Номер провадження: 11-кп/813/282/24
Справа № 513/735/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9 на вирок Саратського районного суду Одеської області від 29.11.2022 у кримінальному провадженні №0000628, внесеному до ЄРДР 13.06.2022 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долинка Саратського району Одеської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Оскаржуваним вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено без змін у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 за даним вироком обчислювати з 29.11.2022 року.

Зараховано в строк відбуття покарання за даним вироком строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 за період з 01.07.2022 року по 28.11.2022 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вироком вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат.

Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним у тому, що він 12 червня 2022 року о 14 годині, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в центрі с. Долинка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, побачивши неповнолітню ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , почав її наздоганяти. Наздогнавши останню, ОСОБА_8 почав розмовляти з ОСОБА_10 . Однак розуміючи, що остання не бажає вступати в діалог з ним, почав в бік ОСОБА_10 виражатися нецензурною лайкою, погрожувати фізичною розправою та між останніми розпочався словесний конфлікт. ОСОБА_10 не бажаючи приймати участь у ньому, попрохала ОСОБА_8 не йти за нею та залишити її в спокою. В цей час у ОСОБА_8 виник прямий злочинний умисел направлений на задоволення своєї статевої пристрасті з неповнолітньою ОСОБА_10 , достовірно знаючи про її вік, оскільки вони є мешканцями одного населеного пункту, а також остання проживає поблизу будинку бабусі ОСОБА_8 . Далі реалізуючи свій злочинний намір, направлений на задоволення статевої пристрасті, ОСОБА_8 розуміючи свою фізичну перевагу наказав потерпілій пройти разом з ним за приміщення Будинку Культури, який розташований за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Долинка, вул. Сонячна, 34-а. Перебуваючи за приміщенням Будинку ОСОБА_11 схватив за одяг біля шиї ОСОБА_10 та потягнув на відстань приблизно 20 м в лісосмугу. Неповнолітня ОСОБА_10 почала кричати та благати на допомогу, однак ОСОБА_8 з метою припинення її опору закрив своєю рукою рот потерпілої. Далі перебуваючи в лісосмузі ОСОБА_8 обома руками штовхнув ОСОБА_10 в область грудної клітини, від чого остання впала спиною на землю. В подальшому, ОСОБА_8 підійшов до потерпілої, ліг зверху на неї, та однією рукою почав душити її за шию, тим самим продовжуючи придушувати волю та супротив, котрий чинила ОСОБА_10 , а іншою рукою стягнув її нижній одяг, й приспустивши свій нижній одяг, вступив із нею, проти її волі в природній (гетеросексуальний) статевий акт, тим самим вчинивши зґвалтування.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із рішення суду першої інстанції захисник ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим, постановленим всупереч вимог кримінального та процесуального закону.

Доводи обґрунтовує тим, що докази надані стороною обвинувачення не підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 . Вказує, що показання свідків неповно викладені у вироку, експертизи проведені не в порядку передбаченому КПК України. Зазначає, що вирок суду від 29.11.2022 року оголошувався без фіксації судового засідання технічними засобами та не був вручений негайно засудженому ОСОБА_8 після проголошення.

Просить вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд справи у суді першої інстанції.

Окрім того, погоджуючись із вироком суду першої інстанції прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_12 подав заперечення на апеляційну скаргу захисника, оскільки вважає рішення суду законним, справедливим, достатнім та необхідним для виправлення засудженого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Просить апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Позиції учасників судового розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу у повному обсязі, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 КК України; 2) відповідно до положень Загальної частини КК; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями викладених Пленумом Верховного Суду України у п. 3 постанові «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 який вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, надавши відповідну правову оцінку заявленим в апеляційній скарзі доводам захисника і наявним в матеріалах провадження доказам, апеляційний суд доходить наступних висновків.

На думку апеляційного суду, висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за вказаних в оскаржуваному вироку обставин підтверджується сукупністю відносних, достатніх, допустимих, узгоджених між собою доказів, зібраних у встановленому порядку і досліджених судом з дотриманням принципів повноти, всебічності та об`єктивності судового розгляду, яким надана належна правова оцінка.

Як вбачається з матеріалів провадження під час судового розгляду судом першої інстанції допитано у присутності законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_13 та представника Служби у справах дітей Саратської селищної ради ОСОБА_14 неповнолітню потерпілу ОСОБА_10 , яка суду пояснила, що обвинуваченого вона знала, оскільки вони є односельцями. Точної дати потерпіла не запам`ятала, приблизно о 14 годині 00 хвилин, пішла за посилкою яку їй передав її хлопець ОСОБА_15 . По дорозі до неї підійшов ОСОБА_8 та став до неї чіплятись та відбирати її телефон. В цей час їй телефонував її хлопець ОСОБА_15 та ОСОБА_8 не давав їм поговорити, а натомість висловлювався по відношенню ОСОБА_15 нецензурною лайкою. Намагаючись піти від ОСОБА_8 , потерпіла почала йти повз Будинок культури с. Долинка, але ОСОБА_8 затягнув її за Будинок культури, у лісосмугу де зґвалтував її. Після чого вона пішла додому, де помилась та повідомила про цей факт своєму хлопцю ОСОБА_15 та своїй сестрі. ОСОБА_8 також раніше зґвалтував її, але вона нікому про цей факт не говорила, тому що соромилась та ОСОБА_8 сказав, щоб вона нікому не казала.

