02.04.2025 ЄУН 389/710/20
Провадження №1-кп/389/71/20
У Х В А Л А

2 квітня 2025 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянувши в закритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001447 від 19 серпня 2019 року, стосовно

ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_6 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження в порядку п.10 ч.1 ст.284 КПК України. Посилаючись на те, що даний обвинувальний акт надійшов до суду з порушенням строків досудового розслідування.

Дане клопотання підтримане як обвинуваченим так і його законним представником.

Прокурор заперечувала проти задоволення даного клопотання посилаючись на те, що відсутні підстави для закриття провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України.

Ухвалою від 26.12.2022 року дане клопотання залишено відкритим, тобто ухвалено повернутися до вирішення останнього після дослідження письмових матеріалів кримінального провадження.

Заслухавши позиції учасників провадження, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів провадження вбачається, що:

- 19.08.2019 року о 20.27 год. від ОСОБА_7 прийнято заяву про вчинення кримінального правопорушення стосовно її малолітньої доньки;

-19.08.2019 року о 20.40 год. прийнято від ОСОБА_8 заяву про вчинення кримінального правопорушення стосовно її малолітньої доньки.

З витягу з ЄРДР за №0001447 вбачається короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, тобто 19.08.2019 року приблизно о 18.20 год, ОСОБА_4 знаходився по вулиці напроти домоволодіння під номером 7, розташованого по вул. Весела у с. Цибулеве Знам"янського району Кіровоградської області, спільно з малолітньою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і у нього виник умисел на вчинення розпусних дій стосовно останньої.

- крім того, в середині серпня 2019 року ОСОБА_4 сидів за столиком по вулиці Весела у с. Цибулеве, за яким також перебувала і малолітня ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Перебуваючи у вказаному місці у ОСОБА_4 виник умисел на вчинення розпусних дій стосовно останньої.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.156 КК України.

Постановою від 26.12.2019 року кримінальні провадження за номером 0001447 від 19.08.2019 року за ч.2 ст. 156 КК України та за номером 0001448 від 19.08.2019 року за ч.2 ст. 156 КК України об"єднані в одне провадження, оскільки вчинені однією особою.

26.12.2019 року о 15.45 год. ОСОБА_4 повідомлено про підозру.

26.02.2019 року о 15.48 год. ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.

26.02.2020 року учасникам, зокрема неповнолітному підозрюваному ОСОБА_4 , представнику ОСОБА_5 та захиснику ОСОБА_11 , повідомлено про закінчення досудового розслідування та відкриття сторонам матеріалів кримінального провадження.

Отже, усіх учасників кримінального провадженння ознайомлено з матеріалами досудового розслідування 28.02.2020 року.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001447 стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156 КК України був складений слідчим та затверджений прокурором 26.02.2020 року.

Обвинувальний акт направлено до суду 16.03.2020 року, який 17.03.2020 року зареєстровано, а 18.03.2020 року призначено проведення підготовчого судового засідання.

Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Статтею 115 КПК України визначено, що при обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години, при обчисленні строку днями закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст.219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Згідно положень ст.219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину (п.2 ч.2 ст.219 КПК України).

Положення ст. 1 КК України Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням. Для здійснення цього Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні піяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

В ч. 1 ст. 2 КК України визначено, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 КК України кримінальнимправопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб?єктом кримінальногоправопорушення.

Визначення поняття складу кримінального правопорушення (злочину) у КК України не наводиться, але є відносно сталим у вітчизняній науці кримінального права.

Зокрема, склад кримінального правопорушення визначається як сукупність встановлених у кримінальному законі юридичних ознак (об?єктивних і суб?єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як злочинне.

У складі кримінального правопорушення виділяють чотири його елементи: об?єкт, об?єктивна сторона, суб?єкт, суб?єктивна сторона.

Також, розрізняють види складів кримінального правопорушення за ступенем суспільної небезпечності, за структурою (способом описування ознак складу у законі), за особливістю законодавчого конструювання.

Об?єктом кримінального правопорушення (злочину) у вітчизняній науці кримінального права здебільшого називають ті суспільні відносини, на які посягає злочин, завдаючи їм певної шкоди, і які поставлені під охорону закону про кримінальну відповідальність.

Існують й інші підходи до такого визначення. Зокрема, що об?єкт кримінального правопорушення (злочину) - це правове благо як визначена цінність, або це охоронювані законом блага людини та суспільства, або права та свободи людини і громадянина, або охоронювані кримінальним законом соціальні цінності, проти яких спрямоване злочинне діяння і яким воно може заподіяти або заподіює шкоду тощо.

Однак, судом береться до уваги, що об?єкт кримінального правопорушення (злочину), насамперед, це те, що страждає від відповідного злочинного діяння, або, іншими словами, те, проти чого спрямоване таке діяння.

Законодавець КК України розділив на дві частини: Загальну та Особливу, які, у свою чергу поділені на розділи.

Конструкція назв розділів Особливої частини КК України, в яких застосовано словосполучення «кримінальне правопорушення (злочини) проти» та «кримінальне правопорушення у сфері», дають підстави для висновку, що у цих розділах зосереджено диспозиції кримінальних правопорушень, які в цілому споріднені за ознакою спрямування посягання, тобто мають споріднені об?єкти посягання.

Розділ ІІ Особливої частини КК України має назву «Кримінальні правопорушення проти життя та здоров`я особи».

Отже, що назва цього розділу розкриває спрямування суспільно небезпечних посягань, які в нього «поміщено», тобто загальний (основний) об?єкт цих кримінальних правопорушень.

