Справа №359/7582/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/5535/2024 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

3 грудня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Даною ухвалою суду задоволено клопотання адвоката ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження.

Звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, - закрито.

Згідно ухвали, суддя дійшов висновку про наявність правових підстав, передбачених ст. 48 КК України для звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження. Зокрема, обвинувачений ОСОБА_8 раніше не судимий, вчинене ним кримінальне правопорушення, відноситься до категорії нетяжких злочинів, в скоєному щиро розкаявся, на даний час згідно відомостей ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на 6 місяців.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор вказує, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки, за якої особа перестала бути суспільно небезпечною, суд повинен навести в судовому засіданні дані, які б свідчили про таку зміну обстановки та втрату суспільної небезпечності особою. Висновок про те, що особа перестала бути суспільно небезпечною, суд повинен зробити на підставі комплексного вивчення обстановки життєдіяльності суб`єкта та її впливу на його поведінку.

Вважає, що суд незважаючи на відсутність підстав для задоволення клопотання захисника про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, прийняв необґрунтоване та невмотивоване рішення про звільнення останнього від кримінальної відповідальності, що свідчить про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думки обвинуваченого та захисника, які проти неї заперечували, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Системний аналіз ухвали суду першої інстанції показав, що оскаржуване судове рішення приписам наведеної норми кримінального процесуального закону не відповідає з огляду на наступні обставини.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Положеннями ч. 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частина 3 ст. 288 КПК України встановлює, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 48 КК України передбачено, що особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

В цьому контексті суд апеляційної інстанції приймає до уваги роз`яснення, які містяться в п. 7 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, згідно яких в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила.

При цьому слід розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності.

Для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові ККС ВС від 13.04.2023 у справі №157/1091/22 (провадження №51-3787 км 22), відповідно до якого особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи в суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК України у разі, коли у зв`язку зі зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Так, стороною обвинувачення ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, за наступних обставин.

Відповідно до указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 на території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан. Указом Президента України № 734/2023 від 06.11.2023 продовжено дію воєнного стану з 16.11.2023 строком на 90 діб. Крім того, указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 на території України з 24.02.2022 оголошено загальну мобілізацію, строк дії якої продовжено Указом Президента України № 735/2023 від 06.11.2023 з 16.11.2023 на 90 діб.

Так, 18.01.2024 року призовник за мобілізацією - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований у АДРЕСА_1 , згідно до приписки до призовної дільниці, пройшов військово-лікарську комісію, яка визнала його здоровим та придатним до військової служби.

31.01.2024 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 вручено повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_1 на відправлення на військову службу до військової частини НОМЕР_1 за призовом під час мобілізації, яку він особисто отримав та мав прибути до ІНФОРМАЦІЯ_1 02.02.2024.

02.02.2024 року ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, умисно ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, а саме без поважної причини, не маючи права на відстрочку від призову у відповідності до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у вказаний йому термін - 02.02.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_1 на відправку до військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби за мобілізацією не з`явився.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 336 КК України, на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки.

Врахувавши факт того, що ОСОБА_8 зазнав змін в умовах життєдіяльності, оскільки він із 15.05.2024 року самостійно виховує та утримує дитину віком до 18 років, на підставі відповідного рішення суду, у зв`язку з чим 17.07.2024 року у встановленому законом порядку отримав відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на 6 місяців, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_8 на теперішній час перестав бути суспільно небезпечною особою.

Разом із тим, колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції передчасним з огляду на наступне.

Для встановлення того, що на час розгляду справи в суді обстановка змінилась, необхідно встановити не тільки те, яка обстановка існувала під час вчинення кримінального правопорушення, а й те, в чому саме полягає її зміна на час розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що наявність у ОСОБА_8 на утриманні малолітньої дитини не може в даному випадку бути визнано змінами умов життєдіяльності обвинуваченого в розумінні ст. 48 КК України, оскільки такі обставини існували на момент вчинення обвинуваченим інкримінованого йому злочину, передбаченого ст. 336 КК України та не стали для нього стримуючим фактором, який спонукав би його не вчиняти кримінальне правопорушення.

Разом з цим, інші обставини, визнані судом змінами в умовах життєдіяльності ОСОБА_8 , а саме те, що він із 15.05.2024 року самостійно виховує та утримує дитину віком до 18 років, на підставі відповідного рішення суду, у зв`язку з чим 17.07.2024 року у встановленому законом порядку отримав відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком на 6 місяців, не співвідносяться з вимогами ст. 48 КК України.

Суд не встановив, в чому саме полягала зміна обстановки, що призвела до того, що вчинене ОСОБА_8 діяння перестало бути суспільно небезпечним. Також, судом не наведено в ухвалі переконливих підстав, які б вказували на те, що ОСОБА_8 та обстановка навколо нього зазнала таких змін, що робить маловірогідним вчинення ним нового тотожного або однорідного злочину.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції не було достатніх, передбачених законом, зокрема, ст. 48 КК України, підстав для висновку про втрату обвинуваченим суспільної небезпечності, внаслідок чого, не було об`єктивних підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відтак, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_9 -задовольнити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 вересня 2024 року щодо ОСОБА_8 - скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Суддя Суддя