Справа № 275/192/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року с-ще Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в с-щі Брусилів заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про відвід прокурору Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 по кримінальному провадженню № 0000501 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальнихправопорушень, передбачених ч. 3. ст. 27, ч. 3. ст. 28, ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальнихправопорушень,передбачених ч. 3ст. 28, ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Брусилівського районного суду Житомирської області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000501 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальнихправопорушень, передбачених ч. 3. ст. 27, ч. 3. ст. 28, ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальнихправопорушень,передбачених ч. 3ст. 28, ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 307 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_6 було заявлено відвід представнику сторони обвинувачення по вказаному кримінальної провадженню прокурору Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , в обґрунтування якого зазначив наступне. Так, захисник вважає, що прокурор під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні діяв упереджено, з явним обвинувальним ухилом, оскільки в обвинувальному акті не було зазначено, що ОСОБА_4 є інвалідом та являється пенсіонером, що могло вплинути на обрання запобіжного заходу останньому. Крім того, в ході досудового розслідування прокурор ОСОБА_9 не виконав обов`язків, покладених на нього ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.07.2024 року та від 03.08.2024 року, щодо передачі ОСОБА_4 вилученого в ході обшуку майна. При цьому прокурор, неналежно здійснюючи процесуальне керівництво, не вчинив жодної дії на повернення вилученого майна, в результаті чого воно перебувало більше трьох місяців поза володінням власника. На думку захисника, таке виконання обов`язків прокурора та процесуального керівника групи прокурорів в даному кримінальному провадженні не сумісне з вимогами, визначеними у ст.ст. 9, 36 КПК України, та є підставою для відводу прокурора.

Прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 в підготовчому судовому засіданні проти задоволення заяви про відвід заперечував через її необґрунтованість та безпідставність, оскільки вважає, що доводи, на які посилається захисник, не передбачені як підстави відводу згідно вимог КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні заяву про відвід прокурору підтримав, просив її задовольнити.

Інші учасники судового провадження вирішення заяви про відвід прокурору залишили на розсуд суду.

Суд, вислухавши доводи адвоката ОСОБА_6 та його підзахисного обвинуваченого ОСОБА_4 , заперечення прокурора ОСОБА_9 та інших учасників судового провадження, встановив наступне.

Так, відповідно до ст. 77 КПК України прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

За змістом ч. 2 ст. 81 КПК України відвід прокурору під час судового провадження розглядає суд, який його здійснює.

Згідно ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Вмотивованість відводу означає, перш за все, спроможність представлених заявником аргументів обґрунтувати сумніви у неупередженості прокурора, можливість впливу вказаних факторів (підстав) на вирішення даної справи та/або об`єктивну неможливість його участі в цьому кримінальному провадженні.

Зі змісту поданої заяви і пояснень захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 в судовому засіданні вбачається, що заява про відвід прокурора обґрунтовується неефективним здійсненням процесуального керівництва прокурора і незгодою з його процесуальними діями у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування.

При цьому суд вважає, що будь-який учасник кримінального провадження може не погоджуватися з вчиненими діями або постановленими рішеннями прокурора і оцінювати їх з позиції свого процесуального статусу і власного процесуального інтересу. Однак тлумачення таких дій і рішень у сенсі підстав для відводу має базуватися не лише на власному переконанні в їх умисній необ`єктивності, а й на фактичних обставинах, за допомогою яких відповідні обставини стануть очевидними і для судді, який розглядає заяву про відвід.

На думку суду, не може бути підставою для відводу заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності прокурора, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами, а непогодження з його процесуальними рішеннями та діями не є підставою для такого відводу.

Суд наголошує на важливості інституту відводу для забезпечення безстороннього розгляду справи, але вмотивованість заяви про відвід є процесуальним обов`язком учасника, який повинен добросовісно реалізовувати надане йому право.

Враховуючи, що об`єктивних сумнівів щодо упередженості та заінтересованості прокурора у вказаному кримінальному провадженні в розумінні положення п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України (підстава відводу), на яку заявник посилається, не вбачається, а доводи заявника, викладені у його заяві, належного обґрунтування не мають, при цьому непогодження заявника з процесуальними рішеннями та діями прокурора не є підставою для такого відводу, суд вважає, що заява про відвід задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 77, 81 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 про відвід прокурору Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 по кримінальному провадженню № 0000501 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальнихправопорушень, передбачених ч. 3. ст. 27, ч. 3. ст. 28, ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальнихправопорушень,передбачених ч. 3ст. 28, ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 307 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 10.03.2025 о 18.30.

Суддя ОСОБА_1