ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 196/1452/18
УХВАЛА

"29" січня 2025 р. смт. Петриківка

Суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000259 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України

ВСТА НОВИВ:

04.09.2024 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області з Дніпровського апеляційного суду надійшли матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000259 відносно ОСОБА_2 за підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України для призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Відповідно автоматичного розподілу судової справи призначено суддю Петриківського райсуду ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінально-процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а тому рішення Європейського суду є обов`язковими для виконання судами України.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд.

Згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінюваності суддів (далі - Висновок), судова незалежність передбачає повну неупередженість з боку суддів. При розгляді справи між будь-якими сторонами судді повинні бути неупередженими, тобто вільними від будь-яких зв`язків, прихильностей, необ`єктивності, які впливають або можуть створювати враження впливу на спроможність суддів здійснювати судочинство незалежно. У цьому розумінні судова незалежність є розвитком основоположного принципу, згідно з яким «жодна особа не може бути суддею у своїй справі». Значущість цього принципу виходить за межі окремої судової справи та її сторін. Судовій владі повинні довіряти не лише сторони окремої справи, але й суспільство в цілому. Таким чином, суддя не просто насправді повинен бути вільним від будь-яких зв`язків, симпатій, упередженості, він чи вона також повинні вважатися вільними від цього з точки зору розсудливого спостерігача. У протилежному випадку, довіру до судової влади може бути підірвано.

В пункті 11 Висновку зазначено, що ця незалежність повинна існувати стосовно як суспільства в цілому, так і сторін будь-якої судової справи, в якій судді повинні винести рішення.

Виходячи з вказаної норми закону, в даному випадку достатньою підставою для відводу судді є не доведений факт упередженості чи необ`єктивності судді, а наявність обґрунтованого об`єктивними обставинами припущення, що суддя в силу дії певних чинників не може зберегти безсторонність.

Із практики Європейського суду з прав людини випливає, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення Європейського суду по справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 року).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст.80 КПК України заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Заява про відвід повинна бути вмотивована, а відтак має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Вимога мотивувати відвід означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення слідчого судді, судді від участі у судовому провадженні.

Заявляю самовідвід по розгляду кримінального провадження з наступних підстав.

З незалежних від суду причин дана справа до цього часу перебуває на стадії підготовчого судового засідання, питання передбачені ч. 3 ст. 314 КПК України не вирішувалися.

20.12.2024 до суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з тим, що по даному обвинуваченню існує виправдувальний вирок, що набрав законної сили. В клопотанні зазначено, що 22.02.2023 в судовому засіданні суддя ОСОБА_4 заслухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_2 , пішов до нарадчої кімнати, а повернувшись почав оголошувати вирок, який за своїм змістом та формою мав ознаки виправдувального. Однак, у зв`язку із вимкненням електроенергії в суді, не встиг зачитати його резолютивну частину. На наступний день з невідомих причин головуючий прийняв рішення про поновлення слідства, а вже 27.05.2024 постановив ухвалу про закриття кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

Практично всі доводи та обґрунтування даного клопотання зводяться до необхідності надання оцінки дій судді ОСОБА_4 з метою встановлення чи дійсно суддею ухвалювався виправдувальний вирок, про який в ньому йде мова.

Судом встановлено, що ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08.08.2024 ухвалу Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2024 року скасовано і призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

При цьому слід зазначити, що питання існування в даному кримінальному провадженні виправдувального вироку, що за твердженням сторони захисту був оголошений суддею ОСОБА_4 22.02.2023 булопредметом розгляду Дніпровського апеляційного суду під час розгляду апеляційної скарги, однак апеляційний суд не надав правової оцінки, яка б підтверджувала чи спростовувала існування такого вироку, фактично поклавши з`ясування даного питання на суд першої інстанції при новому розгляді справи.

Таким чином, розглядаючи клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 284 КПК України та досліджуючи докази, в тому числі і диск з технічним записом судового засідання від 22.02.2023, який наявний у сторони захисту, я як суддя повинен буду в тому числі надавати оцінку діям судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 , з яким у мене склалися дружні стосунки з 2013 року, так як ми з вказаного періоду працюємо в одному суді.

Вказані обставини особисто для мене як судді не свідчать про наявність будь-яких зв`язків, симпатій, упередженості, які б могли вплинути на мою упередженість, однак за даних обставин я не вважаю, що можу виглядати вільним від цього з точки зору розсудливого спостерігача, а отже існує реальна загроза того, що продовжуючи розгляд даного провадження за вищезазначених обставин, довіру до судової влади може бути підірвано.

Додатковим підтвердженням вищезазначених підстав для самовідводу, вважаю заявлений мені відвід 06.11.2024 захисником ОСОБА_3 з підстав відсутності в моїх діях безсторонності, який хоча і не задоволений з причин безпідставності, однак дотично може вказувати на низький рівень довіри з точки зору розсудливого спостерігача.

Відповідно до ч.1ст.82 КПК України, у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) слідчого судді кримінальне провадження передається на розгляд іншому судді.

З метою запобігання виникнення сумнівів в неупередженості, безсторонності та об`єктивності судді ОСОБА_1 , виникнення напруги в судовому процесі при розгляді справи, а також для забезпечення ефективності розгляду даної справи, керуючись принципами справедливості, добросовісності та розумності, необхідно задовольнити заяву про відвід, а кримінальне провадження № 0000259 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України передати в канцелярію суду для визначення судді, відповідно до ч. 2ст. 35 КПК України.

Керуючись ст. ст. 35,75,80-82 КПК України, суддя

УХВАЛИВ

Заяву про самовідвід по кримінальному провадженні, № 0000259 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000259 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України передати в канцелярію суду для визначення судді, відповідно до ч. 2ст. 35 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1