БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/42/24
Провадження № 1-кп/497/122/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про продовження запобіжного заходу

04.12.24 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

перекладача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури в кримінальному провадженні за №0000285 від 12.07.2023, відносно

ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вулканешти Республіки Молдова, громадянина республіки Молдова, одруженого, зі слів не працює та є інвалідом 2 групи, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина Молдови НОМЕР_1 від 03.02.2017 року,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:?

На розгляді Болградського районного суду Одеської області з 18.06.2024 року перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.305, ч.3 ст.307 КК України в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000285 від 12.07.2023 на новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання в іншому складі суду (т.1 а.с.232-234, т.2 а.с.19-22).

18.11.2024 року до суду надійшло клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (т.2 а.с.166-182).

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів:

- за ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 305 КК України за кваліфікуючими ознаками: вчинення закінченого замаху на контрабанду особливо небезпечного наркотичного засобу в великому розмірі та психотропної речовини в особливо великому розмірі, тобто їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю,

- за ч.3 ст. 307 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу у великому розмірі та психотропної речовини в особливо великому розмірі.

Загалом обвинувачення обґрунтовується зібраними органом досудового розслідування доказами (ст. 84 КПК України), шляхом проведення слідчих дій, прийняттям певних процесуальних рішень, про що зазначено в реєстрі матеріалів досудового розслідування, однак докази судом ще не досліджувалися.

За встановленими фактичними обставинами кримінальних правопорушень, зазначеними у тексті обвинувального акту, протиправна діяльність ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 становить найвищий ступінь суспільної небезпеки.

Ці обставини на думку прокурора вказують на необхідність продовження заходів, направлених на забезпечення подальшого виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та необхідності застосування до нього тримання під вартою, оскільки вбачається ряд ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений, будучи обізнаним про методи оперативної роботи та заходи конспірації, перебуваючи на волі зможе:

1.Переховуватись від суду. Так, усвідомлюючи особливу суворість покарання, яке йому загрожує у випадку визнання судом винуватим, в умовах воєнного стану введеного на території України та часткової не контрольованості державних кордонів України, може переховуватись від суду в тому числі і на території інших держав, зокрема Республіки Молдова, де має міцні соціальні зв`язки і постійне місце проживання.

2.Незаконно впливати на свідків, які вказують на нього як на особу, що вчинила діяння, які, підпадають під ознаки інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Свідки ще не допитувались в суді для безпосереднього сприйняття їх показань судом.

3.Головним ризиком, на думку сторони обвинувачення, є те, що ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 може продовжити кримінальні правопорушення, які йому інкримінуються обвинуваченням, адже його діяльність носила цілеспрямований характер, була усвідомленою та мала найвищий ступінь суспільної небезпеки. Продовження цієї діяльності, за умови доступності до засобів мобільного зв`язку та безпосереднього контактування з колом осіб, що причетні до незаконного збуту на території України, зокрема Одеської області особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин, бажання суб`єкту злочину налагодити стали зв`язки з особами, що задіяні до реалізації наркотичних засобів та психотропних речовин, у тому ж числі у Республіки Молдова тощо.

Зазначені обставини, відповідно до ст.177 КПК України є підставою для застосування, продовження (обрання) ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, який в умовах ізоляції від суспільства забезпечить належну процесуальну поведінку останнього і під час судового розгляду.

Таким чином, обвинувачення вважає, що запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою без застави неможливо та на сьогодні враховані ризики не зменшились і продовжують існувати.

В судовому засіданні 04.12.2024 року:

-прокурор підтримала дане клопотання посилаючись на наявність ризиків, а саме:

-переховуватись від суду. Так, усвідомлюючи особливу суворість покарання, яке йому загрожує у випадку визнання судом винуватим, в умовах воєнного стану введеного на території України та часткової не контрольованості державних кордонів України, може переховуватись від суду в тому числі і на території інших держав, зокрема Республіки Молдова, де має міцні соціальні зв`язки і постійне місце проживання.