Допитана в ході судового засідання законний представник потерпілої ОСОБА_13 повідомила, що 12 червня 2022 року, разом з чоловіком поїхали до с. Зоря в гості. Своїх дітей доглядати вона залишила своїй сестрі, ОСОБА_10 . Біля 14 години 00 хвилин, ОСОБА_10 зателефонувала її та попросилась ненадовго піти з дому та забрати посилку яку відправив її хлопець, ОСОБА_15 . Вона, ОСОБА_13 дозволила їй це зробити. Біля 16 години їй знов зателефонувала сестра ОСОБА_10 та повідомила, що її зґвалтував ОСОБА_16 . Коли ОСОБА_13 приїхала додому там був ОСОБА_15 , хлопець сестри, та сестра, ОСОБА_10 яка плакала в іншій кімнаті. Речі сестри були в пральній машинці, а нижче колін ОСОБА_10 вона бачила синці.

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що він є хлопцем потерпілої ОСОБА_10 12 червня 2022 року він, через свого двоюрідного брата, передав ОСОБА_10 посилку, яку брат повинен був перевезти на велосипеді з с. Михайлівка за місцем проживання ОСОБА_10 , в с. Долинка. Так як брат не знає де проживає ОСОБА_10 , то ОСОБА_17 попросив останню підійти до території току. Приблизно о 14 годині 00 хвилин він їй зателефонував та запитав чи вийшла вона. В цей час у ОСОБА_10 телефон відібрав ОСОБА_8 , якого ОСОБА_17 впізнав по голосу та який став погрожувати ОСОБА_17 та висловлюватись на його адресу нецензурною лайкою. На прохання не чіпати ОСОБА_10 , ОСОБА_8 не реагував. Після чого, о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_17 приїхав додому до ОСОБА_10 , там вже була поліція і він дізнався, що ОСОБА_8 зґвалтував ОСОБА_10 ОСОБА_8 ОСОБА_17 знає, так як раніше навчався з ним в одній школі.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду першої інстанції пояснила, що вона э бабусею ОСОБА_8 12 червня 2022 року, біля 14 години 00 хвилини, дійсно її внуку ОСОБА_8 хтось зателефонував і він пішов з двору не пояснивши куди він йде. Хвилин через 20 ОСОБА_8 повернувся але на її запитання де він був нічого не відповів. Пізніше від своєї сусідки ОСОБА_13 , з якою вона знаходиться в неприязних відносинах, вона дізналась що її онук, ОСОБА_8 зґвалтував неповнолітню сестру ОСОБА_13 , ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_19 пояснив, що ОСОБА_8 він приходиться дядьком. 12 червня 2022 року, приблизно після обіду ОСОБА_8 зателефонувала потерпіла ОСОБА_10 та попросила його вийти до неї з якогось питання. ОСОБА_8 був відсутнім протягом 10-15 хвилин. Після чого ОСОБА_8 повернувся додому та де він був не розповідав. Пізніше йому стало відомо, що ОСОБА_8 звинувачують в зґвалтуванні ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_20 показала, що є рідною сестрою ОСОБА_8 . В один з літніх місяців, точної дати вона пригадати не може, вона бачила як в денний час доби її брат ОСОБА_8 в центрі села Долинка, підійшов до ОСОБА_10 , яка як їй здавалось його чекала, і разом, без будь-якого насилля з боку ОСОБА_8 , вони пішли в невідомому напрямку. Пізніше, біля 16 години 00 хвилин, коли вона прийшла додому до своєї бабусі, ОСОБА_18 , там вже була поліція і вона дізналась що ОСОБА_8 підозрюють в зґвалтуванні ОСОБА_10 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 , суду пояснив, в червні 2022 року, точної дати він не пам`ятає, його було запрошено до будівлі відділення поліції в смт. Сарата, де в кабінеті на другому поверсі, він приймав участь в якості понятого, при відібранні біологічних зразків слини у обвинуваченого ОСОБА_8 . Крім нього були присутні сам ОСОБА_8 , інший понятий - ОСОБА_22 , слідчий та працівник поліції чоловічої статі, якого він не знає. Перед відібранням зразків слини, слідчий оголосив присутнім відповідну постанову, в якій розписався також і ОСОБА_8 . Далі, працівник поліції дав ОСОБА_8 марлеву тканину, в яку ОСОБА_8 добровільно, без будь-якого примусу з боку працівників поліції, надав зразки своєї слини, після чого вказана марлева тканина була упакована в паперовий конверт білого кольору, який було опечатано і на якому поставили свої підписи ОСОБА_8 , поняті та слідчий. Також його, як понятого було ознайомлено з протоколом відібрання зразків слини, який він також підписав разом з іншими учасниками слідчої дії.

Свідок ОСОБА_23 надала аналогічні покази, показам свідка ОСОБА_21 .