Значна кількість статей КК України, що знаходяться в інших розділах, ніж Розділ ІІ Особливої частини КК України, у тому числі у частинах, які передбачають певні кваліфікуючі ознаки, закріплюють відповідальність за діяння, які спрямовані або призвели до заподіяння шкоди життю та здоров?ю людини.

Зокрема: у Розділі І «Злочини проти основ національної безпеки України»;

У Розділі ІІІ «Кримінальні правопорушення проти волі, честі та гідності особи»

146, 149 - 151; V

у Розділі IV «Кримінальні правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи»;

у Розділі V «Кримінальні правопорушення проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина»;

У Розділі VI «Кримінальні правопорушення проти власності»;

у Розділ VII «Кримінальні правопорушення у сфері господарської діяльності»:

І17

у Розділі VIII «Кримінальні правопорушення проти довкілля»;

У Розділі ІХ «Кримінальні правопорушення проти громадської безпеки»; у Розлілі Х «Кримінальні правопорушення проти безпеки виробництва»: у Розділі ХІ «Кримінальні правопорушення проти безпеки руху та експлуатаці

транспорту»;

у Розділі XII «Кримінальні правопорушення проти громалського порядку та моральності»;

у Розділі ХІІ «Кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів кримінальні правопорушення проти здоров?я населення»;

або прекурсорів та інші

у Розділі XIV «Кримінальні правопорушення у сфері охорони державної таємниці, недоторканості державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації»;

у Розділі XV «Кримінальні правопорушення проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об?єднань громадян та кримінальні правопорушення проти журналістів»;

у Розділі XVIII «Кримінальні правопорушення проти правосуддя»; у Розділі XIX «Кримінальні правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення); у Розділі ХХ «Кримінальні правопорушення проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку».

Отже, всі розділи КК України містять кримінальні правопорушення, додатковим обов?язковим об?єктом яких є життя та здоров?я людини.

Здебільшого у таких статтях життя та здоров?я виступають обов?язковим додатковим об?єктом посягання у кваліфікованих складах цих кримінальних правопорушень та передбачають суворіше покарання через підвищений ступінь суспільної небезпечності таких діянь, оскільки спрямовані проти найвищих соціальних цінностей, що закріплені ст. З Конституції України.

Також, слід зазначити, що ч. 1 ст. 284 КПК України доповнено п. 10 Законом України N? 2147-VIII від 03.10.2017. Назви розділів Особливої частини КК України, крім Розділу І були змінені Законом N? 2617-VII від 22.11.2018, яким вносилися зміни й до ст. 284 КПК України. При цьому, ані Законом N? 2617-VIII від 22.11.2018, ані іншими законами у подальшому змін до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України не вносилося.

3 огляду на викладене очевидним є те, що формулювання поняття «злочин проти життя та здоров?я», застосоване у п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України є ширшим за поняття «кримінальні правопорушення проти життя та здоров?я», яке застосовано у назві Розділу ІІ КК України, і може полягати не лише у вчиненні злочинів, що містяться у цьому розділі, а й в інших суспільно небезпечних діяннях, які мають об?єктом посягання життя та здоров?я людини.

Тому поняття «проти життя та здоров?я» не є відсилочним, у розумінні законодавця має комплексний характер й регламентується у різних сферах суспільних відносин.

Визначення тяжкості злочину при цьому має стосуватися діяння загалом, тобто такого, яке містить складний (ускладнений) склад кримінального правопорушення (через комплексне поєднання різних об?єктів посягання, що надає кримінальному правопорушенню окремої якості). З цього випливає, що в разі, коли злочин із додатковим об?єктом посягання у виді життя та здоров?я є тяжким, то він охоплюється поняттям «тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи».

З обвинувального акта вбачається, що неповнолітній ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156 КК України.

Зокрема в обвинувальному акті зазначено, що «...засунув вказаний палець до вагінального та анального отвору потерпілої, задовольнивши таким чином свою статеву пристрасть, порушивши вказаними діями статеву недоторканість та нормальний психічний розвиток малолітньої ОСОБА_10 »

Крім того, «...почав торкатись статевих органів потерпілої, задовольнивши таким чином свою статеву пристрасть, порушивши вказаними діями статеву недоторканість та нормальний психічний розвиток малолітньої ОСОБА_9 »

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду (постановоа від 13 лютого 2023 року) визначила те, що викладене у п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК поняття «злочину проти життя та здоров`я особи» охоплює не тільки злочини, передбачені в розділі II Особливої частини КК, а також включає й інші склади злочинів, у яких додатковим об`єктом посягання є життя та здоров`я особи.

При вирішенні питання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК необхідно виходити з інкримінованих фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та враховувати, з огляду на положення ст. 12 КК, тяжкість відповідного злочину, об`єктом посягання (основним або додатковим) якого є життя та здоров`я особи.

Якщо з огляду на приписи ст. 12 КК та санкцію відповідної кримінально-правової норми злочин із додатковим об`єктом посягання у виді життя та здоров`я особи є тяжким чи особливо тяжким, то він для застосування положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК охоплюється поняттям «тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи».

Отже, обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 містить ознаку об?єкту посягання - здоров?я, та з урахуванням вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, а тому підстав для задоволення клопотання на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України у суду відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 284 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого - ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження в порядку п.10 ч.1 ст.284 КПК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Повний текст ухвали оголошено 7 квітня 2025 року о 16.00 год.

Суддя Знам`янського

міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1