-незаконно впливати на свідків, які вказують на нього як на особу, що вчинила діяння, які, підпадають під ознаки інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Свідки ще не допитувались в суді для безпосереднього сприйняття їх показань судом.

Але головним ризиком, на думку прокурора є те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 може продовжити кримінальні правопорушення, які йому інкримінуються обвинуваченням, адже його діяльність носила цілеспрямований характер, була усвідомленою та мала найвищий ступінь суспільної небезпеки. Продовження цієї діяльності, за умови доступності до засобів мобільного зв`язку та безпосереднього контактування з колом осіб, що причетні до незаконного збуту на території України, зокрема Одеської області особливо небезпечних наркотичних засобів та психотропних речовин, бажання суб`єкту злочину налагодити стали зв`язки з особами, що задіяні до реалізації наркотичних засобів та психотропних речовин, у тому ж числі у Республіки Молдова тощо.

Зазначені обставини, по твердженню прокурора відповідно до ст. 177 КПК України є підставою для застосування, продовження (обрання) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, який в умовах ізоляції від суспільства забезпечить належну процесуальну поведінку останнього і під час судового розгляду.

- обвинувачений стверджував, що клопотання йому ніхто не вручав, і за цей період ні хто його в СІ не відвідував, і з документами не ознайомлював. Він є хворим та потребує лікування. Його хвороба є невиліковною, передбачає постійне медичне спостереження та лікування, якщо не приймати необхідні ліки може статися так, що він нікого не буде впізнавати.

Пояснення надавав гагаузькою мовою, переклад яких здійснювала перекладач ОСОБА_6

- захисник категорично заперечував, вкотре звертав увагу суду, що станом на 16.08.2024 року в законодавстві відбулися зміни, та канабіс не є особливо небезпечним засобом, та виключений з п.п.1-3 Таблиці… Втім до теперішнього часу не вирішено питання зміни обсягу обвинувачення ОСОБА_4 , в зв`язку з чим змінюються ризики.

Прокурором не доведено жодного ризику та не надано доказів на обґрунтування цих ризиків. Обвинувачений ніяким чином не може впливати на свідків, які є співробітниками СБУ та ДПС України.

Згідно пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувався, а тому безпідставним є твердження прокурора, що останній може продовжити кримінальні правопорушення, які йому інкримінуються обвинуваченням.

За весь час перебування обвинуваченого під вартою, прослідковується його належна поведінка, він завжди прибуває на судові засідання, не порушує порядок в судовому засіданні, не вчиняє спроб до приховування тощо. Доказів щодо неналежної процесуальної поведінки обвинуваченого, прокурором не надано.

Обвинувачений тривалий час перебуває під вартою та має бути розглянуто питання про застосування до нього іншого запобіжного заходу не пов`язаного з утримання під вартою, на чому і наполягав.

Також захисник звернув особливу увагу на стан здоров`я обвинуваченого, на його психоемоційний стан, наразі він більше схожий на «овоч», а ні ж на людину, яка має захищатися від пред`явленого обвинувачення, перебуваючи в такому стані він не спроможний приймати те, що відбувається в судовому засіданні.

Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши пояснення та заперечення сторін кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання встановлено, що згідно обвинувального акту від 03.01.2024 року, складеного старшим слідчим криміналістом слідчого відділу Управління СБУ в Одеській області ОСОБА_8 , затвердженим прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 обвинувачується ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні особливо тяжких злочинів:

- за ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 305 КК України за кваліфікуючими ознаками: вчинення закінченого замаху на контрабанду особливо небезпечного наркотичного засобу в великому розмірі та психотропної речовини в особливо великому розмірі, тобто їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю,

- за ч.3 ст. 307 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу у великому розмірі та психотропної речовини в особливо великому розмірі.

Під час підготовчого судового засідання в Болградському районному суді 11.01.2024 (справа № 497/42/24) строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено до 10.03.24 включно з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльській слідчий ізолятор» та ухвалами Болградського районного суду Одеської області від 06.03.2024 продовжено до 04.05.2024, ухвалою від 03.05.2024 продовжено до 01.07.2024 без визначення застави.