Свідок ОСОБА_24 пояснила суду, що 20 червня 2022 року, її було запрошено до місця мешкання потерпілої ОСОБА_10 в с. Долинка Білгород-Дністровського району Одеської області, де вона, разом з ОСОБА_25 , приймала участь в якості понятої, при відібранні зразків слини у потерпілої ОСОБА_10 . Крім неї та ОСОБА_25 , були присутні потерпіла ОСОБА_10 , її законний представник ОСОБА_13 та працівники поліції. Далі, в її присутності, ОСОБА_10 добровільно, без будь-якого примусу надала зразки слини у марлеву тканину, після чого вказана марлева тканина була упакована в паперовий конверт, який було опечатано. Свідок ОСОБА_24 суду пояснила, що поставила свій підпис в протоколі вказаної слідчої дії. Також свідок зазначила, що і раніше приймала участь в якості понятої, при огляді місці події у вказаній справі.

Свідок ОСОБА_26 , суду пояснила, що 13 червня 2022 року, вона була черговою медичною сестрою приймального відділення КП «Саратська районна лікарня». В цей день працівниками поліції до приймального відділення було доставлено потерпілу ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_8 , для забору у них зразків крові. Працівник поліції пояснив, що забір зразків крові відбувається в рамках кримінального провадження щодо зґвалтування. Після чого, в присутності понятих, в процедурному кабінеті, свідок ОСОБА_26 , по черзі, відібрала зразки крові з вени ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , оскільки має такі повноваження. Ємності зі зразками крові вона запечатала у встановленому законом порядку, а далі вони були вилучені працівниками поліції відповідним протоколом, копію якого було залишено в медичному закладі. Процедура відібрання крові у ОСОБА_10 та ОСОБА_8 зафіксовано у відповідному амбулаторному журналі, де в тому числі зазначені кількість відібраної крові та порядок її пакування.

Таким чином зазначені особи підтвердили факт здійснення ОСОБА_8 зґвалтування, тобто статевих відносин із застосуванням фізичного насильства, вчиненого відносно неповнолітньої.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КК України підтверджується також зібраними по кримінальному провадженню доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000628 від 13.06.2022 року, згідно якого 12.06.2022 року до ВП№1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від ОСОБА_13 про те, що в обідній час, на східній околиці с. Долинка Білгород-Дністровського району Одеської області, була зґвалтована її неповнолітня сестра ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_3 ( т. 1 а.с. 104);

- заявами потерпілої ОСОБА_10 та її законного представника ОСОБА_13 від 12.06.2022 року, про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , який 12.06.2022 року приблизно о 14 годині 30 хвилин, знаходячись на східній околиці с. Долинка, в лісосмузі, здійснив зґвалтування ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 106-107);

- протоколом огляду місця події з фототаблицею до нього від 12.06.2022 року, за участі понятих, а також потерпілої ОСОБА_10 та її законного представника ОСОБА_13 , згідно якого місцем проведення огляду є ділянка місцевості, що розташована на східній околиці с. Долинка Білгород-Дністровського району Одеської області на якій виявлено частину прим`ятої трави та порушення цілісності земельного шару. Як зазначила ОСОБА_10 , саме у цьому місці, де прим`ята трава її було зґвалтовано ОСОБА_8 . З місця огляду вилучено зразки ґрунту (т. 1 а.с. 108-112);

- заявою потерпілої ОСОБА_10 від 12.06.2022 року, написаною нею в присутності законного представника ОСОБА_13 , згідно з якою вона добровільно видала працівникам поліції особисті речі, а саме труси чорного кольору жіночі з візерунками білого кольору у вигляді метеликів, кросівки жіночі чорного кольору з підошвою білого кольору 38 розміру, котрі були на ній на момент зґвалтування (т. 1 а.с. 115);

- протоколом огляду предмета та фототаблицею до нього від 13.06.2022 року, виданих потерпілою ОСОБА_10 речей (т. 1 а.с. 116-119);

- заявою обвинуваченого ОСОБА_8 від 13.06.2022 року, згідно якої він добровільно видає працівникам поліції особисті речі, а саме: труси чоловічі коричневого кольору з елементами візерунків розміру L, кросівки чоловічі чорного кольору, з підошвою білого кольору на шнурівці, 42 розміру (т. 1 а.с. 120);

- протоколом огляду предмету та фототаблицею до нього від 13.06.2022 року, виданих обвинуваченим ОСОБА_8 речей (т. 1 а.с. 121-123);

- постановою від 13.06.2022 року, про приєднання речей виданих потерпілою ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_8 до матеріалів кримінального провадження, в якості речових доказів (т. 1 а.с. 124-125);

- ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 червня 2022 року, накладено арешт на речі добровільно видані потерпілою ОСОБА_10 (труси чорного кольору жіночі з візерунками білого кольору у вигляді метеликів, кросівки жіночі чорного кольору з підошвою білого кольору 38 розміру) та речі добровільно видані обвинуваченим ОСОБА_8 (труси чоловічі коричневого кольору з елементами візерунків розміру L, кросівки чоловічі чорного кольору з підошвою білого кольору на шнурівці, 42 розміру) (т. 1 а.с. 127-129).

