Справа № 583/2187/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2024 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника, адвоката - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

представника потерпілої, адвоката - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в м. Охтирці кримінальне провадження, внесене 17.02.2024 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000147 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Охтирка Сумської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13.12.2023 ОСОБА_4 на підставі Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» призваний у Збройні Сили України та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.01.2024 №26 призначений на посаду старшого стрільця-оператора ІНФОРМАЦІЯ_3 військової частини НОМЕР_1 .

16.02.2024 ОСОБА_4 , перебуваючи у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , розпивав спиртні напої разом із стрільцем снайпером ІНФОРМАЦІЯ_3 військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_8 , а також військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_9 .

Під час вживання спиртних напоїв, близько 23.00 год. 16.02.2024 у старшого стрільця-оператора ІНФОРМАЦІЯ_3 військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на заподіяння смерті військовослужбовцю військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на позбавлення життя з вищевказаного військовослужбовця, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті ОСОБА_9 , взяв до рук нарізну бойову вогнепальну стрілецьку зброю, а саме АКМ, калібру 7,62 мм, № НОМЕР_3 , що відповідно до висновку експертизи зброї №СЕ-19/119-24/2768-БЛ від 07.03.2024 є придатною до стрільби, та цілеспрямовано здійснив не менше шістнадцяти пострілів в напрямку потерпілого ОСОБА_9 , внаслідок чого останній помер на місці.

У зв`язку із вказаними діями смерть ОСОБА_9 настала в результаті наскрізного вогнепального поранення голови, що супроводжувалося руйнуванням кісток склепіння та основи черепу та руйнуванням речовини головного мозку, що є несумісним з життям.

При судово-медичній експертизі трупа виявлені тілесні ушкодження: наскрізне вогнепальне поранення голови, наскрізне вогнепальне поранення грудної клітини зліва. Дані тілесні ушкодження утворилися послідовно одне за одним, за відносно короткий проміжок часу до настання смерті (декілька хвилин, десятків хвилин). Вогнепальне поранення голови знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України не визнавав повністю та пояснив, що подія мала місце 16.02.2024 р. в домоволодінні по АДРЕСА_1 . До цього він потерпілого ОСОБА_9 не знав. Коли той прийшов до них, (а цього дня він приходив до них декілька разів) він помітив, що у нього ліва рука була підв`язана та вона не згиналась. Потерпілий також говорив, що отримав поранення та говорив що рука загіпсована. Проте кисті обох рук у нього функціонували. Потерпілий ОСОБА_9 заволодів зброєю його товариша. Останній намагався повернути зброю, але у нього нічного не вийшло та він впав на підлогу. Потерпілий наставив автомат на нього. Лівою рукою він тримав приклад а права рука знаходилась біля пістолетної рукоятки. Він знав, що у зброї патрон мав бути засланий до патронника, то відчув небезпеку для себе. Прийняв рішення перехопити зброю, з метою унеможливлення її застосування. Після того, як перехопив автомат та відштовхнув потерпілого, палець сприснув на спусковий гачок та відбулись постріли. У цей час потерпілий відносно нього ніяких дій не вчиняв. Він почув лише 4 постріли (одну чергу). Випадкове заподіяння пострілів чергою пояснює наявністю судом кисті його руки. Автомат до початку ситуації перебував на запобіжнику. Проте із запобіжника він його не знімав. Під час події він був тверезий, а алкоголь вжив після події.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим його винуватість знайшла своє підтвердження під час судового розгляду сукупністю досліджених та проаналізованих судом доказів.

Так потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_9 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу (з кінця 90-х років), мають спільного сина, але в свідоцтві про народження останнього батько записаний з її слів. Син також воює. 14.02.2024 ОСОБА_9 приїхав з лікарні, у нього було осколкове поранення лівої руки, яку він не мав змоги розігнути, оскільки вона була загіпсована в районі ліктя, навіть не міг самостійно підкурити, одягнутися. Потерпіла 16.02.2024 поїхала в м. Харків до сестри на День народження, дорогою розмовляла по телефону з ОСОБА_9 . Востаннє з ним розмовляла близько 19 год., і по голосу той був тверезим. Пізніше їй зателефонували та повідомили про вбивство чоловіка. Зазначила, що ОСОБА_9 спиртними напоями не зловживав, випивав тільки на свята. В стані сп`яніння останній агресію ніколи не проявляв. Росіян чоловік ненавидів. Обвинуваченого та свідків вона ніколи не бачила.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що четверо чоловік: він, ОСОБА_4 та ще два чоловіка (хто не пам`ятає) у с. Станичне були розквартировані в у будинку, в якому ніхто не проживав. Після бойового чергування, близько 15 год., точного часу свідок не пам`ятає, він попросив ОСОБА_4 допомогти навести порядок у будинку (переставити ліжка та ін.). Потім сіли розмовляти і почули гавкіт їхньої собаки з двору. Він вийшов на поріг та побачив на вулиці військового ( ОСОБА_9 ), який пішов до будинку, що стояв навпроти через дорогу. Потім військовий повернувся і вони стали розмовляти та згодом розійшлись. Через деякий час знову почув гавкіт собаки. Вийшовши на подвір`я, знов побачив цього ж військового ( ОСОБА_9 ), який попросив сигарету. Свідок дав ОСОБА_9 сигарету й останній розповів, що він мешканець цього села, приїхав на реабілітацію, а також, що вони розквартировані в будинку його родичів. Потім ОСОБА_9 попросився з ними поспілкуватися. Вони зайшли в будинок у велику кімнату, сіли спілкуватися. Спілкувалися втрьох. ОСОБА_9 розповідав про службу. Потім вийшли на подвір`я і ОСОБА_9 знову пішов до себе, а вони продовжили займатися своїми справами. Через деякий час ОСОБА_9 повернувся, вони знову розмовляли в кімнаті, а потім він знову пішов додому. Втретє ОСОБА_9 прийшов вже коли було темно, було помітно, що він вжив спиртне. Останній розповідав про «орків», як він їх знищує, що вони воїни, а ми «так ото», незрозуміло що робимо. ОСОБА_9 піднявся і підійшов до автомата, який стояв на спинці дивана. Автомат був заряджений і патрон був у патроннику, зброя була на запобіжнику. Свідок казав, щоб він не чіпав зброю, але ОСОБА_9 не слухав. Свідок підбіг до ОСОБА_9 за спину, але останній ухилився і свідок впав на підлогу. В цей час до ОСОБА_9 підбіг ОСОБА_4 , вихопив у нього автомат, після чого свідок почув чергу пострілів, скільки саме - не пам`ятає. Після цього свідок підвівся та побачив, що ОСОБА_9 на стільці вбитий. Після чого він вибіг на подвір`я телефонувати командирам. Приїхали командири та викликали поліцію. Зазначив, що в будинку були спиртні напої, але вони їх не вживали. ОСОБА_4 поводився спокійно. Подія трапилася раптово.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що ОСОБА_6 та ОСОБА_9 проживали разом, мали спільне господарство. Останні мають спільного сина ОСОБА_12 , якому більше 20-ти років. Також, з їх слів, вони разом купили будинок. Свідок проживає з ними по сусідству близько 10 років. У лютому 2024 року в ОСОБА_9 була відпустка близько тижня. У останнього була загіпсована права рука у лікті, замотана кисть. Рука не згиналася, він не міг працювати фізично. 16.02.2024 близько 14.30 год. провели потерпілу, яка поїхала в м. Харків. Цього ж дня о 24 год. його розбудили та запросили бути свідком. В тому будинку вже був інший свідок, військові. Все знімали, описували де були гільзи та знаходився загиблий.

Крім того вина обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується дослідженими в судовому засіданні наступними письмовими доказами.

Даними витягу з Єдиного Реєстру досудових розслідувань в даному кримінальному провадженні зафіксовано, що 17.02.2024 о 00.33 год. Охтирського РВП ГУНП в Сумській області надійшло повідомлення від командира НОМЕР_4 територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_13 про те, що в АДРЕСА_1 військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , старший стрілець-оператор, солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , скоїв вбивство військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , солдата ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1, а.с. 118).

Даними протоколу огляду місця події від 17.02.2024 з ілюстративною фототаблицею до нього та відеозаписом, відповідно до якого під час огляду домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , у кімнаті будинку, а саме у вітальні на стільці виявлено труп ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в області голови якого є вхідний отвір від вогнепального поранення, в області потилиці велика рана - вихідний отвір від вогнепального поранення та частина черепа відсутня, поблизу чоловіка на ліжку біля рани залишки кісток черепа та речовина бурого кольору, залишки внутрішнього вмісту голови. Позаду трупа на стіні білого кольору виявлено бризки речовини бурого кольору в напрямку більше до вхідних дверей до цієї кімнати, крім того позаду трупа в стіні виявлено сім отворів можливо від влучань куль. Також під час огляду виявлено та вилучено: вогнепальну зброю АКМ калібру 7,62 мм серії НОМЕР_3 , 1960 р.в., 16 набоїв калібру 7,62 мм, що знаходилися в магазині зазначеної зброї; 14 стріляних гільз калібру 7,62 мм, дві стріляні кулі калібру 7,62 мм; порожню пляшку з-під горілки «PERVAK»; один фрагмент кістки від черепа; металеву чарку із запахом горілки; зразки крові на бинт із простирадла на ліжку та зі стіни будинку (т. 1, а.с. 126-140).

Даними протоколу огляду місця події від 17.02.2024 з ілюстративною фототаблицею до нього, відповідно до якого під час додаткового огляду домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено 13 фрагментів від стріляних куль з отворів у стіні кімнати, в якій було виявлено труп ОСОБА_9 (т. 1, а.с. 141-147).

Даними постанови про визнання та приєднання до справи в якості речових доказів від 17.02.2024, за якою вогнепальну зброю, 14 стріляних гільз калібру 7,62 мм., 1 стріляну кулю, 1 стріляну кулю, 13 фрагментів від стріляних куль, металевий предмет, зовні схожий на кулю, 12 набоїв калібру 7,62 мм та 4 стріляних гільзи калібру 7,62 мм (що були відстріляні після проведення балістичної експертизи) були передані на зберігання до камери зберігання зброї Охтирського РВП ГУНП в Сумській області, розташованого адресою: Сумська область, м. Охтирка, вул. Незалежності, 19. Порожню пляшку з-під горілки «PERVAK» ємністю 0,5 л, один фрагмент кістки черепа, металеву чарку ємністю 100 гр. із запахом горілки були передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВПД № 1 (сел. Велика Писарівка) Охтирського РВП ГУНП в Сумській області, розташованого за адресою: Сумська область, Охтирський район, сел. Велика Писарівка, вул. Незалежності, 10. Змив, поміщений на бинт, зроблений зі стіни житлового будинку поблизу трупа, де збереглися сліди бурого кольору, схожі на кров та змив на бинт із простирадла, що знаходилось на ліжку біля трупу, були передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Охтирського РВП ГУНП в Сумській області, розташованого за адресою: Сумська область, м. Охтирка, вул. Незалежності, 29 (т. 1, а.с. 148).

Даними протоколу огляду предметів, як речових доказів, від 19.02.2024 з ілюстративною фототаблицею до нього, відповідно до якого при проведенні огляду вогнепальної зброї «Автомат Калашникова модернізований» калібру 7,62 мм (АКМ-762) серії НОМЕР_3 , 1960 р.в. з порожнім магазином в присутності понятих з даного предмета зроблено змиви на окремий марлевий тампон, змочений водою для ін`єкцій (т. 1, а.с. 157-159).

Даними постанови про визнання та приєднання до справи в якості речових доказів від 19.02.2024, за якою змиви із вогнепальної зброї «Автомат Калашникова модернізований» калібру 7,62 мм (АКМ-762) серії НОМЕР_3 , 1960 р.в. були передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВПД №1 (сел. Велика Писарвака) Охтирського РВП ГУНП в Сумській області, розташованого адресою: Сумська область, Охтирський район, сел. Велика Писарівка, вул. Незалежності, 10 (т. 1, а.с. 160).

Лікарським свідоцтвом про смерть №49 від 17.02.2024, відповідно до якого причина смерті ОСОБА_9 - напад з використанням ручної вогнепальної зброї з метою вбивства чи нанесення ушкодження (т. 1, а.с. 169-170).

Даними протоколу огляду трупа від 17.02.2024 із фототаблицею до нього зафіксовано проведення огляду трупа ОСОБА_9 серед іншого зафіксовані вхідні/вихідні отвори в області голови грудної клітини зліва (т. 1, а.с. 171-178).

Даними постанови про визнання та приєднання до справи в якості речових доказів від 17.02.2024, за якою змиви з долоней обох рук група ОСОБА_9 , дві запальнички та монети номіналом 10 грн, 5 грн, 2 грн, 50 коп., загальною сумою 17 грн 50 коп., які виявлено у кишені штанів трупа ОСОБА_9 , деформований металевий предмет, зовні схожий на оболонку кулі, виявлений у черепній коробці під час розтину трупа ОСОБА_9 , светр (кофту) сірого кольору, з механічними пошкодженнями та нашаруванням РБК та речовини головного мозку, фуфайку (футболку) зразка ЗСУ зеленого кольору, з механічними пошкодженнями та нашаруванням РБК та речовини головного мозку, штани зразка ЗСУ, камуфльовані, з ременем коричневого кольору, з нашаруванням РБК, що були вилучені 17.02.2024 при огляді трупа ОСОБА_9 , були передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Охтирського РВП ГУНП в Сумській області (т. 1, а.с. 179-180).

Висновком експерта №49 від 10.04.2024 за наслідком проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 , з якого вбачається, що смерть ОСОБА_9 , настала в результаті наскрізного вогнепального поранення голови, що супроводжувалося руйнуванням кісток склепіння та основи черепу та руйнуванням речовини головного мозку, що є несумісним з життям. Смерть ОСОБА_9 , судячи з вираженості трупних явищ, досліджуваних в секційній моргу, могла настати в межах 10-14 годин до проведення експертизи трупа.

При судово-медичній експертизі трупа виявлені тілесні ушкодження: а) наскрізне вогнепальне поранення голови, наскрізне вогнепальне поранення грудної клітки зліва. Дані тілесні ушкодження утворилися послідовно одне за одним, за відносно короткий проміжок часу до настання смерті (декілька хвилин, десятків хвилин); б) вшита вузловими швами рана зовнішньої поверхні правої кисті, довжиною 3 см. Встановити механізм утворення даного тілесного ушкодження не є можливим в зв`язку з тим, що рана знаходиться в стані після проведення первинної хірургічної обробки. Переломи 7, 8, 9, 10 ребер по лопаточній лінії зліва та 7, 8 ребра зліва між середньою ключичною та передньою пахвинною лініями з утворенням м`якої кісткової мозолі, без крововиливів в навколишні м`які тканини. Дані тілесні ушкодження утворилися внаслідок травматичної дії тупих твердих предметів по механізму удар або стиснення. Дані тілесні ушкодження могли утворитись за декілька днів (тижнів) до настання смерті.

На трупі маються два наскрізних вогнепальних поранення голови та грудної клітки. На голові вхідний отвір знаходиться в виличній ділянці справа на 1 см вниз від зовнішнього кута правого ока та на відстані 169 см від підошовної поверхні стопи, в початкових відділах при зондуванні відносно основних площин тіла має направлення знизу вверх, справа наліво, спереду назад. Вихідний отвір знаходиться в потиличній ділянці справа на відстані 173 см від підошовної поверхні стопи. Рановий канал проходить через кістки обличчя та основи черепа, речовину правої півкулі головного мозку. На грудній клітці вхідний отвір розташований по передній поверхні грудної клітки зліва по середній ключичній лінії в проекції V ребра, на відстані 133 см від підошовної поверхні стопи. Рановий канал при зондуванні відносно основних площин тіла має направлення спереду назад, справа наліво, зверху вниз. Вихідний отвір розташований по задній поверхні грудної клітки зліва на рівні VІІІ-ІХ ребер по лопатковій лінії, на відстані 108 см від підошовної поверхні стопи. Рановий канал проходить через V ребро, серцеву сумку, передню поверхню лівого шлуночка серця в області верхівки, лівий купол діафрагми, селезінку, VІІІ-ІХ ребра. Вторинний вихідний отвір розташований в потиличній ділянці по центру та справа і утворився внаслідок фрагментації кулі та дії кісткових уламків черепа.

Послідовність спричинення вогнепальних поранень не встановлена.

Згідно висновку медико-криміналістичної експертизи, виявлені вхідні вогнепальні ушкодження утворилися внаслідок травматичної (пробивної) дії компактного елемента в результаті пострілу зі стрілецької зброї. Фактори пострілу з близької дистанції - сліди дії полум`я, порохових газів, часток пороху, металевих частинок, нашарувань кіптяви, рушничного мастила в області ушкоджень не виявлено. Морфологія вогнепальних ушкоджень не дозволяє встановити, з якої відстані був зроблений постріл в метрах, тому в судовій медицині прийняті умовні позначення відстані пострілу, засновані на виразності додаткових факторів в області вхідного вогнепального ушкодження. Постріл здійснений з неблизької дистанції. Для більш точного визначення дистанції пострілу необхідне провести експериментальні відстріли з тієї ж зброї, аналогічно спорядженими патронами, максимально дотримуючи ті умови, при яких сталося поранення. З огляду на розмір ушкодження на клапті шкірі, травмуючим снарядом могла бути куля з досить високою кінетичною енергією (пробивна дія кулі на вході).

Всі тілесні ушкодження спричинені при житті.

Вогнепальне поранення голови знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Всі вогнепальні поранення мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Рана по зовнішній поверхні правої кисті має ознаки легких тілесних ушкоджень. Переломи ребер мають ознаки тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Положення, в якому перебував потерпілий в момент заподіяння йому тілесних ушкоджень (горизонтальному, вертикальному, сидячи), а також яким було взаємне розташування зброї та тіла потерпілого у процесі виконання пострілу можливо встановити проведенням слідчого експерименту.

Враховуючи різну анатомічну локалізацію вхідних отворів та напрямок ранових каналів, можна стверджувати, що взаємне розташування зброї і потерпілого у процесі виконання пострілу (пострілів) змінювалося.

Оскільки вогнепальне поранення голови з ушкодженням головного мозку зазвичай супроводжується втратою свідомості, потерпілий після заподіяння йому тілесних ушкоджень, які знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті, не міг робити будь-які самостійні цілеспрямовані дії (пересуватися, звати на допомогу, кричати, вчиняти опір тощо). При отриманні решти тілесних ушкоджень, міг вчиняти вищезазначені дії.

Згідно запропонованих емпіричних схем оцінок психофізіологічних змін організму в залежності від концентрації етанолу в крові, концентрація етанолу в крові ОСОБА_9 , в кількості 2,69‰ може відповідати сильному алкогольному сп`янінню.

Не виявлені у сечі алкалоїди опію (морфін, кодеїн та інші) та його синтетичні аналоги, похідні фенілалкіламіну (амфетамін, метамфетамін та інші) (т. 1, а.с. 164-168).

Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 17.02.2024 за участю свідка ОСОБА_8 із застосуванням технічних засобів фіксування та переглянутим відеозаписом даної слідчої дії, відповідно до якого свідок ОСОБА_8 , якого було попереджено про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, у присутності спеціаліста-криміналіста та понятих, розповів та показав на місці про обставини події, що мали місце 16.02.2024 у господарстві за адресою: АДРЕСА_2 , а саме про те, що 16.02.2024 він та ОСОБА_4 курили на порозі будинку, в якому тимчасово мешкали. Повз їх будинок йшов військовий, підійшов до них, попросив цигарку. Вони познайомилися, військовий назвався ОСОБА_14 , стояли розмовляли. ОСОБА_14 розповів, що після поранення приїхав додому до дружини. Потім втрьох зайшли в будинок, де продовжили спілкування. Спиртні напої не вживали. ОСОБА_14 почав розказувати, що він начебто за «русню». З ним більше ОСОБА_4 розмовляв, вони балакали за «русню». Потім ОСОБА_14 підійшов до автомата свідка, що знаходився на дивані, схопив його за дуло і почав дивитися, що там. Свідок піднявся, щоб забрати автомат, але ОСОБА_14 його штовхнув, від чого свідок впав на поріг. Тоді піднявся ОСОБА_4 , вихватив з рук ОСОБА_14 автомат і прицільно почав стріляти. Свідок чув дві черги пострілів. Свідок зазначив, що в автоматі патрон був в патроннику, зброя знаходилася на запобіжнику. Хто саме зняв зброю з запобіжника: ОСОБА_14 чи ОСОБА_4 , свідок не може сказати. ОСОБА_14 зброєю не погрожував, для чого останній взяв автомат, свідок не може сказати. Після пострілів свідок відразу вибіг на вулицю і зателефонував командиру. Під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_8 продемонстрував механізм спричинення смерті ОСОБА_9 з боку ОСОБА_4 , показав на місце, де розташовується диван, на якому знаходився автомат, вказав на місце де знаходився ОСОБА_9 під час того як він взяв до рук зброю та де свідок забирав з рук у ОСОБА_9 автомат. Також свідок вказав на дверний отвір до кімнати прихожої куди він впав після штовханини з ОСОБА_9 . Далі свідок за допомогою дерев`яної палиці, що імітувала АК, показав як ОСОБА_4 тримав зброю в напрямку ОСОБА_9 , а саме від стегна (т. 1, а.с. 196-202).

Даними протоколу проведення слідчого експерименту з підозрюваним із застосуванням технічних засобів фіксування від 26.03.2024, та переглянутим відеозаписом даної слідчої дії, відповідно до якого ОСОБА_4 , у присутності захисника, спеціаліста та понятих, із застосуванням відеокамери Panasonic HCV-260, розповів та показав на місці про обставини вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме про те, що 16.02.2024 в АДРЕСА_1 він з побратимом курили на порозі садиби, де проходив їх вихідний (відсипний). В цей час до них підійшов чоловік ( ОСОБА_9 ), як пізніше з`ясувалося, який проживав у будинку навпроти, та запитав цигарку. Потім він ( ОСОБА_4 ) зайшов до будинку, ОСОБА_15 і з потерпілим теж зайшли за ним. Подія сталася приблизно об 23.00 год. У будинку вони були в трьох, під час бесіди спиртні напої вони не вживали. Він пішов у дальню кімнату, звідки не бачив події, які сталися зі зброєю ОСОБА_15 - автоматом Калашникова з калібром 7,62, а коли обернувся, то побачив, що ОСОБА_15 знаходиться в полупадінні в дверний пройом, а потерпілий на нього ( ОСОБА_4 ) наставив зброю (тримаючи в руках в горизонтальному положенні і стволом направлену на ОСОБА_4 ). Після цього ОСОБА_4 зробив два кроки та, керуючись своїм знанням, перебрав зброю у свої руки (взявши зброю лівою рукою) і відштовхнув ОСОБА_9 , який впав на стілець, що стояв поряд, і взяв на приціл. Але не знаючи того, що зброя була знята із запобіжника, у нього зісковзнув палець з її ствольної коробки на спусковий гачок і після цього почалися постріли. Він почув чотири постріли. Однак після приїзду працівників поліції, які познаходили гільзи, з`ясувалося, що було здійснено близько 16 пострілів. Постріли прийшлися в район голови потерпілого. Вказав, що зброя була на автоматичній стрільбі. Він знав, що зброя була заряджена та на запобіжнику, оскільки частіше за все, вони не виймають патрон з патронника, але постійно тримають зброю на запобіжнику. Коли ОСОБА_14 тримав зброю, останній не знімав її із запобіжника, і він ( ОСОБА_4 ) не знав, що зброя знята із запобіжника. Він не мав наміру стріляти і до останнього думав, що автомат знаходиться на запобіжнику, як завжди. (т. 2, а.с. 148-155).

Даними протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 17.02.2024, згідно з яким 17.02.2024 о 01.49 год. т.в.о. начальника СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області, у присутності захисника ОСОБА_16 був затриманий ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваний у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у зв`язку з чим останній пояснив, що в даному випадку він діяв з метою самозахисту, умислу на вбивство не мав, захищав своє життя та життя побратима. При цьому проведено обшук ОСОБА_4 , під час якого виявлено та вилучено: чоловіча куртка чорного кольору, светр білого кольору, брюки джинсові синього кольору, одна пара ботинок чорного кольору, мобільний телефон IMEI НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 (т. 1, а.с. 203-209).

Даними постанови про визнання та приєднання до справи в якості речових доказів від 17.02.2024, за якою чоловічу куртку чорного кольору, светр білого кольору, брюки джинсові синього кольору, одну пару ботинок чорного кольору, мобільний телефон IMEI НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , змиви з долонь обох рук ОСОБА_4 були передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Охтирського РВП ГУНП в Сумській області (т. 1, а.с. 212-213).

Даними протоколу отримання зразків для експертизи від 17.02.2024 зафіксовано відібрання у ОСОБА_4 зразків букального епітелію з його правої та лівої щоки за допомогою двох окремих тампон-зондів, які було запаковано до паперових конвертів окремо (т. 1, а.с. 220-221).

Даними протоколу отримання зразків для експертизи від 17.02.2024 зафіксовано відібрання у ОСОБА_4 змивів з китець та долоней його обох рук, зроблених за допомогою марлевих тампонів, змочених спиртовим розчином, окремо з обох рук, які було запаковано до паперових конвертів окремо (т. 1, а.с. 223-224).

Даними протоколу отримання зразків для експертизи від 19.02.2024 зафіксовано відібрання у ОСОБА_4 за його згодою зразків крові та слини на бинт для проведення судово-медичної експертизи, які було запаковано до паперових конвертів окремо (т. 1, а.с. 228).

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/119-24/2764-ФХВР від 14.03.2024 за наслідками судової вибухово-технічної експертизи, в складі речовин-нашарувань на марлевих тампонах зі згортків з написами «права рука» та «ліва рука» (що були відібрані у ОСОБА_4 17.02.2024 під час його затримання) слідів продуктів пострілу не виявлено (т. 2, а.с. 13-17).

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/119-24/2762-ФХВР від 19.03.2024 за наслідками судової вибухово-технічної експертизи, в нашаруваннях на наданому на дослідження марлевому тампоні, на який згідно з постановою про призначення експертизи робився змив з лівої руки трупа ОСОБА_9 , слідів продуктів пострілу не виявлено. Встановити, чи є нашарування на наданому на дослідженні марлевому тампоні, на який згідно з постановою про призначення експертизи робився змив з правої руки ОСОБА_9 , сліди продуктів пострілу не виявилося можливим (т. 2, а.с. 22-26)

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/119-24/2765-БЛ від 26.02.2024 за наслідками балістичної експертизи, 16 патронів, виявлені та вилучені 17.02.2024 в ході огляду місця події в АДРЕСА_2 , є бойовими припасами. Дані 7,62 мм проміжні патрони призначені до 7,62-мм автоматів Калашникова (АК, АКМ, АКМС), 7,62-мм самозарядних карабінів Сімонова (СКС) та іншої зброї калібру 7,62х39 мм. Надані патрони для стрільби придатні (т. 2, а.с. 32-35).

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/119-24/2768-БЛ від 07.03.2024 за наслідками судової балістичної експертизи, 7,62-мм автомат АКМ № НОМЕР_3 , 1960 року виготовлення, вилучений 17.02.2024 в ході огляду місця події в АДРЕСА_2 , є виготовленою промисловим способом бойовою нарізною вогнепальною стрілецькою зброєю. Наданий автомат до стрільби придатний. Даний автомат знаходиться в справному стані.

Чотирнадцять гільз 7,62 мм проміжних патронів, вилучені 17.02.2024 в ході огляду місця події в АДРЕСА_2 , стріляні в наданому разом з ними 7,62-мм автоматі АКМ № НОМЕР_3 , 1960 року виготовлення.

Дві кулі 7,62-мм проміжних патронів та сім частин оболонок куль 7,62-мм проміжних патронів, вилучені 17.02.2024 в ході огляду місця події в АДРЕСА_2 , вистріляні з наданого разом з ними 7,62-мм автомата АКМ № НОМЕР_3 , 1960 року виготовлення. Оскільки на поверхнях трьох сердечників куль 7,62-мм проміжних патронів та трьох сердечників куль з частинами сорочок 7,62-мм проміжних патронів, вилучених 17.02.2024 в ході огляду місця події в АДРЕСА_2 , слідів, характерних для слідів від контакту з поверхнею каналу ствола зброї, не виявлено, то питання стосовно того, чи вистріляні вони з наданого на дослідження 7,62-мм автомата АКМ № НОМЕР_3 , 1960 року виготовлення, не вирішувалось.

Оскільки на поверхнях частини оболонки кулі, вилученої під час судово-медичного дослідження та огляду трупа ОСОБА_9 в Охтирському РВ ОКЗ «СОБ СМЕ», слідів, характерних для слідів від контакту з поверхнею каналу ствола зброї не виявлено, то питання стосовно того, чи вистріляна вона з наданого на дослідження 7,62-мм автомата АКМ № НОМЕР_3 , 1960 року виготовлення, не вирішувалось.

Зважаючи на те, що на ведучих частинах двох куль, семи частин оболонок куль, поверхнях частини оболонки кулі вагою 0,41 г, а також краях дулець й внутрішніх поверхнях корпусів гільз, біля дулець, будь-яких слідів, що свідчили б про взаємний контакт даних об`єктів, не виявлено, то встановити, чи являлись вони частинами одного патрону, не видається можливим. Через те, що надані шість сердечників (три з яких із частинами сорочок) являються такими складовими куль, які не контактують з поверхнями гільз, питання чи являлись вони частинами одного патрону, не вирішувалось (т. 2, а.с. 41-72).

