У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

«08» січня 2025 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 листопада 2024 року щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новогригорівка Миколаївського району Миколаївської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого за ч. 4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 листопада 2024 року ОСОБА_2 засуджений за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.

Не погоджуючись із вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_2 та захисник ОСОБА_3 подали апеляційні скарги.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, окрім іншого, в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність та необґрунтованість судового рішення.

Зі змісту апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_2 не можна зрозуміти, з чим саме не згоден обвинувачений. Обвинувачений не конкретизує вимоги до апеляційного суду та їх обґрунтування, не зазначає, у чому полягає незаконність та необґрунтованість вироку суду.

У разі неможливості написання апеляційної скарги самостійно, обвинувачений має захисника ОСОБА_3 , з якою може узгодити свої вимоги та викласти їх у апеляційній скарзі.

В свою чергу, в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 висловлює вимогу про скасування вироку в частині визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та закриття кримінальне провадження щодо ОСОБА_2 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України або ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та звільнити від кримінальної відповідальності.

Однак, захисник не конкретизує, яке саме рішення необхідно прийняти суду апеляційної інстанції, тобто вимоги апеляційної скарги не є конкретними.

Вищевказані недоліки апеляційних скарг позбавляють можливості конкретно визначити межі вимог апелянтів, що унеможливлює їх розгляд по суті та прийняття рішення судом апеляційної інстанції відповідно до визначених законом повноважень, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вимоги апеляційних скарг є неконкретними, а подані апеляційні скарги не відповідають вимогам п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України.

Окрім того, згідно ч. 6 ст. 396 КПК України, до апеляційної скарги та доданих до неї письмових матеріалів надаються копії в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження, інтересів яких стосується апеляційна скарга. Цей обов`язок не поширюється на обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом або тримається під вартою.

Однак, захисником в додатку зазначено 4 примірники апеляційної скарги, а фактично долучено 2 примірники апеляційної скарги.

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 399 КПК України, апеляційні скарги обвинуваченого та захисника слід залишити без руху, і встановити строк для усунення зазначених в мотивувальній частині ухвали недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 399 КПК України, -

постановив:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 21 листопада 2024 року щодо ОСОБА_2 - залишити без руху.

Встановити 10-денний строк з дня отримання копії ухвали обвинуваченим та захисником для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

У разі неусунення недоліків апеляційних скарг в установлений строк, апеляційні скарги будуть повернені.

Копію ухвали невідкладно надіслати обвинуваченому ОСОБА_2 та захиснику ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_1