Справа №760/6537/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку у залі Солом`янського районного суду м. Києва клопотання слідчого слідчого управління ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені 18.12.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001313 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Биківка Романівського району Житомирської області, з середньо-спеціальною освітою, військовослужбовця, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого, за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання, в обґрунтування якого зазначено, що Слідчим управління ІНФОРМАЦІЯ_5 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001313 від 18.12.2024 року за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 Кримінального кодексу України, у якому 19.12.2024 року повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю смт. Биківка Романівського району Житомирської області, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючому, за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України, диверсії, тобто у вчинені з метою ослаблення держави підпалу, спрямованого на зруйнування, пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське, оборонне значення, вчинене в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 лютого 2022 року о 5 годині президент Російської Федерації оголосив рішення про початок військової операції в Україні.

Того ж дня, близько 05 год. 10 хв. збройними силами російської федерації, що діяли за наказом керівництва Російської Федерації та збройних сил Російської Федерації, здійснено запуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах, складах, підрозділах Збройних Сил України та інших військових формувань. Після чого, тоді ж, війська Російської Федерації вдерлися сухопутним шляхом на територію суверенної держави України.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України з 05 год. 30 хв., який набув чинності з дня його опублікування 24.02.2022. Згідно Указу Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, та у подальшому продовжено указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, №49/2024 від 05.02.2024, №271/2024 від 06.05.2024, №469/2024 від 23.07.2024, № 740/2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05.30 год. 10.12.2024 строком на 90 діб.

Встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 28.11.2024 року у ОСОБА_5 виник умисел на здійснення підпалів, спрямованих на зруйнування, пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське, оборонне значення, з метою ослаблення держави в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 28.11.2024 року, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 запропонував раніше знайомому ОСОБА_9 разом з ОСОБА_7 за грошову винагороду здійснити підпали об`єктів, які мають важливе народногосподарське значення, зокрема релейних шаф.

На вказану пропозицію ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , керуючись корисливими мотивами, погодились.

Надалі, ОСОБА_9 в застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» надійшло повідомлення від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якому останній повідомив ОСОБА_9 про необхідність обговорити підпал релейної шафи.

Далі, в ході телефонної розмови між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 було узгоджено місце зустрічі для готування до вчинення злочину.

Після цього, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 28.11.2024 року ОСОБА_9 та ОСОБА_7 зустрілись біля гіпермаркету «Novus», який розташований за адресою: м. Київ, проспект Академіка Паладіна, 7А.

Надалі, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 за допомогою маршрутного таксі вирушили до міста Ірпінь, Київської області.

Після цього, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 вирушили до залізничної станції «Ірпінь» де останні здійснили посадку на електричку, яка рухалась по маршруту до міста Буча. Далі, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 вийшли на залізничній станції Склозаводська та продовжили рух вздовж залізничних колій в бік міста Ворзель

Надалі, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 28.11.2024 року ОСОБА_7 та ОСОБА_9 знаходячись за географічними координатами: НОМЕР_8, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, використовуючи підготовлене знаряддя злочину, завчасно розробивши план розподіливши між собою обов`язки, підпалили релейну шафу.

Зокрема, ОСОБА_7 , здійснював підпал релейної шафи. В цей час, ОСОБА_9 для підтвердження здійснення злочину та отримання грошової винагороди, використовуючи свій мобільний телефон «Redmi Note 9A» моделі: M2006C3/G, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 здійснював відеофіксацію вчиненого підпалу з метою звітування ОСОБА_5 щодо виконаної «роботи».

Переконавшись в тому, що релейна шафа спалахнула ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєний злочин, покинули місце вчинення підпалу.

Також, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 09.12.2024 року, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , на завдання невстановленої досудовим розслідуванням особи, в застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» де він верефікований за номером мобільного телефону НОМЕР_4 , запропонував ОСОБА_7 , за грошову винагороду здійснити підпали об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, зокрема релейних шаф.

На вказану пропозицію ОСОБА_7 , керуючись корисливими мотивами, погодився.

Надалі, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 09.12.2024 року, ОСОБА_7 під час особистої розмови запропонував раніше знайомому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за грошову винагороду спільно здійснити підпал вказаної релейної шафи, на що

ОСОБА_8 , керуючись корисливими мотивами, надав згоду.

В подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , постійно звітуючи в застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» ОСОБА_5 про свої дії, попрямували до ТЦ Епіцентр, за адресою: м. Київ, вул. Берковецька, 6Б, та придбали там 0.6 літра розчинника та викрутку. За придбані товари розраховувалися готівкою.

