1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/2660/23 1-кп/335/214/2025
03 квітня 2025 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 363 КПК України судом розглянуто клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 : про призначення судової почеркознавчої експертизи; про виключення доказів, які надала сторона обвинувачення, з числа доказів у кримінальному провадженні; про визнання доказів недопустимими у зв`язку з порушенням стороною обвинувачення вимог ст. 290 КПК України та фальсифікацією протоколу про надання ОСОБА_4 доступу до матеріалів досудового розслідування від 28.03.2023 року; долучення до матеріалів кримінального провадження листа ТУ ДБР у м. Мелітополі від 29.01.2025 року на ім`я ОСОБА_4 ; про ознайомлення з матеріалами справи, надання журналу судового засідання та копії технічного запису судового процесу, копії відеозапису з технічного носія до протоколу обшуку; про дослідження протоку допиту свідка ОСОБА_6 під час досудового розслідування кримінального провадження та відеозапису до нього, про дослідження довідки на особу ОСОБА_6 , складену начальником ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримала клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , просила їх задовольнити, інших доповнень до судового слідства відповідно до ст. 363 КПК України не мала.
Прокурор в судовому засіданні доповнень до судового слідства відповідно до ст. 363 КПК України не мав, заперечував проти задоволення клопотань обвинуваченого, оскільки такі клопотання неодноразово вирішувались судом під час судового розгляду кримінального провадження.
Вислухавши думку учасників судового провадження, перевіривши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Щодо клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про призначення судової почеркознавчої експертизи.
Згідно положень ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Відповідно до положень ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
Відповідно до вимог ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;
4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;
5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;
6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;
7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру та спеціальної конфіскації.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
За п. 4 ч. 1 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є: змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Таким чином, у відповідності до загальних засад кримінального провадження та основних засад судочинства, закріплених у законі, сторони кримінального провадження повинні самостійно обґрунтувати у судовому засіданні правову позицію, що викладена у клопотанні.
Разом з тим, у клопотанні про призначення експертизи не вказано на підтвердження, спростування чи з`ясування яких саме обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України слід встановити, необхідно провести вказану експертизу і яке значення для справи мають висновки такої експертизи.
Між тим, з доводів клопотання обвинуваченого слідує, що він вважає, що під час досудового розслідування зазначені ним документи сфальсифіковано невстановленою особою шляхом підробки.
З огляду на викладене підстав для задоволення клопотання обвинуваченого про призначення судової почеркознавчої експертизи в рамках даного кримінального провадження немає.
Щодо клопотання про виключення з числа доказів у кримінальному провадженні доказів, які надала сторона обвинувачення, про визнання доказів недопустимими.
За змістом ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Відповідно до ч. 2 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду.
При наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли такі порушення прямо та істотно порушують права і свободи людини; чи зумовлюють сумніви у достовірності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути.
Наведені обвинуваченим докази, які він просить визнати недопустимими, були досліджені судом в порядку ст.ст. 357, 358, 359 КПК України та долучені до матеріалів кримінального провадження.
При цьому суд встановив, що на підтвердження виконання стороною обвинувачення обов`язку передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 290 КПК України, прокурором були надані протоколи про надання доступу до матеріалів досудового розслідування, підписані обвинуваченим та його захисником, що є належним підтвердженням факту надання їм доступу до матеріалів провадження, тому порушень вимог ст. 290 КПК України задля застосування санкції, передбаченої ч. 12 ст. 290 КПК України, під час дослідження зазначених обвинуваченим доказів суд не встановив.
З огляду на викладене, на час розгляду даного повторного клопотання обвинуваченого, конкретних ознак очевидної недопустимості доказів суд не встановив.
В той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що доводи, наведені у клопотанні обвинуваченого підлягають дослідженню та оцінці судом під час ухвалення остаточного рішення за результатами судового розгляду кримінального провадження у сукупності та взаємозв`язку з іншими доказами, що надані учасниками кримінального провадження.
З огляду на викладене клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про виключення з числа доказів у кримінальному провадженні доказів, які надала сторона обвинувачення, та про визнання доказів недопустимими, задоволенню не підлягає.
Щодо клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про дослідження протоку допиту свідка ОСОБА_6 під час досудового розслідування кримінального провадження та відеозапису до нього, про дослідження довідки на особу ОСОБА_6 .