- заявою ОСОБА_17 , згідно якого він 27.06.2022 року, добровільно надав інформацію про телефонні з`єднання з потерпілою ОСОБА_10 у вигляді скрін-шотів, до якої додаються скрін-шоти з журналу викликів мобільного телефону ОСОБА_17 (м.т. НОМЕР_1 ) ( т. 1 а.с. 138-141);

- заявою законного представника потерпілої ОСОБА_10 - ОСОБА_13 від 29.06.2022 року, про долучення до матеріалів провадження мобільного телефону що належить потерпілій ОСОБА_10 моделі «Galaxy A20» моделі SM-A022G/DS номер R58RC4201DA IMEI (гніздо1) НОМЕР_2 , (гніздо 2) НОМЕР_3 , номер телефона НОМЕР_1 в якості речових доказів. Також ОСОБА_27 надала доступ до додатків встановлених на телефон, телефонної книги та галереї (т. 1 а.с. 142);

- протоколом огляду предмету та фототаблицею до нього від 29.06.2022 року, вищезазначеного телефону та постановою про приєднання вказаного телефону в якості речового доказу до матеріалів кримінального провадження (т. 1 а.с. 143-148);

- розпискою законного представника потерпілої ОСОБА_13 про отримання телефону на відповідальне зберігання (т. 1 а.с. 151);

- протоколом огляду предмету від 27 червня 2022 року, згідно якого було оглянуто паперовий конверт в якому знаходився електронний носій інформації карта пам`яті micro SD HI-RALI 32GB, із відеозаписом проведення слідчої дії - протоколу допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 на якому міститься відеозапис, який був проведений у приміщені «зеленої кімнати» за участю психолога Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_28 , на якому потерпіла ОСОБА_10 вільно пояснює, щодо обставин вчинення ОСОБА_8 , відносно неї кримінального правопорушення. В судовому засіданні була відтворена та досліджена інформація, що міститься на карті пам`яті micro SD HI-RALI 32GB, згідно якого в приміщенні «зеленої кімнати» потерпіла ОСОБА_29 за участю законного представника ОСОБА_13 вільно розповідала психологу ОСОБА_28 про обставини вчинення зґвалтування відносно неї обвинуваченим ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 152-166, т. 2 а.с. 57);

- постановою Білгород-Дністровської окружної прокуратури про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 13.06.2022 року, а саме зразків слини у неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 171);

- протоколом від 20.06.2022 року, згідно якого у неповнолітньої ОСОБА_10 за місцем її мешкання: АДРЕСА_1 , в присутності понятих працівниками поліції було відібрано зразки слини (т. 1 а.с. 172);

- постановою Білгород-Дністровської окружної прокуратури про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 13.06.2022 року, а саме зразків слини у обвинуваченого ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 173);

- постановою Білгород-Дністровської окружної прокуратури про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 13.06.2022 року, а саме зразків крові, зрізи нігтьових платин та мазки з статевих органів для проведення біологічної експертизи у потерпілої ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 174);

- протоколами від 13.06.2022 року та від 20.06.2022 року отримання зразків для експертизи, згідно якого у неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 в присутності понятих працівниками поліції було відібрано зразки нігтьової пластини, слини та медпрацівником відібрані зразки крові (т. 1 а.с. 176-178);

- постановою Білгород-Дністровської окружної прокуратури про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 13.06.2022 року, а саме зразків крові, зрізи нігтьових пластин з обох рук та мазки з статевих органів у обвинуваченого ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 179);

- протоколами від 13.06.2022 року та від 18.06.2022 року, згідно яких у обвинуваченого ОСОБА_8 , в присутності понятих працівниками поліції було відібрано зразки нігтьової пластини, слини та медпрацівником відібрані зразки крові (т. 1 а.с. 181-184);

- постановою про приєднання предметів до провадження, як речових доказів від 11 липня 2022 року, згідно з яким відібрані у неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 зразки слини, нігтьових пластин, змиви зі статевих органів, а також відібрані у обвинуваченого ОСОБА_8 зразки слини, нігтьових пластинок, змиви зі статевого члену та мазки відбитки статевого члена ОСОБА_8 , були визнані речовими доказами, опечатані та передані на зберігання в якості речових доказів до камери зберігання речових доказів відділення поліції №1 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області (т. 1 а.с. 185-187);

- висновком №55 судово-медичної експертизи Татарбунарського міжрайонного відділення судово медичної експертизи від 13.06.2022 року, згідно якого у неповнолітньої ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлені наступні тілесні ушкодження: 5 саден правої бічної поверхні нижньої третини шиї, 2 садна правої біля хребетної ділянки, синець передньої-внутрішній поверхні середньої третини правої гомілки, синець передньої-внутрішньої поверхні середньої третини лівої гомілки, синець передньої поверхні середньої третини лівої гомілки. Ці ушкодження заподіяні дією тупих предметів, групові і індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися. Не виключно, що ці ушкодження виникли при механізмі, вказаному під експертною, а саме: садна правої бічної поверхні нижньої третини шиї дією нігтів рук; садна правої біля хребтової ділянки в результаті тертя спиною об суху гілку; синці на гомілках внаслідок тиску пальців рук. Морфологічні особливості синців (темно-синє забарвлення та чіткі контури), характер поверхні садна (покриті бурою втягнутою кірочкою з щільно притиснутими краями), дозволяють зробити висновок, що дані ушкодження могли бути заподіяні за 1-2 доби до моменту огляду; таким чином виявлені ушкодження могли бути спричинені 12.06.2022р. Вказані ушкодження, як у сукупності, так і поодинці не були небезпечними для життя, мають незначні, скороминучі наслідки, що тривають не більше 6 днів, і за цим критерієм, згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995р.) відносяться до легких тілесних ушкоджень. В ділянці статевих органів виявлено 2 садна слизової оболонки присінка піхви, враховуючи її морфологію можна припустити давність їх виникнення приблизно за 1-2 доби до моменту огляду, можливо 12.06.2022 року. Потерпіла є статево зрілою (т. 1 а.с. 189-190);