Ухвалою суду від 26.06.2024 продовжено обвинуваченому у кримінальному провадженні №0000285 від 12.07.2023 громадянину Республіки Молдова ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст. 305, ч.3 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 24 серпня 2024 року включно з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Ухвалою суду від 16.08.2024 продовжено обвинуваченому у кримінальному провадженні №0000285 від 12.07.2023 громадянину Республіки Молдова ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст. 305, ч.3 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 14 жовтня 2024 року включно з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».?

На підставі ухвали суду від 09.10.2024 року продовжено обвинуваченому у кримінальному провадженні №0000285 від 12.07.2023 громадянину Республіки Молдова ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст. 305, ч.3 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 07 грудня 2024 року включно з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» (т.2 а.с.148-153).

Наразі судом розпочато судове слідство, оголошено зміст обвинувального акту та визначено обсяг та порядок дослідження доказів.

Натомість письмові докази судом ще не досліджені, свідки не допитані.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частина 1 ст.183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

- до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4).

Відповідно до статті 189 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

За ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Положеннями ст.199 КПК України визначено порядок продовження строку тримання під вартою

Так, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч.1).

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Так, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує дані про особу обвинуваченого, є громадянином Молдови, на території України не має місця проживання, не має міцних соціальних зв`язків тощо, які могли б забезпечити його належну процесуальну поведінку.

А тому єдиним ризиком для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Отже, з урахуванням характеру, ступеню тяжкості інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, суворості покарання, яке загрожує останньому в разі визнання його винуватим у їх вчиненні, даних про особу обвинуваченого, є громадянином Молдови, відсутність міцних соціальних зв`язків в Україні, не має постійного місця проживання на Україні, в тому числі на території Болградського району Одеської області, стан здоров`я, суд приходить до висновку, що ризики переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжують існувати, і не втратили своєї актуальності, а тому наразі є підстави для продовження застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи наразі не забезпечать його належної процесуальної поведінки.

Обмеження права особи на свободу та особисту недоторканність має здійснюватись винятково з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина та з урахуванням міжнародних стандартів. Кримінальний процесуальний кодекс України містить деталізовані нормативні положення щодо підстав і порядку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строків тримання під вартою та їх продовження. Проте під час досудового розслідування та судового провадження виникають проблеми, пов`язані із застосуванням кримінально-процесуальних норм щодо визначення строків тримання під вартою та обґрунтування необхідності їх продовження.

У частині 1 статті 197 КПК України визначено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Досліджуючи критерії розумності строку стосовно тримання під вартою, слід зазначити, що відповідно до положень ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття особи під варту, а у випадку, коли взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, облік часу починається з моменту затримання особи.

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України сукупний строк тримання особи під вартою не повинен перевищувати: 2) дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Згідно з практикою застосування ЄСПЛ пункту 3 статті 5 Конвенції після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження строку тримання особи під вартою; до того ж такі підстави мають бути чітко наведені національними судами (пункт 60 рішення від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України»2 , пункт 63 рішення від 27 листопада 2008 року у справі «Свершов проти України».

ЄСПЛ стверджує, що питання про те, чи є розумним строк тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно (пункт 40 рішення від 15 грудня 2016 року у справі «Ігнатов проти України»), відсутність будь-яких підстав, наданих судовими органами у своїх рішеннях, які дозволяють тримання особи під вартою протягом тривалого проміжку часу, є несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленим у пункті 1 статті 5 Конвенції (пункт 36 рішення ЄСПЛ від 15 грудня 2016 року у справі «Ігнатов проти України»).

Отже, тривалість тримання під вартою повинна бути виправданою, обґрунтованою як складністю кримінального провадження, так і наявністю ризиків.

