Справа № 645/6645/24
Провадження № 1-в/645/4/25
У Х В А Л А

Іменем України

09 січня 2025 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , засудженого 02.03.2023 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, з покладенням обов`язків згідно п.п.1, 2 ч.1 ст. 76, п.2 ч. 3 ст.76 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшло подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , засудженого 02.03.2023 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, з покладенням обов`язків згідно п.п.1, 2 ч.1 ст. 76, п.2 ч. 3 ст.76 КК України.

У поданні зазначено, що 12.06.2023 року до Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області відносно засудженого ОСОБА_4 для виконання надійшов вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.03.2023 року. На підставі ст. 76 Кримінального кодексу України, на засудженого були покладені наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. 22.06.2023 року засудженому були роз`яснені порядок та умови відбування покарання з випробуванням, а також наслідки щодо їх невиконання, про що гр. ОСОБА_4 склав підписку від 22.06.2023 року. Також 22.06.2023 року винесена постанова про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно якої засуджений повинен з`являтись на реєстрацію в другий та третій вівторок кожного місяця, про що він був ознайомлений 22.06.2023 року під підпис. Кількість днів явки на реєстрацію була зменшена новою постановою від 18.07.2023 року до одного разу в місяць, а саме - другий вівторок кожного місяця, з якою засуджений був ознайомлений 18.07.2023 року.

Вказує, що протягом іспитового строку громадянин ОСОБА_4 порушив порядок та умови відбування покарання з випробуванням. А саме: 12.12.2023 року не з`явився для реєстрації, при цьому пояснив, що в цей день він робив ремонт у своїй кімнаті та не мав поважної причини неявки до уповноваженого органу з питань пробації. Документів, підтверджуючих поважність причини неявки на реєстрацію не надав, чим порушив вимоги ч. 1 п. 1 ст. 76 КК України. 14.12.2023 року засудженому винесене застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 166 КВК України. З засудженим була проведена індивідуально-профілактична робота, направлена на недопущення ухилення від відбування покарання з випробуванням. Також, 09.04.2024 року засуджений повторно не з`явився для реєстрації до Немишлянського районного відділу філїї Державної установи «Центр пробації» в Харківській області. Пояснив, що в цей день з 12 год. 00 хв. до 16 год. 00 хв. він їздив до роботодавця працевлаштовуватися на неофіційну роботу оператором мобільного зв`язку та на інший час цього дня не мав поважної або будь-якої іншої причини неявки до уповноваженого органу з питань пробації. Документів, підтверджуючих поважність причини неявки на реєстрацію не надав, чим порушив вимоги ч. 1 п. 1 ст. 76 КК України. 10.04.2024 року засудженому повторно винесене застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 166 КВК України. З засудженим була проведена індивідуально-профілактична робота, направлена на недопущення ухилення від відбування покарання з випробуванням. Також, 11.06.2024 року засуджений повторно не з`явився для реєстрації до Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області. Пояснень не надав, про поважність причини неявки не повідомив. Згідно запиту Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробацїї» в Харківській області до Шевченківського районного відділу філії державної установи «Центр пробацїї» в м. Києві та Київській області від 21.06.2024 року, засуджений повідомив, що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . Перевірками вказаної адреси Шевченківським районним відділом філії Державної установи «Центр пробацїї» в м. Києві та Київській області встановлено, що гр. ОСОБА_4 там не проживає. У наступні встановлені дні явки для реєстрації 19.07.2024 року, 13.08.2024 року, 10.09.2024 року та 11.10.2024 року та за подальшими викликами до уповноваженого органу з питань пробацїї засуджений не з`являвся, про причини не повідомляв та зник з адреси місця проживання, що вже є обставиною, яка вказує на ухилення від відбування покарання. Своїми діями гр. ОСОБА_4 порушує обов`язки, покладені на нього вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.03.2023 року відповідно до ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. За даних обставин засуджений ухиляється від відбування покарання з випробуванням, що свідчить про небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання і може призвести до скоєння ним у майбутньому кримінального правопорушення, отже є вагомою підставою для направлення засудженого для відбування покарання згідно з вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.03.2023 року. Додатково від начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 до суду надійшли повідомлення, в яких просить врахувати, що засуджений не з`явився до уповноваженого органу з питань пробацїї 12.11.2024 та 10.12.2024 року.

Прокурор ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, надала заяву, якою заперечувала проти задоволення подання, просила справу слухати за її відсутності.

Представник Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, до канцелярії суду надала заяву, якою просила суд розглядати справу за відсутністю представника пробації, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про місце та час слухання справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно з ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд, дослідивши матеріали особової справи засудженого приходить до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно ч.1 ст. 164 КВК України, кримінально-виконавча інспекція веде персональний облік засуджених протягом іспитового строку, вносить подання органу Національної поліції щодо здійснення приводу засуджених, організовує початковий розшук засуджених, місцезнаходження яких не відоме, надсилає матеріали до органів Національної поліції для оголошення у розшук таких засуджених .

Відповідно до положень ст. 166 КВК України: 1. У разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. 2. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. 3. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом. 4. Систематичним вчиненням правопорушень вважається вчинення засудженим трьох і більше правопорушень, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності. 5. Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені. 6. Особа, звільнена від відбування покарання з випробуванням розшук якої оголошено у зв`язку з ухиленням від відбування покарання, затримується і конвоюється органом Національної поліції у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством.

В даному випадку, вищезазначеними нормами детально регламентовані дії органу пробації у випадку ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом. До таких дій віднесено затримання засудженого і конвоювання його органом національної поліції.

Згідно п.п.5.2, 5.3 Розділу VІ Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої Наказом Державного департаменту з питань виконання покарань та Міністерства внутрішніх справ України від 19.12.2003 року № 270/1560 якщо засуджена особа ухиляється від виконання покладених на неї судом обов`язків чи притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, то такій засудженій особі виноситься застереження у виді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання (п. 5.2). Якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання (п. 5.3).

Пунктом 10 ППВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7 встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, і лише після застосування до нього письмово попередження.

Проте, матеріалами подання не доведено факт умисного ухилення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, умисного порушення ним умов призначеного випробування.

Сам факт невиконання обов`язків, покладених на засудженого вироком суду, ще не може бути безумовним свідченням його небажання ставати на шлях виправлення, а отже і вагомою підставою для направлення засудженого для реального відбування покарання.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного подання відносно засудженого. В матеріалах справи відсутні докази, які б поза достатнім сумнівом вказували на наявність підстав направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком у даному випадку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 78 КК України, ст. 539 КПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні подання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя ОСОБА_1