- висновком №56 судово-медичної експертизи Татарбунарського міжрайонного відділення судово-медичної експертизи від 13.06.2022, згідно якого у обвинуваченого ОСОБА_8 тілесних ушкоджень не виявлено. В ділянці статевих органів останнього, патологічних змін та ушкоджень не виявлено (т. 1 а.с. 193);

- висновком №498 судово-медичної експертизи відділення судово-медичної імунології лабораторії КУ «ООБСМЕ» від 16.06.2022 року, згідно якого кров потерпілої ОСОБА_10 відноситься до групи АВ за ізосерологічною системою АВО (т. 1 а.с. 194-195);

- висновком №499 судово-медичної експертизи відділення судово-медичної імунології лабораторії КУ «ООБСМЕ» від 16.06.2022 року, згідно якого кров під експертного ОСОБА_8 , відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО (т. 1 а.с. 196-197);

- висновком №519 судово-медичної експертизи відділення судово-медичної імунології лабораторії КУ «ООБСМЕ» від 16.06.2022 року згідно якого на трусах під експертного ОСОБА_8 кров не знайдена (т. 1 а.с. 198-199);

- висновком №216 судово-медичної експертизи відділення судово-медичної цитології лабораторії Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи від 16.06.2022 року проведеного з урахуванням висновків експерта №498 від 17.06.2022 року та №499 від 17.06.2022 року, згідно якої на трусах чоловічих, які належать ОСОБА_8 та наданих на дослідження, в об`єкті №1ц (нумерація відділення судово-медичної цитології) знайдені «голі» ядра, голівки сперматозоїдів, ядра лейкоцитів та клітини піхвового епітелію. При визначені групової належності клітин в реакції «змішаної» аглютинації виявлені антигени А і В ізосерологічної системи АВ0, властиві групі крові АВ, що не виключає походження знайдених клітин із піхви жінки (жінок) з вищевказаною групою крові, в тому числі і ОСОБА_10 . На вищевказаних трусах в об`єктах №№1-2 (збережена нумерація відділення судово-медичної імунології) знайдені голівки сперматозоїдів та епітеліальні клітини, висловитися про статеву належність та регіональне походження яких (зокрема із піхви жінки) не виявилося можливим у зв`язку з невиявленим в клітинах цитохімічних та цитоморфологічних диференційних ознак та відсутністю в епітеліоцитах ядер, придатних для дослідження. В об`єкті №3 епітеліальні клітини не знайдені (т. 1 а.с. 200-202);

- висновком №217 судово-медичної експертизи від 16.06.2022 року, згідно якого у вмісті мазка-відбитку та тампона-змиву з головки статевого члену підозрюваного ОСОБА_8 знайдені мікросліді крові і епітеліальні клітини в невеликій кількості. Висловитися щодо статевої приналежності знайденої крові не є можливим через відсутність у препаратах ядер лейкоцитів, необхідних для проведення статево специфічної диференціації. Визначити групову приналежність знайденої крові не є можливим через те, що при її дослідженні антигени А,В,Н і ізогемаглютини анти-А і анти-В системи АВ0 не виявлені, що ймовірно, пов`язано з вкрай малою кількістю знайденої крові. Висловитися щодо можливості походження знайдених епітеліальних клітин з піхви жінки (жінок) не є можливим через не виявлення в клітинах характерних діференційних ознак клітин піхвового епітелію (цитохімічних та цитоморфологічних), і через відсутність в препаратах ядер епітеліоцитів, придатних для проведення статево специфічної діференціації. При визначенні групової приналежності клітин виявлені антигени А,В,Н системи АВ0. Антигени А і В, не властиві підозрюваному ОСОБА_8 , можуть походити за рахунок клітин від особи (осіб) любої статі, в крові якого (яких) вони містяться, у тому числі і від потерпілої ОСОБА_10 (а.с.203-206);

- висновком експерта №512 від 16.06.2022 року відділення судово медичної імунології, згідно якого на двох марлевих тампонах з вмістом піхви потерпілої ОСОБА_10 сперматозоїди не знайдені (т. 1 а.с. 207-208);

- висновком судово-медичної експертизи №212 від 16.06.2022 року, згідно якого в піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок обох рук підозрюваного ОСОБА_8 кров і ядровмісні епітеліальні клітини не знайдені (т. 1 а.с. 209);

- висновком експерта №510 від 16.06.2022 року відповідно до якого на трусах потерпілої ОСОБА_10 сперматозоїди не знайдено ( т. 1 а.с. 211-213);