Надалі, 09.12.2024 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Робітнича, 71, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, використовуючи заздалегідь підготовлене знаряддя злочину, а саме розпалювач та запальничку, завчасно розробивши план та погодивши його з ОСОБА_5 розподіливши між собою обов`язки, підпалили релейну шафу.

Зокрема, ОСОБА_7 , використовуючи заздалегідь підготовлений розпалювач, облив даним розчином релейну шафу та підпалив її. В цей час, ОСОБА_8 для підтвердження здійснення злочину та отримання грошової винагороди, використовуючи мобільний телефон ОСОБА_7 «Redmi Note 8 Pro» моделі: M1906G7G, IMEI1: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 , здійснював відеофіксацію вчиненого підпалу.

Переконавшись в тому, що релейна шафа спалахнула ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєний злочин, покинули місце вчинення підпалу.

Після чого, ОСОБА_7 , використовуючи застосунок для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», надіслав відео підпалу релейної шафи

ОСОБА_5 , який верефікований в «Telegram» за номером мобільного телефону, з метою отримання грошової винагороди.

Отримавши відео підпалу, ОСОБА_5 переслав його невстановленій досудовим розслідуванням особі, в застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», з метою перевірки правильності виконання підпалу та отримання грошової винагороди, після чого отримав на власний криптогаманець грошову винагороду в розмірі 100 USDT.

Після отримання грошової винагороди на криптогаманець ОСОБА_5 вивів грошову суму в розмірі 4 150 грн на власну банківську картку № НОМЕР_7 . З вказаної банківської картки ОСОБА_5 здійснив перерахування грошової винагороди за здійснення підпалу в розмірі 1000 грн. на банківську карту ОСОБА_7

«19» грудня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені з метою ослаблення держави підпалу, спрямованого на зруйнування, пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське, оборонне значення, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України.

«19» грудня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені з метою ослаблення держави підпалу, спрямованого на зруйнування, пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське, оборонне значення, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України.

«19» грудня 2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчинені з метою ослаблення держави підпалу, спрямованого на зруйнування, пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське, оборонне значення, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України.

«14» лютого 2025 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчинені з метою ослаблення держави підпалу, спрямованого на зруйнування, пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське, оборонне значення, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України.

Так, підозра вказаним особам обґрунтовано підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження.

20.12.2024 року слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_10 застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16 лютого 2025 року, без визначення розміру застави.

14.02.2025 року слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_11 продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 березня 2025 року, без визначення розміру застави.

У кримінальному провадженні проведено значну кількість слідчих (розшукових) та процесуальних дій, однак через складність завершити досудове розслідування до 19.03.2025 не виявляється за можливе, оскільки для повного та неупередженого розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати провести ряд слідчих (розшукових) дій та процесуальних дій, за результатами проведення яких прийняти відповідні процесуальні рішення, що потребує додаткового часу.

Здобуті таким чином докази забезпечать встановлення всіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, забезпечать його повне, всебічне та неупереджене розслідування, а також виконання завдань кримінального провадження.

На даний час є необхідність у продовженні строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися, які виправдовують тримання під вартою.

Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що ОСОБА_5 згідно зі ст. 12 КК України підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, тому підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке, відповідно до чинного законодавства, пов`язане із позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду шляхом зміни місця свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, окупованої території або держави агресора (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Також існує ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, що стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення, тобто речі, які можуть бути знайдені та визнані у встановленим законом порядку речовими доказами у справі, або стосовно злочинів про які органами досудового розслідування не розпочато досудове розслідування. У разі не продовження до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній буде в змозі знищити (видалити дистанційно з іншого пристрою відомості листування щодо вчиненої диверсії), сховати та спотворити будь-які предмети та речі, що мають істотне значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Крім цього, під час подальшого досудового розслідування вказаного кримінального провадження ОСОБА_5 з метою ухилення від можливої кримінальної відповідальності може незаконно впливати на свідків, експерта, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, а також інших осіб, які на теперішній час ще не надали органу досудового розслідування свої покази, однак їм можливо відомі обставини скоєння злочину. Крім того, на теперішній час органом досудового розслідування не встановлені всі особи, причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також, свідки, покази яких мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тому у випадку не продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, створить передумови для продовження спілкування останнього з зазначеними особами, у тому числі шляхом незаконного впливу на достовірність їх показань у даному кримінальному провадженні, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є ризиком. Слід також зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків та експертів залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Тобто ризик впливу на вказаних осіб існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.

