Справа № 953/3726/24
н/п 1-кп/953/448/25
"08" січня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. ст. 190 КК України, -
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 14.01.2024 приблизно о 19 годин 00 хвилин, перебуваючи біля будинку № 10-А по вул. Барабашова зустрів свого знайомого ОСОБА_5 та в цей час у нього виник прямий корисливий злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, а саме мобільним телефоном, належним ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою збагатитися за рахунок чужого майна, попрохав у ОСОБА_5 дати його мобільний телефон «Samsung A305FN 3/32 ІМЕІ НОМЕР_1 » чорного кольору для того щоб подзвонити, таким чином, запевнивши ОСОБА_5 у правильності та добросовісності своїх дій та доцільності передачі йому вказаного мобільного телефону. У свою чергу, ОСОБА_5 , будучи впевненим у добросовісності дій свого знайомого ОСОБА_4 , вважав, що після дзвінку, останній поверне йому мобільний телефон, тому добровільно передав йому вищевказаний мобільний телефон.
Продовжуючи реалізацію свого умислу, ОСОБА_4 взяв мобільний телефон, та не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, щодо повернення телефону, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_5 , матеріальну шкоду на суму 2650 грн. 00коп.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.
У судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку із декриміналізацією діяння.
Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.
Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).
Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.
Частина 1 ст.2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.
Відповідно до ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи..
Частиною 6 ст. 3 КК України встановлено норму, за якою зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн.) - є дрібним викраденням майна, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
Пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.
Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року - для будь-якого платника податку.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, та ті обставини, що відбулась декриміналізація інкримінованого ОСОБА_4 діяння на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024 р., та має зворотну дію в часі, із врахуванням наданої обвинуваченим згоди на закриття кримінального провадження, суд доходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.
Згідно абзацу четвертого частини сьомої статті 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст.479-2 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за шахрайство, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Отже, має місце декриміналізація, а саме діяння, які полягають у заволодінні майном вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2024 році становить 3028 грн, а відтак суд доходить висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність інкримінованого ОСОБА_4 діяння, оскільки вартість майна, у заволодінні якого він обвинувачується складає - 2650 грн.
Зважаючи на те, що обвинувачений розуміє наслідки закриття провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає за необхідне клопотання задовольнити.
Долю речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Судові витрати на залучення експерта в сумі 1514 грн. 56 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, ст. 5 КК України, п.4-1 ч.1 ст. 284, ст. 479-2 КПК України, суд,
Клопотання обвинуваченого - задовольнити.
Речовий доказ - DVD RW диск залишити в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 1514 грн. 56 коп.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в 7-денний строк з моменту її проголошення, через Київський районний суд м.Харкова.

Ухвала набирає законної сили, після закінчення строку на її оскарження.

Суддя ОСОБА_1