ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 апеляційну скаргу заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 жовтня 2024 року у кримінальному провадженні №0000967 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, обвинуваченого за ч.5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України -,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 жовтня 2024 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України та йому призначене покарання :за ч.5 ст.27- ч.1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 грн.

За ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 425 грн.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі 115 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 955 грн.

Вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат.

На таке рішення надійшла апеляційна скарга прокурора із проханням скасувати вирок в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону України про кримінальну відповідальність.

Провадження№11-кп/822/41/25 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8 Категорія: ч.5 ст. 27 ч. 1, ч. 4 ст. 358ККУ Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Зазначає, що районний суд при призначенні покарання не дотримався вимог закону та помилково призначив ОСОБА_6 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який є меншим, ніж мінімальний розмір штрафу - 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлений статтею 53 КК України, що є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та підставою для скасування вироку суду.

Просить призначити покарання за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн. На підставі ст.70 К України, шляхом часткового складання покарань, остаточно визначити покарання у виді штрафу в розмірі 120 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2040 грн.

В іншій частині вирок не оскаржується.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, доводи обвинуваченого,який не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Районним та апеляційним судом встановлено, що на початку травня 2024 року, ОСОБА_6 маючи на меті користуватися транспортним засобом, але не маючи на те прав згідно ЗУ "Про дорожній рух", всупереч встановленому законом порядку, маючи умисел на використання завідомо підробленого документу, домовившись із невстановленою органом досудового розслідування особою, з метою виготовлення нею підробленого документу, а саме посвідчення водія, надав свої документи та фотокартки для його виготовлення. В подальшому, вже в серпні 2024 року, за грошові кошти отримав від невстановленої слідством особи підроблене посвідчення водія № НОМЕР_1 виготовлене на ім`я ОСОБА_6 маючи на меті прямий умисел ним в подальшому користуватися.

Таким чином, ОСОБА_6 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, тобто пособництво у підробленні офіційного документа, яке видається установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і які надають певні права, з метою його використання.

Окрім цього, ОСОБА_6 діючи умисно, протиправно, достовірно знаючи про те, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 12.08.2024 року на його ім`я є підробленим вчинив інший кримінальний проступок: 25.09.2024 близько 17 год. 54 хв. ОСОБА_6 , рухаючись на автомобілі, по вул. Вокзальна біля будинку 36А в м. Чернівці, не стежив за дорожньою обстановкою, чим спричинив виїзд на смугу зустрічного руху, в результаті чого здійснив зіткнення з іншим автомобілем, а під час складання протоколу про дорожньо-транспортну пригоду, достовірно знаючи, що наявне у нього посвідчення водія підроблене, переслідуючи умисел направлений на використання завідомо підробленого документа, пред`явив на вимогу поліцейських посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 12.08.2024 року на його ім`я, яке в подальшому в ході огляду місця події, було вилучене працівниками слідчо-оперативної групи Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області.

Відповідно до висновку експерта Чернівецького НДЕКЦ МВС України, №СЕ-19/126-24/10681-ДД від 09.10.2024, встановлено, що бланк посвідчення водія серійним номером НОМЕР_1 виданий на ім`я ОСОБА_6 , за дослідженими способами друку не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документу.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Кримінальне провадження розглядалось судом у порядку спрощеного провадження відповідно до глави 30 КПК України, отже висновки суду в частині доведеності винуватості, правильності кваліфікації діяння апелянтом не оспорюються, а тому апеляційний суд не наводить у вироку доводів на їх підтвердження.

Згідно вимог ст.ст.50, 65 КК України, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до п.1,п.2 ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення,за винятком випадків,передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу.

Санкцією ч. 4 ст. 358 КК України передбачені покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

Згідно ч. 1 ст. 53 КК України- штраф це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом, з урахуванням положень частини другої цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 КК України розмір штрафу визначається судом з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

Згідно вироку, суд визнав ОСОБА_6 винуватим у вчиненні у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України та призначив йому покарання за кожною із статей та остаточне покарання із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України у виді штрафу в розмірі 115 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1955 грн.

Разом із тим, суд, всупереч вимогам закону, призначив покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тоді як мінімальний розмір штрафу, встановлений Загальною частиною КК України( ч. 2 ст. 53), становить 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже,суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність,а саме - не застосував закон, який підлягає застосуванню,а тому вирок суду необхідно скасувати в частині призначення покарання з підстав, передбачених ст.ст.413,420 КПК України та ухвалити новий вирок,а подану прокурором апеляційну скаргу-задовольнити.

Керуючись ст.ст.404,405,407,409,413,418,420 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_6 за ч.5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України скасувати в частині призначення покарання.

Призначити ОСОБА_6 покарання:

-за ч.5 ст.27- ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1 700 (одна тисяча сімсот) грн.;

За ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) грн.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань,остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі 120 (ста двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2040 (дві тисячі сорок) грн.

В іншій частині вирок районного суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржений до Касаційного кримінального Суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2