Водночас, існує ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. В обґрунтування вказаного ризику слід зазначити, що ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 за попередньою змовою, за вказівкою на даний час невстановленої досудовим розслідуванням особи обґрунтовано підозрюються у вчиненні диверсії, тому перебування підозрюваного не в умовах ізоляції може перешкодити викриттю інших осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень, в тому числі тих, які втягнули ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у злочинну діяльність з корисливих мотивів. Крім цього, підозрюваний перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, в якому підозрюється, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування та подальшого судового розгляду.

Також, існує ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , враховуючи характер та спосіб вчинених підозрюваним дій, специфіку кримінального правопорушення та способи конспірації, які застосовувались при його вчиненні слід вважати, що без продовження до підозрюваного запобіжного заходу останній зможе продовжити вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення, а також інші кримінальні правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності. Зважаючи на той факт, що рф продовжує на території України повномасштабну збройну агресію, що може призвести до подальшої шкоди національним інтересам та обороноздатності України.

Враховуючи викладене, в органу досудового розслідування є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, а тому відносно останньої необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

На підставі викладеного слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з відповідним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та доводи викладені в ньому та пояснив, що підозра, пред`явлена ОСОБА_5 , обґрунтована і підтверджується належними доказами. З метою запобігання наявним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, просив продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки строку досудового розслідування продовжено, проте необхідно виконати ряд слідчих (розшукових) та прийняти ряд процесуальних рішень, і, вказані дії не могли бути здійснені чи завершені раніше з об`єктивних причин.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти задоволення даного клопотання та просили визначити розмір застави, оскільки підозрюваний визнає свою провину, щиро кається та бажає продовжувати службу у Збройних Силах України.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисників, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Вимогами ч.1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені даною статтею.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 199 КПК зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також встановити обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184, 199 КПК України, а вручення копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність продовження запобіжного заходу, здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 184, ч. 1 ст.199 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого управління ІНФОРМАЦІЯ_5 перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 18.12.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001313 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України.

19.12.2024, відповідно до вимог ст. ст. 111, 276-278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 178 КПК України слідчий суддя перевіряє вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-матеріалами за виконанням доручення в порядку вимог ст.ст. 40, 41 КПК України від 18.12.2024;

-протоколами оглядів від 20.12.2024 та від 19.12.2024, 16.01.2025, 21.01.2025, 23.01.2025 та 14.02.2025;

-відповіддю на запит від АТ «Укрзалізниця» в порядку вимог ст. 93 КПК України від 16.12.2024 року;

-актом технічного стану пошкодження об`єкту від 11.12.2024;

-протоколом огляду місця події від 11.12.2024;

-протоколами обшуків від 18.12.2024, 19.12.2024;

-протоколом огляду відеозапису від 10.01.2025;

-протоколом огляду місця події від 14.02.2025;

-протоколами допиту свідка ОСОБА_12 від 27.02.2025;

-протоколом слідчого експерименту від 06.03.2025;

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити даний злочин.

При цьому слідчий суддя враховує, що на даній стадії кримінального провадження та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, з огляду на викладене слідчий суддя не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні слідчим надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України, тобто диверсії, а саме вчиненні з метою ослаблення держави підпалу, спрямованого на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське значення, вчинене в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя пересвідчився у тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, оскільки санкція ч. 2 ст. 113 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя зауважує, що підозрюваний має молодий вік та задовільний стан здоров`я.

Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя встановив, що підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, а саме має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Встановлюючи обставини, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя визначив, що підозрюваний має середньо-спеціальну освіту, є військовослужбовцем Збройних Сил України.

Щодо репутації підозрюваного, відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя зазначає, що даних про негативну репутацію підозрюваного в ході судового розгляду клопотання слідчому судді не надано.

Щодо майнового стану підозрюваного, в дотримання вимог п. 7 ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя відзначає, що ані стороною захисту, ані стороною обвинувачення не надано відомостей щодо майнового стану підозрюваного.

На виконання вимог п. 8, 9, 10 ч.1 ст. 178 КПК України в ході розгляду клопотання відомостей про наявність у підозрюваного судимостей не встановлено. Даних про застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів не надано, як і відомостей про повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Відомості щодо розміру майнової шкоди у даному кримінальному провадженні, на момент розгляду клопотання, у матеріалах кримінального провадження відсутні, відповідно до вимог, визначених п. 11 ч. 1 ст.178 КПК України.

На виконання вимог п. 12 ч. 1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя зазначає, що відсутні ризики продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризику летальності, що створює підозрюваний, у зв`язку з його доступом до зброї.

Стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, визначеного до п.1 ч. 1 ст.177 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 113 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, характер та зухвалість інкримінованого злочину проти основ Національної безпеки, який вчинено в умовах воєнного стану.