Суд вважає, що застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, хоча й обмежує права та свободи останнього, однак відповідає характеру суспільного інтересу, підставам та меті його застосування, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості. Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, про які суд зазначив вище, що у взаємозв`язку з обвинуваченням у вчиненні особливо тяжких злочинів є підставою для продовження дії найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим з огляду на тривалість перебування обвинуваченого під вартою, суд вважає за можливе визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні:? 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Тобто дана норма процесуального права не містить категоричної заборони щодо застосування застави, що надає можливість суду розглянути таку можливість під час розгляду даного клопотання приймаючи до уваги положення ч.3 ст.183 КПК України, якою визначено, що суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Слідчий суддя, вирішуючи питання можливості призначення ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального злочину, пов`язаного з обігом наркотичних засобів - альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, приймає до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 був затриманий 13.07.2024 року та перебуває під дією самого суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 14.07.2024 року (т.1 а.с.17).

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п.3 ч.5 цієї ж статті щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Так, у відповідності до положень ст. 182 КПК України, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб запобігти бажанню особи, щодо якої застосовано заставу, будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. А тому розмір застави повинен бути встановлений з урахуванням належної особі власності, якою він може безперешкодно і без шкоди для близьких розпоряджатися для внесення застави, її майнового і сімейного стану, іншими словами, з огляду на особу підозрюваного впевненість у тому, що перспектива втрати застави у випадку його неявки до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі. Проте поряд з цим особа повинна мати реальну здатність внести заставу відповідного розміру.

Враховуючи конкретні обставини інкримінованого ОСОБА_4 особливо тяжкого кримінального злочину, що підпадає під ознаки виключного випадку, приймаючи до уваги, що підозрюваний є громадянином Молдови, на території України не має місця проживання, міцних соціальних зв`язків, відсутні відомості про матеріальний стан обвинуваченого, суд вважає за необхідне визначити заставу у розмірі, який дещо перевищує максимально визначений розмір застави, встановлений для призначення за вчинення особливо тяжких злочинів, оскільки саме такий розмір буде стимулювати обвинуваченого дотримуватись покладених на нього обов`язків.

У цьому кримінальному провадженні суд, дотримуючись розумного балансу між втручанням в право на свободу обвинуваченого (при застосуванні тримання під вартою) та в право на володіння майном (при визначенні розміру застави як альтернативи триманню під вартою), з однієї сторони, та необхідністю забезпечення інтересів дієвості кримінального провадження, дійшов висновку, що запобігання спробам вчинення підозрюваним дій, передбачених пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК, можуть бути забезпечені виключно шляхом застосування до нього запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою із альтернативою застави в розмірі 320 (триста двадцять) прожиткових мінімумів для працездатних осіб (3028.00 гривень х 320 = 968 960.00 гривень (дев`ятсот шістдесят вісім тисяч дев`ятсот шістдесят гривень), оскільки внесення застави саме в такому розмірі буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Визначений розмір застави суд вважає таким, що узгоджується з практикою ЄСПЛ, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, внаслідок чого не порушує права обвинуваченого.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: - прибувати за першою вимогою на виклики до прокурора та суду;?? - повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;?? - не відлучатися за межі Болградського району Одеської області без дозволу прокурора та суду; - утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд в Україну і в`їзд з України.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.176-178,?182,?183,?184,?193, 197, 199, 395?КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому у кримінальному провадженні №0000285 від 12.07.2023 громадянину Республіки Молдова ОСОБА_4 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст. 305, ч.3 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».?

Строк дії ухвали визначити до 01.02.2025 року включно.?

Одночасно визначити обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави у межах 320 (триста двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 968?960.00 гривень? (дев`ятсот шістдесят вісім тисяч дев`ятсот шістдесят гривень) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.??

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.????

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:??

- прибувати за першою вимогою на виклики до прокурора та суду;??

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;??

- не відлучатися за межі Болградського району Одеської області без дозволу прокурора та суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади, а саме: в Головне управління ДМС в Одеській області: вул. Преображенська, 44, м. Одеса, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд в Україну і в`їзд з України.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 01.02.2025 року.?

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення? застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».??

У разі внесенні застави та з моменту звільнення обвинуваченого ?з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.??

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_10 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.??

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.??

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.??

Повний текст даного судового рішення складено і проголошено о 12:00 годині 05.12.2024 року.

Суддя? ? ? ?? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ? ?????? ?????? ???????? ОСОБА_1 ?