та різні відділи поліції.

У контексті доводів апеляційної скарги колегія суддів встановила, що положення кримінального процесуального закону при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження, а також при перевірці слідчим суддею доводів ОСОБА_6 , викладених у скарзі, та ухваленні судового рішення, були дотримані.

На думку колегії суддів, слідчий суддею під час розгляду скарги правомірно встановив, що слідчий, після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосередньої оцінки отриманих фактичних даних, дійшов правильних висновків у кримінальному провадженні, а постанова про закриття кримінального провадження ґрунтується на вимогах процесуального закону і матеріалах кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді стосовно того, що ОСОБА_6 по даному факту - незаконного відчуження належних йому земельної ділянки та житлового будинку у АДРЕСА_1 звертався неодноразово у різний час та різні відділи поліції.

Крім того, згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що СВ Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування по факту підроблення документів з метою відчуження земельної ділянки та будинку ОСОБА_6 (кримінальне провадження № 0000019 від 05.02.2021).

Наведене цілком узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні по справі «Аль Фаєд проти Франції» від 02.10.2007 зазначив, що розбіжності, що виникали між слідчими та заявником, не вказували на існування недоліків чи перешкод, які б завадили компетентним органам з`ясувати ці обставини. Окрім того, невдоволення заявника рішеннями, схвалюваними суддями?слідчими під час провадження, не були достатньою підставою для визнання несправедливості процесу у контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У силу ч. 2 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Основним засобом збирання доказів, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань є проведення слідчих (розшукових) дій.

Своєю чергою, ч. 1 і 2 ст. 223 КПК України визначено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Виходячи з наведеного, незгода ОСОБА_6 з проведеними слідчими (розшуковими) діями під час досудового розслідування, їх видом (видами) та обсягом не є безумовним свідченням неповноти чи неправильності слідства.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів доходить висновку, що слідчий у достатньому обсязі провів необхідні процесуальні та слідчі дії та, виходячи із зібраних доказів, дійшов об`єктивного висновку про необхідність закриття кримінального провадження, з приводу чого прийняв умотивовану постанову. Висновки слідчого судді в цій частині є правильними, законними, обґрунтованими й вмотивованими. Доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Отже, з огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим, таким що ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими слідчим суддею, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області від 29 січня 2025 року якою відмовлено у задоволенні скарги на постанову слідчого СВ Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 від 27.06.2024 про закриття кримінального провадження залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді