Справа № 938/359/25
Номер провадження № 1-кс/938/101/25
УХВАЛА

про скасування арешту майна

31 березня 2025 року селище Верховина

Слідчий суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про часткове скасування арешту майна накладеного в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.03.2025 за №0000028 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах власника майна ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді із клопотанням про часткове скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄДРДР за №0000028 від 01.03.2025.

Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою слідчого судді Верховинського районного суду від 04.03.2025 було задоволено клопотання органу досудового розслідування та накладено арешт на майно, серед якого, належне ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю села Верхній Ясенів, Верховинського району, Івано-Франківської області, рухоме майно, а саме: вантажний автомобіль марки ЗИЛ -131, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони відчуження, розпоряджання та/або користування майном.

Зазначає, що вказаний транспортний засіб було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, як такий, що зберіг на собі сліди вчиненого злочину, а метою арешту майна було запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів у кримінальному провадженні. На даний час, досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, однак за період накладення арешту проведено відповідні слідчі та процесуальні дії щодо транспортного засобу, що підтверджує минування потреби арешту, виконання завдання арешту та здобуття мети арешту, спрямованого на збереження речових доказів з встановленням обставин вчинення кримінального правопорушення.

У зв`язку з викладеним, враховуючи, що на сьогодні мета арешту, в частині заборони користування транспортним засобом досягнута, потреба в арешті відпала, а обмеження у користуванні майном є необгрунтованим втручанням у права ОСОБА_4 , як власника майна, просить частково скасувати арешт рухомого майна, а саме, в частині користуватися транспортним засобом марки ЗИЛ -131, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Клопотання про часткове скасування арешту майна надійшло до суду 28.03.2025, та було призначено до розгляду на 31.03.2025, тобто в межах строку, передбаченого ч.2 ст.174 КПК України.

В судове засідання 31.03.2025 учасники кримінального провадження, не з`явилися.

Представник заявника - власника арештованого майна ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 , у поданому клопотанні, просила таке розглянути без участі власника майна та його представника.

Начальник СВ Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , подав заяву, в якій проти задоволення клопотання про скасування арешту майна, в частині користування транспортним засобом- марки ЗИЛ -131, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не заперечив. Вказав, що на даний час, із вказаним транспортним засобом проведено всі необхідні слідчі дії. Просив клопотання розглянути без його участі.

Прокурор, причини неявки, не повідомив.

Слідчий суддя, перевіривши клопотання на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Статтею 1 Кримінально процесуального кодексу України визначено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч.3 ст.170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно зі ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що із клопотанням про скасування арешту майна, окрім сторони кримінального провадження, а саме підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, може звернутися інший власник або володілець такого майна.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000028 від 01.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Постановою начальника Слідчого відділення Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 01.03.2025, вилучені в ході проведення огляду місця події 28.02.2025 на території присілкової дороги по вул. Довга в с.Верхній Ясенів Верховинського району Івано-Франківської області вантажний автомобіль марки ЗИЛ 131 реєстраційний номер НОМЕР_1 , із навантаженою на нього лісодеревиною в кількості 15 колод, бензопилу іноземного виробництва, марки «STIHL MS 180» визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028 від 01.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Вантажний автомобіль марки ЗИЛ -131 реєстраційний номер НОМЕР_1 , із навантаженою на нього лісодеревиною в кількості 15 колод, довжиною від 4-6 м. передано на зберігання на територію Верховинського районного лісгоспу, що розміщений в селищі Верховина по вул. Франка, 58 Верховинського району Івано-Франківської області.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданого ТСЦ 0541 від 02.10.2019 року вантажний автомобіль марки ЗИЛ-131 реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем села Верхній Ясенів, Верховинського району, Івано-Франківської області.

Згідно ухвали слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 04.03.2025, в межах даного кримінального провадження було накладено арешт на майно, а саме, на вилучені в ході проведення огляду місця події 28.02.2025 в с. Верхній Ясенів, присілок Довга Верховинського району Івано-Франківської області: вантажний автомобіль марки ЗИЛ -131, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем села Верхній Ясенів, Верховинського району, Івано-Франківської області та завантажені на нього 15 (п`ятнадцять) колод лісодеревини, а також на бензопилу іноземного виробництва, марки «STIHL MS 180», шляхом заборони користуватися, відчужувати чи в будь-який інший спосіб розпоряджатися зазначеним майном.

Як вбачається із поданої начальником СВ Верховинського РВП ОСОБА_5 , який згідно постанови про створення слідчої групи від 03.03.2025, є старшим слідчої групи, яка проводить досудове розслідування вказаного кримінального провадження, заяви, на даний час з вилученим транспортним засобом проведені всі необхідні слідчі дії, та він не заперечує проти скасування арешту майна в частині користування ним.

Вказане свідчить про те, що на даний час відпали зазначені в ухвалі слідчого судді підстави для накладення арешту на транспортний засіб марки ЗИЛ -131, реєстраційний номер НОМЕР_1 в частині заборони користування ним, що було необхідним для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів у кримінальному провадженні.

Як наслідок цього, на теперішній час відсутні виключні відповідно до ч.11 ст.170 КПК України підстави для заборони або обмеження власнику користуватись вказаним майном.

Разом з тим, оскільки досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню не закінчене та уповноваженою особою не прийняте відповідне процесуальне рішення за наслідками вказаного розслідування, і транспортний засіб марки ЗИЛ -131, реєстраційний номер НОМЕР_1 є речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню, тому необхідно забезпечити його збереження для розслідування та закінчення даного провадження.

За загальним правилом, визначеним ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.

З огляду на викладене, при вирішенні питання про часткове скасування арешту майна, враховуючи позицію слідчого про згоду на скасування арешту майна в частині заборони користування ним, з огляду на положення ч.1 ст.22 КПК України, відповідно до якої кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту транспортних засобів для власника, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави застосування арешту, визначені в ухвалі про накладення арешту, в частині заборони користування ним, відпали.

З метою забезпечення балансу між інтересами власника арештованого майна та визначеними ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження та інтересами досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку, що слід частково скасувати заходи по арешту транспортного засобу, належного ОСОБА_4 а саме, марки ЗИЛ -131, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в частині заборони його власнику користуватися вказаним майном, та необхідно залишити вжиті за ухвалою слідчого судді від 04.03.2025 про накладення арешту заходи в частині заборони відчужувати арештований транспортний засіб та розпоряджатись ним, зокрема шляхом передачі третім особам, що забезпечить реалізацію прав власника на користування та володіння майном та забезпечить збереження вказаного майна в якості речового доказу по вказаному кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст. 98, 107,170-174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄДРДР за №0000028 від 01.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 04.03.2025 на рухоме майно: вантажний автомобіль марки ЗИЛ-131 реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителем села Верхній Ясенів, Верховинського району, Івано-Франківської області, в частині заборони власнику майна ОСОБА_4 , користування ним.

ОСОБА_4 , жителю с. Верхній Ясенів, Верховинського району, Івано-Франківської області заборонено відчужувати та розпоряджатися вантажним автомобілем марки ЗИЛ-131 реєстраційний номер НОМЕР_1 , до прийняття остаточного рішення в даному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6