- висновком №213 судово-медичної експертизи від 16.06.2022 року, згідно якого в піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок обох рук потерпілої ОСОБА_10 , в об`єктах №1-2 (нумерація відділення судово-медичної цитології) кров та епітеліальні клітини з ядрами не знайдені (т. 1 а.с. 213-214);

- висновком №22-2649 від 15.08.2022 року з фототаблицею до нього криміналістичної експертизи по дослідженню ґрунтів, згідно якого нашарування грунту, вилучені з кросівок потерпілої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та нашарування грунту, вилучені з кросівок ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мають загальну родову (групову) приналежність із зразком грунту, вилученим з місця події, де було відбувались події, згідно яких ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 152 КК України (т. 1 а.с. 216-221);

- висновком експерта №324 та 325 від 05.07.2022 року згідно якого молекулярно-генетичним аналізом ДНК визначений ДНК-профіль ( генетичні ознаки) зразка крові на марлі ОСОБА_10 та зразка крові на марлі ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 239-242, 243-246);

- висновком експерта №326 від 05.07.2022 року, згідно якого молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено: визначено ДНК-профілі (генетичні ознаки) біоматеріалу на трусах видах добровільно ОСОБА_8 є змішаними та цілком збігаються між собою та може походити від ОСОБА_8 та від невстановленої особи чоловічої або жіночої генетичної статі, з ймовірністю 99,99999%. ДНК-профілі (генетичні ознаки) біоматеріалу з об`єкту №1, відповідно до висновку експерта №216 від 20.06.2022 року, судово-медичної експертизи на трусах, добровільно виданих ОСОБА_8 (об`єкт №2) та ДНК-профіль ( генетичні ознаки) біологічного матеріалу з об`єкту №2, відповідно до висновку експерта №216 від 20.06.2022 року на трусах добровільно виданих ОСОБА_8 (об`єкт №3) є змішаними та цілком збігаються між собою, можуть походити від ОСОБА_8 та ОСОБА_10 з ймовірністю 99,999999% (т. 1 а.с. 219-227);

- висновком судово-психіатричної експертизи від 19.07.2022 року №313, згідно якого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ознак відставання у психічному розвитку не виявляє. Випробувана має невисокий (в межах вікової норми), але достатній об`єм знань із курсу шкільної програми, певну сформованість структури особистості, з добрим рівнем інтеріоризації морально етичних норм та правил, системою інтересів та вподобань. ЇЇ актуальний інтелектуальний рівень відповідає нормі для даної вікової категорії. Особистість під експертної характеризується рисами відвертості, чутливості, товариськості, доброти та чесності. Якихось аномальних характерологічних проявів, які б могли суттєво вплинути на її свідомість та поведінку у досліджуваній у справі ситуації, під експертна не виявляє. Рівень навіюваності в неї посередній, що зокрема, характерно для підлітків її віку, в той же час, випробувана у достатній мірі здатна до резистентності, відстоювання своєї точки зору, позиції, тощо. Патологічної схильності до фантазування, псевдології, схильності до гіпертрофованої уяви та немотивованої брехні не має. Свідчення під експертної повністю відповідають її віку та рівню інтелектуального розвитку, вона могла правильно сприймати обставини злочину що досліджується у справі, і може давати правдиві покази. Під експертна надавала посильний супротив підозрюваному, але обставини ситуації, фізична перевага ґвалтівника, почуття страху та емоційної напруги потерпілої суттєво знижували її можливості до захисту. Досліджувана у справі ситуація була для під експертної суттєво психотравматичною, вплинула на її психічний розвиток, формування характеру, міжособистісні зв`язки та відношення. Для уникнення подальшого псих травмування неповнолітньої ОСОБА_10 , подальша участь її у слідчих діях та судовому засіданні не рекомендується (т. 2 а.с. 1-10);

- висновком судово-психіатричної експертизи від 19.07.2022 року №311, згідно якого випробуваний ОСОБА_8 не знаходиться в будь-якому юридично значущому емоційному стані, яке б могло істотно вплинути на його свідомість і діяльність, а знаходився в стані алкогольного сп`яніння, (простого, непатологічного), яке могло знижувати вольовий контроль, сприяючи полегшенню реалізації емоційної напруги в безпосередній поведінці, проте не знижувало підконтрольність поведінки свідомості та не обмежувало можливості підекспертного характеру скоєних ним дій і їх наслідки, правильно сприймати обставини, що мають значення для справи, і давати про них показання. Особистість підекспертного інтелектуально і емоційно зріла, здатна до свідомого контролю за своєю поведінкою, його планування, корекції і прогнозу скоєних дій і вчинків. Він повною мірою міг усвідомлювати реальний зміст власних дій і в повній мірі міг усвідомлено керувати ними і передбачити їх можливі наслідки, може правильно сприймати обставини, що мають значення у справі, може давати про них відповідні показання. Він також не виявляє будь-яких істотно виражених індивідуально-психологічних особливостей, підвищеної сугестивності або патологічної схильності до фантазування, які б могли суттєво впливати на його свідомість і діяльність при здійснені інкримінованого йому злочину. Такі особистісні прояви, як виражений егоцентризм, розбещеність, прагнення до вседозволеності, задоволенню бажань і спонукань, що виникають без урахування особливостей ситуації та інтересів оточуючих, морально-етична потворність і недостатня здатність до інтеріоризації соціальних норм і правил, а також стан алкогольного (простого, непатологічного) сп`яніння могли впливати на поведінку випробуваного, сприяючи формуванню асоціальних стереотипів і форм поведінки, але на в якій мірі не знижували здатності випробуваного правильно розуміти характер скоєних ним дій і їх наслідки (т. 2 а.с. 11-20).

