Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/8264/24
Провадження № 1-кс/552/470/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2025 м. Полтава

Слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , розглянувши клопотання детектива Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Старший детектив Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що підрозділом детективів Територіального управління БЕБ у Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 від 17.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України.

Зазначав, що під час досудового розслідування встановлено, що групою осіб на території Полтавської, Харківської, Дніпропетровської областей організовано протиправну діяльність з незаконного обігу підакцизних товарів, зокрема паливно-мастильних матеріалів, їх зберігання, транспортування з метою збуту, а також збут незаконно виготовлених паливно-мастильних матеріалів.

Також зазначав, що під час проведення ряду слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення встановлено, що придбання незаконно виготовленого пального здійснюється у ТОВ «ХІМКОНСАЛТИНГ ТРЕЙД» (код 41751976), службовими особами якого організовано незаконне виготовлення, зберігання та збут пального.

Детектив вказував, що 22.02.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 11.02.2025 був проведений обшук транспортного засобу «Dodge Sprinter», VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , виявлено та вилучено документи, які мають значення речових доказів у цьому кримінальному провадженні.

Просив слідчого суддю накласти арешт на виявлене та вилучене майно.

Детектив та представник володільця майна в судове засідання не з`явилися, будучи повідомлені про розгляд клопотання.

Розглянувши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до таких висновків.

З наданих до слідчого судді матеріалів вбачається, що відділом детективів Територіального управління БЕБ у Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000037 від 17.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, під час досудового розслідування в якому встановлено, що групою осіб на території Полтавської, Харківської, Дніпропетровської областей організовано протиправну діяльність з незаконного обігу підакцизних товарів, зокрема паливно-мастильних матеріалів, їх зберігання, транспортування з метою збуту, а також збут незаконно виготовлених паливно-мастильних матеріалів.

Встановлено, що 22.02.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 11.02.2025 було проведено обшук транспортного засобу «Dodge Sprinter», VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , виявлено та вилучено:

-Видаткова накладна №19 від 03.07.2024 на 1 арк.;

-Договір постановки №03/071 від 03.07.2024 на 4 арк.;

-Специфікація №1 додаток №1 до договору №03/071 на 1 арк.;

-Довіреність №44 від 11.07.2024 на 1 арк.

Постановою старшого детектива ОСОБА_3 від 24.02.2025 вказане майно визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Якщо документи містять зазначені вище ознаки, вони теж є речовими доказами.

Матеріалами клопотання встановлено, що виявлене та вилучене майно має значення речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт вилученого майна необхідно застосувати з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

З огляду на вищевказане, відповідно до ст.ст.167, 170, 171 КПК України, є обґрунтованим твердження детектива про необхідність накладення арешту на вищевказане у клопотанні майно, щодо якого є підстави вважати, що воно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди, а не застосування арешту на дане майно може привести до його знищення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити здійсненню досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Накладення арешту на зазначене майно не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Тому слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання в частині арешту є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Статтею 175 КПК України передбачено, що ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Порядок зберігання речових доказів і документів та вирішення питання про спеціальну конфіскацію визначено норами ст. 100 КПК України, якою, зокрема, передбачено, що речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України постановою від 19 листопада 2012 року № 1104 затверджено Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Визначення місця зберігання вищевказаного майна має здійснюватися органом досудового розслідування з дотриманням вимог ст. 100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 № 1104.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт з позбавленням права на користування, відчуження, розпорядження на майно, вилучене 22.02.2025 під час проведення обшуку транспортного засобу «Dodge Sprinter», VIN: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , а саме:

-Видаткова накладна №19 від 03.07.2024 на 1 арк.;

-Договір постановки №03/071 від 03.07.2024 на 4 арк.;

-Специфікація №1 додаток №1 до договору №03/071 на 1 арк.;

-Довіреність №44 від 11.07.2024 на 1 арк.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором.

Арешт діє до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1