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.
З огляду на вимоги ст. 23 КПК України показання учасників кримінального провадження суд отримує усно і може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.
Як випливає з обставин справи відповідно до вимог ст. 225 КПК України сторона обвинувачення в рамках вказаного кримінального провадження звернулася до слідчого судді із клопотанням провести допит свідка ОСОБА_6 в судовому засіданні, яке було задоволено слідчим суддею, про що було постановлено відповідну ухвалу та проведено допит свідка ОСОБА_6 в судовому засіданні.
В даному випадку судом досліджено покази свідка ОСОБА_6 отримані в порядку ст. 225 КПК України.
В свою чергу допит свідка ОСОБА_6 згідно з положеннями ст. 225 КПК України проведений у присутності сторони захисту, оскільки на момент його проведення ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у цьому кримінальному провадженні, а тому на час розгляду даного клопотання обвинуваченого конкретних ознак очевидної недопустимості зазначеного обвинуваченим доказу судом не встановлено. Довідка на яку посилається сторона захисту про особу ОСОБА_6 , яка долучена до матеріалів клопотання про допит свідка ОСОБА_6 в порядку ст. 225 КПК України, не є джерелом доказів у даному кримінальному провадженні, містить інформативний характер.
З огляду на викладене у суду відсутні передбачені законом підстави для дослідження протоколу допиту свідка ОСОБА_6 , з відеозаписом до нього, який проведений слідчим під час досудового розслідування кримінального провадження, а також довідки про особу ОСОБА_6 , яка складена уповноваженою особою ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.
Щодо клопотання про долучення листа ТУ ДБР.
Обвинувачений просив долучити до матеріалів кримінального провадження лист ТУ ДБР у м. Мелітополі від 29.01.2025 року, яким розглянуто його звернення щодо дій службових осіб ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області. Вказане клопотання обвинуваченого про долучення листа підлягає задоволенню, оскільки зміст вказаного листа свідчить про здійснення досудового розслідування ТУ ДБР у м. Мелітополі у кримінальних провадженнях за вказаними ОСОБА_4 фактами щодо протиправних дій з боку співробітників поліції, а також за фактом підробки підпису заявника в процесуальних документах.
Щодо клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про ознайомлення з матеріалами справи, надання журналу судового засідання та копії технічного запису судового процесу, копії відеозапису з технічного носія до протоколу обшуку.
Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в суді у наступних випадках: після призначення справи до судового розгляду (ч. 2 ст. 317 КПК України); протягом строку апеляційного оскарження (ч. 4 ст. 395 КПК України); для вирішення питання про подання касаційної скарги особами, які мають право її подати (ч. 2 ст. 425 КПК України).
Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 42, ст. 317 КПК України ознайомлення із матеріалами кримінального провадження (судової справи) є правом обвинуваченого.
З метою реалізації права обвинуваченого на ознайомлення із матеріалами кримінального провадження (судової справи) з метою підготовки до судових дебатів слід задовольнити клопотання обвинуваченого про ознайомлення з судовою справою, в тому числі з журналом судового засідання та технічним записом судового процесу, які йому зобов`язані надати уповноважені працівники суду.
На підставі ч. 3 ст. 363 КПК України після вирішення клопотань, які були подані сторонами кримінального провадження, суд постановляє ухвалу про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами і переходить до судових дебатів.
Керуючись ст.ст. 242, 369-371 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про виключення з числа доказів у кримінальному провадженні доказів, які надала сторона обвинувачення, про призначення судової почеркознавчої експертизи, про визнання доказів недопустимими залишити без задоволення.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про долучення документу задовольнити.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про ознайомлення з матеріалами справи, надання журналу судового засідання та копії технічного запису судового процесу, копії відеозапису з технічного носія до протоколу обшуку задовольнити.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про дослідження протоку допиту свідка ОСОБА_6 під час досудового розслідування кримінального провадження та відеозапису до нього залишити без задоволення.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про дослідження довідки на особу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
На підставі ч. 3 ст. 363 КПК України закінчити з`ясування обставин та перевірку їх доказами та перейти до судових дебатів.
Оголосити перерву у судовому засіданні для підготовки сторін кримінального провадження до судових дебатів до 22.04.2025 року до 13-00 год.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1