Справа № 357/4379/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.04.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами у кримінальному провадженні № 0000161, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.03.2025, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Северинівка, Таращанського району, Київської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений, із середньою спеціальною освітою, не працює, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

У С Т А Н О В И В:

1. До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000161, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.03.2025, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

2. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 (далі по тексту Перелік), в тому числі і "PVP", включеного до Списку №2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено», допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме: використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст.19 Закону); діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону); використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

Однак, в порушення вказаних вимог чинного Закону, ОСОБА_3 , 01.03.2025 близько 10 години 45 хвилин, перебуваючи в лісопосадці поблизу поблизу вул. Чехова у місті Біла Церква Київської області, на земельній ділянці, незаконно придбав знайшов пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком, всередині якого знаходились порошкоподібні речовини білого та коричневого кольору, ззовні схожі на психотропну речовину «PVP».

В подальшому, ОСОБА_3 , маючи в минулому досвід вживання вказаної психотропної речовини та переконавшись за зовнішніми ознаками, що знайдені ним речовини є психотропною речовиною, а саме «PVP», поклав її до нагрудної сумки в пачку з під цигарок та залишив при собі незаконно зберігати для власного вживання без мети збуту.

Після цього, 01.03.2025 року в період часу з 11 години 02 хвилини ОСОБА_3 , перебуваючи в лісопосадці поблизу вул. Чехова у місті Біла Церква Київської області був зупинений працівниками поліції для перевірки на предмет зберігання заборонених предметів та речовин. В подальшому, в період часу з 11 години 42 хвилин по 11 годину 48 хвилин під час проведення огляду місця події ОСОБА_3 добровільно видав працівникам поліції пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком, всередині якого знаходились порошкоподібні речовини білого та коричневого кольору, які містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено - «PVP» загальною масою 0,193 г, яку ОСОБА_3 посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин і охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбала та зберігала при собі для власного вживання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, тобто вчинив кримінальний проступк, передбаченийч. 1 ст. 309 КК України.

3. Формулювання статті (частин статті) КК України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Частина 1 статті 309 КК України передбачає кримінальну відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

Санкція зазначеної статті передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або пробаційний нагляд на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк.

У відповідності до приписів ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України відноситься до проступків.

Частиною 2 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

В обвинувальному акті прокурором в порядку ч. 1 ст. 302 КПК заявлене клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Також до обвинувального акта додана заява обвинуваченого ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні від 31.03.2025.

Відтак Суд розглянув обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

4. У відповідності до ч. 2 ст. 382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до змісту обвинувального акта, заяви обвинуваченого ОСОБА_3 обставинами встановленими органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, є такі:

Відповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 (далі по тексту Перелік), в тому числі і "PVP", включеного до Списку №2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено», допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме: використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст.19 Закону); діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону); використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

Однак, в порушення вказаних вимог чинного Закону, ОСОБА_3 , 01.03.2025 близько 10 години 45 хвилин, перебуваючи в лісопосадці поблизу поблизу вул. Чехова у місті Біла Церква Київської області, на земельній ділянці, незаконно придбав знайшов пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком, всередині якого знаходились порошкоподібні речовини білого та коричневого кольору, ззовні схожі на психотропну речовину «PVP».

В подальшому, ОСОБА_3 , маючи в минулому досвід вживання вказаної психотропної речовини та переконавшись за зовнішніми ознаками, що знайдені ним речовини є психотропною речовиною, а саме «PVP», поклав її до нагрудної сумки в пачку з під цигарок та залишив при собі незаконно зберігати для власного вживання без мети збуту.

Після цього, 01.03.2025 року в період часу з 11 години 02 хвилини ОСОБА_3 , перебуваючи в лісопосадці поблизу вул. Чехова у місті Біла Церква Київської області був зупинений працівниками поліції для перевірки на предмет зберігання заборонених предметів та речовин. В подальшому, в період часу з 11 години 42 хвилин по 11 годину 48 хвилин під час проведення огляду місця події ОСОБА_3 добровільно видав працівникам поліції пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком, всередині якого знаходились порошкоподібні речовини білого та коричневого кольору, які містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено - «PVP» загальною масою 0,193 г, яку ОСОБА_3 посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин і охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбала та зберігала при собі для власного вживання без мети збуту.

5. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання є щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 . Зокрема обвинувачений повністю визнав свою вину, погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відсутні.

6. Мотиви призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , Суд у відповідності до статей 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний кримінальний проступок у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, шкоди іншим особам не завдав, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, за медичною допомогою до лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не звертався, не одружений, перебуває на обліку в РТЦК та СП, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Так, вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.01.2024, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки та звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Також, ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12.02.2025 ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Відповідно до наданої інформації Білоцерківським районним відділом №1 ДУ «Центр пробації» ОСОБА_3 не перебуває на обліку як засуджений. Відтак в силу приписів ст. 89 КК України ОСОБА_3 вважається таким, що не має судимості.

Отже, з урахуванням вказаних обставин та особи обвинуваченого ОСОБА_3 , його ставлення до вчиненого, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення, як ним, так і іншими особами нових кримінальних правопорушень можливе без його ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік з покладенням обов`язків, передбачених ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України.

Суд не вбачає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу та виправних робіт, оскільки він не працює, відомостей щодо будь-якого іншого доходу не надано.

Водночас, обмеження волі зважаючи на відсутність майнової шкоди для третіх осіб, наявність обставини, що пом`якшує покарання, буде надто суворим для нього покаранням.

7.Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку на підставі угоди.

7.1. Цивільний позов.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

7.2.Процесуальні витрати.

Відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 368 та ч. 4 ст. 374 КПК України при ухваленні вироку суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Як вбачається зі наданих прокурором матеріалів витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні складають 3183,60 грн, що підтверджується:

- довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000161, висновок експерта від 06.03.2025 № СЕ-19/111-25/13215-НЗПРАП, відповідно до якої витрати на проведення експертизи склали 3183,60 грн;

З огляду на ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_3 витрати на проведення експертного дослідження у сумі 3183,60 грн підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про відшкодування інших понесених процесуальних витрат стороною обвинувачення чи стороною захисту не піднімалось.

7.3.Винагорода викривачу.

Підстави для виплати винагороди викривачу у цьому кримінальному провадженні відсутні.

7.4. Спеціальна конфіскація.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації відсутні.

7.5.Заходи забезпечення кримінального провадження.

7.5.1.Запобіжні заходи.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України суд при ухваленні вироку серед іншого приймає рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Запобіжні заходи у цьому кримінальному провадженні не застосовувались.

7.5.2.Арешт майна.

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема у випадку непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації щодо майна, на яке накладено арешт.

У цьому провадженні арешт на майно не накладався, а тому відсутні підстави для скасування арешту майна.

7.5.3.Щодо речових доказів і документів.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Постановою дізнавача від 07.03.2025 про визнання речовими доказами та передачу їх на відповідальне зберігання, у цьому кримінальному провадженні визнана речовим доказом речовина, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої обмежено "PVP", масою 0,193 г, яка передана на зберігання до камери зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області (квитанція № 364 від 20.03.2025).

Враховуючи положення ст. 100 КПК України та Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби Безпеки України, Верховного суду України, Державної судової адміністрації України, суд вирішує речовину, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої обмежено "PVP", масою 0,193 г, яка передана на зберігання до камери зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області (квитанція № 364 від 20.03.2025) знищити.

Керуючись статтями 100, 124, 368, 374, 381-382, 395, 475, 532 КПК України, Суд

У Х В А Л И В:

1. ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

1.2. Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

1.3. Згідно з ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 , протягом строку пробаційного нагляду, виконувати такі обов`язки:

(1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

(2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

(3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

(4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

1.4. Строк пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації, за місцем його проживання.

2. Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 3183,60 грн (три тисячі сто вісімдесят три гривні 60 копійок).

3. Речовий доказ, а саме: речовину, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої обмежено "PVP", масою 0,193 г, яка передана на зберігання до камери зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області (квитанція №364 від 20.03.2025) знищити.

4. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку, з урахуванням особливостей, передбачених частиною першою статті 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області до Київського апеляційного суду. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

5. Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_4