Згідно з висновком експерта №93 від 05.04.2024 за наслідками судової медичної експертизи, на клапті шкіри з передньої поверхні грудної клітини зліва від трупа ОСОБА_9 виявлена рана з морфологічними ознаками вхідного вогнепального ушкодження (дефект «мінус тканина»). В області пошкодження на клапті шкіри проведеним дослідженням виявлені сліди міді. Виявлене ушкодження утворилося внаслідок травматичної (пробивної) дії компактного елемента в результаті пострілу зі стрілецької зброї. Фактори пострілу з близької дистанції - сліди дії полум`я, порохових газів, часток пороху, металевих частинок, нашарувань кіптяви, рушничного мастила в області пошкодження не виявлено. Морфологія вогнепальних ушкоджень не дозволяє встановити, з якої відстані був зроблений постріл в метрах, тому в судовій медицині прийняті умовні позначення відстані пострілу, засновані на виразності додаткових факторів в області вхідного вогнепального ушкодження. Постріл здійснений з неблизької дистанції. Для більш точного визначення дистанції пострілу необхідно провести експериментальні відстріли з тієї ж зброї, аналогічно спорядженими патронами, максимально дотримуючи ті умови, при яких сталося поранення. З огляду на розмір ушкодження на клапті шкіри, травмуючим снарядом могла бути куля з досить високою кінетичною енергією (пробивна дія кулі на вході). На клапті шкіри з задньої поверхні грудної клітки зліва, виявлена рана з морфологічними ознаками вихідного вогнепального ушкодження - розрив шкіри від надмірного перерозтягнення, внаслідок клиноподібної дії тупого знаряддя з обмеженою контактуючою поверхнею у напрямку зсередини назовні. В області пошкодження на клапті шкіри проведеним дослідженням слідів свинцю, нікелю, міді або заліза, не виявлено. Напрямок пострілу спереду назад. На клапті шкіри з правої скроневої (виличної) ділянки, виявлена рана з морфологічними ознаками вхідного вогнепального ушкодження (дефект «мінус тканина»). В області пошкодження на клапті шкіри проведеним дослідженням виявлені сліди міді. Виявлене ушкодження утворилося внаслідок травматичної (пробивної) дії компактного елемента в результаті пострілу зі стрілецької зброї. Фактори пострілу з близької дистанції - сліди дії полум`я, порохових газів, часток пороху, металевих частинок, нашарувань кіптяви, рушничного мастила в області пошкодження не виявлено. Морфологія вогнепальних ушкоджень не дозволяє встановити, з якої відстані був зроблений постріл в метрах, тому в судовій медицині прийняті умовні позначень відстані пострілу, засновані на виразності додаткових факторів в області вхідного вогнепального ушкодження. Постріл здійснений з неблизької дистанції. Для більш точного визначення дистанції пострілу необхідно провести експериментальні відстріли з тієї ж зброї, аналогічно спорядженими патронам максимально дотримуючи ті умови, при яких сталося поранення. З огляду на розмір ушкодження на клапті шкірі, травмуючим снарядом могла бути куля з досить високою кінетичною енергією (пробивна дія кулі на вході). На клапті шкіри з потиличної ділянки праворуч, виявлена рана з морфологічні ознаками вихідного вогнепального ушкодження - розрив шкіри від надмірного перерозтягнення, внаслідок клиноподібної дії тупого знаряддя з обмеженою контактуючою поверхнею у напрямку з середини назовні. В області пошкодження на клапті шкіри проведеним дослідженням слідів свинцю, нікелю, міді або заліза, не виявлено. Напрямок пострілу спереду назад (т. 2, а.с. 77-82).

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/119-24/3110-ФХВР від 29.03.2024 за наслідками судової вибухово-технічної експертизи, встановити, чи є в нашаруваннях на наданому на дослідження джемпері (що належав ОСОБА_9 ) сліди продуктів пострілу, не виявилося за можливе (т. 2, а.с. 92-95).

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/119-24/3115-ФХВР від 02.04.2024 за наслідками судової вибухово-технічної експертизи, встановити, чи є в нашаруваннях на наданій на дослідження фуфайці з коротким рукавом (що належала ОСОБА_9 ) сліди продуктів пострілу, не виявилося за можливе (т. 2, а.с. 99-102).

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/119-24/3113-ФХВР від 02.04.2024 за наслідками судової вибухово-технічної експертизи, в нашаруваннях на наданих на дослідження штанах вітровологозахисних зимових (що належали ОСОБА_9 ) слідів продуктів пострілу не виявлено (т. 2, а.с. 106-110).

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/119-24/3112-ФХВР від 05.04.2024 за наслідками судової вибухово-технічної експертизи, в нашаруваннях на наданій на дослідження куртці (що була вилучена 17.02.2024 під час особистого обшуку ОСОБА_4 ) слідів продуктів пострілу не виявлено (т. 2, а.с. 114-117).

Згідно з висновком експерта №СЕ-19/119-24/3114-ФХВР від 05.04.2024 за наслідками судової вибухово-технічної експертизи, в нашаруваннях на наданому на дослідження джемпері (що був вилучений 17.02.2024 під час особистого обшуку ОСОБА_4 ) виявлені характерні для слідів продуктів пострілу складові. В складі нашарувань на наданому на дослідження джемпері виявлені сліди, які характерні для слідів вибухового перетворення нітроцелюлозного пороху (т. 2, а.с. 121-124).