За наведених обставин, всупереч доводів апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що районний суд повно, всебічно та об`єктивно дослідив зібрані органами досудового розслідування докази, дав їм належну правову оцінку, на підставі чого прийшов до обґрунтованих висновків по суті обвинувачення, з якими погоджується й апеляційний суд, у зв`язку з чим вважає доводи апеляційної скарги про те, що обвинувачений не вчиняв зґвалтування відносно потерпілої безпідставними, а дії обвинуваченого містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

При цьому апеляційний суд вважає, позицію обвинуваченого ОСОБА_8 про не визнання вини, є лише способом захисту від обвинувачення з метою уникнення відповідальності за вчинення тяжкого злочину, оскільки його доводи повністю спростовуються отриманими в ході апеляційного та судового розгляду показами потерпілої, показами свідків, а також іншими дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами, яким судом першої інстанції дана у вироку відповідна оцінка.

Натомість даючи оцінку показам потерпілої колегія суддів вважає, що вказані покази є достатньо ґрунтовними, послідовними, та такими, які не тільки підтверджуються обставинами встановленими під час судового розгляду, однак і повністю співвідносяться між собою, показами свідків та іншими доказами у цьому кримінальному провадженні.

Апеляційний суд не погоджується з твердженням сторони захисту про визнання недопустимим доказом постанови про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 13.06.2022 року (зразки крові, зрізи нігтьових пластин обох рук та мазки статевих органів) у потерпілої ОСОБА_10 та у обвинуваченого ОСОБА_8 з підстав того, що у вступній частині постанови зазначено прокурора ОСОБА_30 , а у резолютивній частині прокурора ОСОБА_31 , який і підпитав постанови.

Суд зазначає, що постанова про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи у потерпілої ОСОБА_10 винесена та підписана прокурором ОСОБА_30 , яка включена до групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні, відповідно до постанови (т. 1 а.с. 30, 171). Що стосується аналогічної постанови щодо обвинуваченого ОСОБА_8 то судом вбачається наявність технічної помилки при складанні вказаного процесуального документу (у вступній частині зазначено прізвище прокурора ОСОБА_30 , у резолютивній ОСОБА_32 ), яка істотного не порушила прав та свобод людини (т. 1 а.с. 173).

Щодо допустимості зразків крові, потерпілої та обвинуваченого з підстав складання протоколів у невідповідності до вимог КПК України, так як не зазначено дані медичного працівника який відбирав зразки, порядок їх пакування та не зазначено процесуальний статус ОСОБА_10 , як потерпілої, судова колегія наголошує, що під час судового засідання, у цій справі, суду надані докази, які підтверджують факт та обставини відібрання у потерпілої та обвинуваченого зразка крові та її опечатування. До передачі зразка крові стороні обвинувачення дії медичних працівників при відборі крові регулюються методичними рекомендаціями «Порядок відбору від живих осіб зразків біологічного матеріалу, поводження з ними та організація проведення токсикологічних досліджень з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» узгодженими 18 січня 2011 Департаментом розвитку медичної допомоги МОЗ України (надалі-Порядок). Відповідно до вказаного Порядку, для маркірування флаконів готують дві етикетки. Одну для флакона зі зразком для аналізу, другу - для флакона із контрольним зразком. На кожний флакон поверх кришки зверху донизу за допомогою клею ПВА вклеюються навхрест стрічки паперу шириною з діаметр кришки, кінці яких вклеюються етикеткою із зазначенням: виду біологічного матеріалу: номера проби за реєстраційним журналом; дати і часу відбору проби; прізвища, імені, по-батькові та підпису медичного працівника, який підготував пробу: прізвища, імені, по-батькові та підпису особи, чий зразок біологічного матеріалу було відібрано. Перехрестя скріплюють печаткою. (Підписи ставлять на приклеєну на флакон етикетку. При відмові особи, яку обстежують, поставити підпис, необхідно про це зробити відмітку у журналі реєстрації відбору зразків біологічного матеріалу). Етикетку довкола закріплюють прозорою клейкою стрічкою (скотчем).

Отже, спосіб упакування зразка крові, наданого експертові, був виконаний з вимогами Порядку, доказів протилежного суду не надано.

Дослідженими доказами встановлено, що спосіб упакування флаконів забезпечував неможливість підміни або зміни вмісту без порушення її цілісності та схоронності відібраного зразка. Відбір біологічних зразків згідно з Інструкцією покладається на лікаря, який пройшов відповідне тематичне удосконалення.

