Справа № 461/9739/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/234/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові, апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20 січня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Спас, Старосамбірського району, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

слідчий в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Подане клопотання мотивував тим, що 09 січня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у пропозиції та наданні службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третіх осіб дій з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України. Слідчий зазначав, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, за яке кримінальним законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої, що може стимулювати підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому більш м`які запобіжні заходи не зможуть виправдати ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20 січня 2025 року задоволено клопотання слідчого в ОВС СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 .

Застосовано до ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», строком до 60 днів.

На підставі ч. 3 ст.183 КПК України визначено заставу, достатню для забезпечення виконання обов`язків підозрюваним ОСОБА_6 у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень.

В іншій частині клопотання відмовлено

Встановлено строк дії ухвали до 20 березня 2025 року включно.

У разі внесення застави покладено на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду за першим викликом;

-не відлучатися з Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування із свідками та підозрюваними у кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до Головного управління ДМС у Львівській області, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Січових Стрільців, 11 свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задоволити клопотання слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ДУ «ЛУВП №19» строком на 60 днів з визначенням застави в розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 514 000 грн.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду за першим викликом;

-не відлучатися з Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування із свідками та підозрюваними у кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до Головного управління ДМС у Львівській області, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Січових Стрільців, 11 свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, визначений розмір застави не буде достатнім для забезпечення належного виконання процесуальних обов`язків підозрюваним.

Наголошує, що у поданому клопотанні сторона обвинувачення належним чином обґрунтувала наявність обставин, передбачених ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, злочин вчинений з корисливих мотивів, є корупційним кримінальним правопорушенням, розмір наданої неправомірної вигоди службовій особі становить 822 000 грн.

Звертає увагу, що під час обшуку у підозрюваного вилучено 481 000 грн. з помешкання та 14350 грн. у автомобілі марки «Toyota Rav 4», окрім того він задекларував земельну ділянку 1474 м кв., житловий будинок 71,1 м. кв., автомобіль «Toyota Rav 4», 2019 р.в., автомобіль вантажний «Mersedes-Bens Sprinter 213 CDI», 2016 р.в., його дохід від зайняття підприємницькою діяльністю становить 3 564 318 грн.

Повідомляє, що на ОСОБА_6 не поширюється заборона виїзду за межі території України, оскільки він здійснює догляд за особою з інвалідністю.

В судовому засіданні апеляційного суду адвокат ОСОБА_8 подав заперечення на апеляційну скаргу, в якому просить ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20 січня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначення розміру застави щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 без задоволення.

Повідомляє, що визначений розмір застави було внесеного дружиною підозрюваного ОСОБА_11 , покладені судом обов`язки на підозрюваного виконуються та не допускається їх порушення.

Наголошує, що аргументи прокурора про недостатність визначеного розміру застави є необґрунтованими належним чином.

Звертає увагу, що після повідомлення про підозру ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні у Старосамбірській районній лікарні, добровільно прибуває до органу досудового розслідування та суду, має постійне місце проживання, сталі соціальні зв`язки, троє дітей, дружину пенсіонера по інвалідності 3 групи, здав паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора на підтримку апеляційної скарги, доводи підозрюваного та його захисника на заперечення доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «Ilijkov v. Bolgaria»).

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За частиною першою та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу, окрім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з неповним дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як убачається з ухвали слідчого судді та матеріалів судової справи, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000717 від 10 липня 2024 року, за підозрою ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України та за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Згідно з матеріалами клопотання, 09 січня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру в пропозиції та наданні службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третіх осіб дій з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

9 січня 2025 року слідчий в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_13 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

20 січня 2025 року клопотання слідчого було задоволено слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова.

Ухвалюючи своє рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в повному об`ємі, правильно дослідив усі обставини справи та вірно прийшов до переконання про наявність ризиків, перелік яких передбачений ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст. ст. 193,194 КПК України, вислухавши доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства.

Перевіряючи доцільність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя Галицького районного суд м. Львова дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного.

Згідно з наданими стороною обвинувачення даними, ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої, а відтак може залишити місце свого проживання; може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема негативно впливати на хід досудового розслідування, перешкоджати проведенню слідчих дій, узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, відтак застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Дані обставини є істотними та такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З урахуванням фактичних обставин підозри, характеру вчинення інкримінованого правопорушення, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді першої інстанції, що зазначене вказує на неможливість в даному конкретному випадку застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу. Застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави або домашнього арешту не зможе запобігти ризикам кримінального провадження та може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування в тому числі щодо належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана особа може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною особою зазначених дій.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрювана особа обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Доводи адвоката, що ОСОБА_6 здав на зберігання паспорт України для виїзду за кордон, колегія суддів розцінює критично, оскільки апелянтом не надано даних, які б підтверджували б, що в нього немає інших документів, які дозволяють виїжджати за межі території України.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених Кодексом.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вимогами ч. 4 ст. 182 КПК України, передбачено , що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Також, в контексті справи «Мангурас проти Іспанії» від 20 листопада 2010 року ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи дані про самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

За змістом статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в цілому та її 3 пункту вбачається, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (пункт 42 рішення ЄСПЛ у справі Musucv.Moldova від 06 листопада 2007 року, заява №42440/06, та пункт 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12 квітня 2009 року, заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (пункт 79 рішення ЄСПЛ у справі Mangouras v. Spain).

Тому, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

З урахуванням розміру неправомірної вигоди, міри покарання, яка може бути застосована до підозрюваного в разі доведеності його вини та наявністю визнаних судом ризиків, застава у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (121 120 грн.) не відповідає меті застосування запобіжного заходу.

При цьому, колегія суддів враховує дані про особу підозрюваного, його міцні соціальні зв`язки, майновий стан підозрюваного ОСОБА_6 та членові його сім`ї, тяжкість покарання, у вчиненні якого він підозрюється та розмір неправомірної вигоди (822 000 грн.).

Ураховуючи вищезазначене, на переконання колегії суддів апеляційного суду, в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали, якою клопотання слідчого необхідно слід задовольнити частково, застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів та визначити підозрюваному заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 177, 183, 184, 309, 310, 376, 407, 419 КПК України, колегія

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 задоволити частково.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20 січня 2025 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави щодо ОСОБА_6 скасувати.

Клопотання слідчого в ОВС СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 задоволити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 4 лютого 2025 до 5 квітня 2025 року включно.

На підставі ч. 5 ст. 182 КПК України визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обов`язків підозрюваним ОСОБА_6 , у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень, які внести на рахунок Львівського апеляційного суду (Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, рахунок отримувача UA0085066, ).

В разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду за першим викликом;

-не відлучатися з Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування із свідками та підозрюваними у кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до Головного управління ДМС у Львівській області, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Січових Стрільців, 11 свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у випадку невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного більш суворого запобіжного заходу.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4