Стороною обвинувачення, також, доведено існування ризику, передбаченого п. 2 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливості знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 , перебуваючи без процесуального обмеження, може видалити дистанційно з іншого пристрою відомості листування щодо вчиненої диверсії, отже наявний ризик знищити або сховати вказані матеріальні об`єкти та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, також, враховує що під час подальшого досудового розслідування вказаного кримінального провадження ОСОБА_5 може впливати у будь-який спосіб на свідків або інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни ними показань, адже підозрюваному надано копії відповідних процесуальних документів із зазначенням їх анкетних даних. Крім того інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення вчинено за попередньою змовою групою осіб, отже підозрюваний може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних з метою зміни показів останніми в ході досудового розслідування та судового розгляду, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є ризиком.

Крім того, стороною обвинувачення доведено існування ризику, передбаченого п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час не встановлені всі спільники ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення, тому ОСОБА_5 може повідомити про факт виявлення його злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

Слідчий суддя, також, приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 статті 177 КПК України, а саме можливості вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення пов`язано, в тому числі, з реалізацією корисного мотиву та отриманням грошових коштів за вчиненні дій, визначених «куратором».

З огляду на викладене в судовому засіданні встановлено, що вказані ризики не зменшились і продовжують існувати.

Слідчий суддя, також, враховує доводи сторони захисту, викладені на користь підозрюваного ОСОБА_5 та вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки, вчиненого в умовах воєнного стану у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того вимогами ст. 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

20.12.2024, ухвалою слідчого судді слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва, відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 16 лютого 2025 року включно.

10.02.2025, постановою керівника Київської міської прокуратури, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 19 березня 2025 року включно.

14.02.2025, ухвалою слідчого судді слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва, відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19 березня 2025 року включно.

14.03.2025, ухвалою слідчого судді слідчого судді Солом`янського районного суду міста. Києва, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 19 червня 2025 року включно.

Досудове розслідування до цього часу не закінчено у зв`язку з тим, що слід провести ряд слідчих (розшукових) дій та процесуальних дій, за результатами проведення яких прийняти відповідні процесуальні рішення, що потребує додаткового часу, зокрема:

- отримати висновки судових комп`ютерно-технічних експертиз щодо вилучених мобільних телефонів підозрюваних;

- отримати висновки судових експертиз матеріалів, речовин та виробів проведення яких доручено експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України щодо вилучених в ході оглядів місць події від 14.02.2025 року об`єктів;

- провести тимчасовий доступ до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, які знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонентів ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо;

- отримати відповідь на запити щодо розкриття охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах та документах, до яких належать відомості, які можуть становити банківську таємницю відносно банківських рахунків підозрюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ;

- провести слідчий експеримент за участю підозрюваного ОСОБА_14 ;

- встановити та допитати осіб з числа працівників будівельного магазину, який розташований за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Центральна, 6Б, в якому ОСОБА_9 та ОСОБА_7 придбали знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

- за результатами допитів провести впізнання особи свідками щодо підозрюваного ОСОБА_9 та ОСОБА_7 ;

- провести інші слідчі та процесуальні дії, в яких виникне необхідність в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, в разі встановлення нових обставин;

- виконати з підозрюваними та їх захисниками вимоги ст. 290 КПК України, тобто вчинити процесуальні дії для підготовки та направлення матеріалів кримінального провадження з обвинувальним актом до суду.

Дані твердження не оспорюються сторонами по справі.

Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що в термін дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 завершити досудове розслідування неможливо, оскільки не виконано ряд необхідних слідчих процесуальних дій і вказані дії не могли бути здійснені чи завершені раніше з об`єктивних причин, але при цьому наявність обґрунтованої підозри щодо нього залишається.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_5 відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України та продовжується в межах строку досудового розслідування за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам, які продовжують існувати, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, враховуючи, що прокурором доведено, що обставини, визначені ч. 3 ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою та не перевищують встановлений ст. 197 КПК України сукупний строк.

Слідчий суддя зазначає, що законодавець закріпив дискрецію слідчого судді, суду під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за ч. 6 ст. 176 Кодексу не визначати або визначати розмір застави з урахуванням підстав та обставин, установлених статтями 177, 178 Кодексу.

Дане твердження узгоджується із рішенням КСУ (Другий сенат) № 7-р(ІІ)/2024 від 20 червня 2024 року.

Разом із тим, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи встановлені у судовому підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, в даному випадку, під час дії воєнного стану слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину, передбаченого ст. 113 КК України, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 199, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, строком на 60 діб по 15 травня 2025 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді діє по 15 травня 2025 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1