Окрім того, медсестра ОСОБА_26 в судовому засідання суду першої інстанції пояснила, що згідно з наказом вона має право відбирати біологічні зразки, та саме нею з дотримання встановленого законом порядку було проведено відбір зразків крові у обвинуваченого та у потерпілої в лікарні та як пояснив її працівник поліції, забір крові для проведення лабораторного дослідження проводиться в межах кримінального провадження. Були присутні два свідка при заборі крові.

З огляду на вищезазначене, у колегії суддів немає жодних підстав сумніватись в тому, що судово-медичні (імунологічні) експертизи №498, №499 від 16.06.2022 року були проведені саме зразків крові, які належить обвинуваченому та потерпілій. Тому, немає підстав для визнання висновків експертиз недопустимим доказом, оскільки такі отримані з дотриманням вимог закону.

Наведені у вироку висновки експертиз проведені висококваліфікованими експертами, належним чином аргументовані, ґрунтуються на ретельному дослідженні, зроблені на підставі діючого законодавства, містять відповіді на усі поставлені питання, висновки обґрунтовані дослідницькою частиною, фактичні дані, викладені у висновках, відносяться до справи і мають доказове значення, а наявні у провадженні постанови слідства про призначення експертиз свідчать про те, що останні були призначені у відповідності до Кримінального процесуального Кодексу України. Підстав недовіряти висновкам експертиз немає.

Порушень положень § 5 Глави 4 КПК України в ході судового розгляду сторонами не доведено та апеляційним судом не встановлено.

Доводи сторони захисту про істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону у зв`язку з тим, що вирок суду від 29.11.2022 року оголошувався без фіксації судового засідання технічними засобами та не був вручений негайно засудженому ОСОБА_8 після проголошення, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 376 КПК України судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. Головуючий у судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження.

Учасники судового провадження відповідно до ч. 6 вказаної статті мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали (постанови) суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Системний аналіз процесуальних норм вказує на те, що вирок має бути складений у нарадчій кімнаті, а його повний текст повинен бути оголошений негайно після виходу суду з нарадчої кімнати.

Проголошенням вироку після виходу з нарадчої кімнати, роз`яснення його змісту реалізовує конституційне положення, що визначене як основна засада судочинства - гласність судового процесу.

Гласність і відкритість кримінального провадження в судах усіх інстанцій є важливою умовою неупередженого, всебічного і повного дослідження обставин кримінального правопорушення та ухвалення на цій основі законного, обґрунтованого і справедливого рішення.

Відповідно до журналу судового засідання від 29.11.2022 початок оголошення вироку відбувався під аудіо та відеофіксацію судового засідання, однак фіксування перервалося через знеструмлення електромережі суду та оголошення вироку продовжилося без технічної фіксації.

Факт знеструмлення будівлі суду підтверджується відповідним актом від 30.11.2022 року відповідно до якого автоматизована система документообігу суду та системи фіксації судового засідання не працювала 29.11.2022 з 16:05 години до 18:00 години, у зв`язку з аварійним знеструмленням електромережі суду (т. 2 а.с. 189).

Одразу після проголошення вироку його копія вручена прокурору, який приймав участь у судовому засіданні 29.11.2022 року, а 01.12.2022 копія вироку була вручена захиснику обвинуваченого ОСОБА_9 та скерована в ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» для вручення обвинуваченому ОСОБА_8 (т. 2 а.с. 190-193).

Разом з тим, вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції враховував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, враховує наслідки та обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, не одружений, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_8 згідно положень ст.ст. 66, 67 КК України, районним судом не встановлено.

Таким чином, з урахування зазначених обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно призначити покарання у виді восьми років позбавлення волі, оскільки таке покарання буде законним, справедливим, достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим та досягне своєї мети.

На переконання апеляційного суду, вказані обставини надавали суду першої інстанції підстави прийти до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити зазначене покарання, оскільки саме такий вид покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Погоджуючись з позицією суду першої інстанції, колегія суддів враховує також сталу практику Верховного Суду, згідно якої визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Апеляційний суд вважає, що призначене покарання за своїм видом і розміром є законним, достатнім, співрозмірним, справедливим та призначене у відповідності до вимог ст. 50 та 65 КК України.

Колегія суддів повністю погоджується з висновком районного суду та вважає, що призначена міра примусу до обвинуваченого узгоджується з вимогами закону, є необхідною та достатньою для його виправлення, справедливою та такою, що не суперечить положенням закону України про кримінальну відповідальність і відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Таким чином колегія суддів не виявила допущених істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону під час розгляду справи та постановлення вироку суду, а тому вважає, що постановлений по справі вирок відносно ОСОБА_8 є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування або зміни за результатами апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи наведене апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуваний вирок суду першої інстанції ухвалено з дотримання принципу повноти, об`єктивності та всебічності розгляду справи, висновки суду ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, а призначене обвинуваченому покарання відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та даним про його особу.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, у відповідності з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а оскаржуваний вирок суду першої інстанції без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Саратського районного суду Одеської області від 29.11.2022 у кримінальному провадженні №0000628, внесеному до ЄРДР 13.06.2022 відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк, з моменту отримання її копії.

Повний текст ухвали буде проголошено 09.07.2024 о 09:00 годині в залі судових засідань №10 Одеського апеляційного суду.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4