Згідно з висновком експерта №182 від 25.03.2024 за наслідками судової медичної (імунологічної) експертизи, кров від трупа ОСОБА_9 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи крові АВ0. Кров підозрюваного ОСОБА_4 належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи крові АВ0. В об`єкті №1 на марлевому тампоні зі змивом з простирадла на ліжку в житловому будинку поблизу трупа, вилученому в ході огляду місця події та наданому на дослідження, знайдено кров людини, виявлено антиген А та ізогемаглютинін анти-В ізосерологічної системи крові АВ0. Зважаючи на одержані результати серологічного дослідження слідів крові на речовому доказі, групову характеристику крові осіб, що проходять по кримінальному правопорушенню та відсутність контрольного матеріалу (змивів з ділянок, прилеглих до слідів крові), зробити висновок про можливе походження цих слідів крові від конкретної особи не можна (т. 2, а.с. 131-132).

Згідно з висновком експерта №181 від 25.03.2024 за наслідками судової медичної (імунологічної) експертизи, кров від трупа ОСОБА_9 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи крові АВ0. Кров підозрюваного ОСОБА_4 належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи крові АВ0. В об`єкті №1 на марлевому тампоні зі змивом зі стіни житлового будинку поблизу трупа, вилученому в ході огляду місця події та наданому на дослідження, знайдено кров людини, виявлено антиген А та ізогемаглютинін анти-В ізосерологічної системи крові АВ0. Зважаючи на одержані результати серологічного дослідження слідів крові на речовому доказі, групову характеристику крові осіб, що проходять по кримінальному правопорушенню та відсутність контрольного матеріалу (змивів з ділянок, прилеглих до слідів крові), зробити висновок про можливе походження цих слідів крові від конкретної особи не можна (т. 2, а.с. 135-136).

Згідно з висновком експерта №179 від 14.03.2024 за наслідками судової медичної (імунологічної) експертизи, згідно даних «Висновку експерта» судово-медичної експертизи, проведеної у відділенні судово-медичної імунології обласного комунального закладу «Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи» №163 від 05.03.2024 встановлено, що «Кров від трупа ОСОБА_9 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н ізосерологічної системи крові АВ0. Він є видільником (Se) групових антигенів А та Н, що встановлено дослідженням зразка його жовчі.» (т. 2, а.с. 139-141).

Згідно з висновком експерта №180 від 14.03.2024 за наслідками судової медичної (імунологічної) експертизи, кров підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить до групи В з ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н ізосерологічної системи крові АВ0. Він є видільником (Se) властивих йому групових антигенів В та Н, що встановлено дослідженням зразка його слини (т. 2, а.с. 144-145).

Відповіддю КНП ОМР «Охтирська центральна районна лікарня» від 07.05.2024 №1351/5, відповідно до якої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 19.02.2024 о 15.40 год. було проведено лабораторне дослідження на стан алкогольного сп`яніння. Результат дослідження від 19.02.2024 №44 - вміст алкоголю в сечі становить 1,73 ‰ (т. 2, а.с. 170).

Виходячи із викладеного, суд приходить до висновку, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 дані в судовому засіданні про необережне заподіяння смерті потерпілому через те, що палець випадково зіскочив на спусковий гачок внаслідок чого відбулись постріли, про що, як стверджує, також свідчить низька кучність пострілів та тактико-технічні характеристики зброї відповідно до яких така кількість пострілів мала відбутись за лічені секунди, є недостовірними та необ`єктивними, такими, що суперечать фактичним обставинам справи встановленим судом в ході розгляду кримінального провадження, доказам наданими стороною обвинувачення, а тому суд не бере їх до уваги та вважає, що такі показання обвинуваченого щодо обставин вчинення злочину та заперечення ним своєї вини у цьому є надуманими та розцінює як спробу обвинуваченого таким шляхом уникнути відповідальності за вчинений ним злочин.

Так, суд враховує, що на момент вчинення обвинуваченим пострілів із вилученої зброї потерпілий йому будь-якого фізичного супротиву не чинив. При цьому суд також враховує фізичний стан потерпілого, який перебував на реабілітації за місцем проживання після тяжких поранень у виді: множинних вогнепальних осколкових поранень верхніх кінцівок; сліпого поранення лівого передпліччя з переломом обох кісток у верхній третині та наявністю сторонніх тіл; сліпого поранення правої кисті з дирчатим переломом ІІ п`ясної кістки та наявністю сторонніх тіл. У судовому засіданні також були досліджені світлини із зображенням загиблого разом із потерпілою, як пояснила остання, на момент виписки із лікарняного закладу у м. Харкові перед направленням для продовження лікування в м. Суми. У останнього мав місце бандаж на лівій руці та перемотана кисть правої руки. З показів потерпілої встановлено також те, що ліва рука загиблого не розгиналась у лікті, їй доводилось за ним доглядати.

Необережність вчинення пострілів обвинуваченим спростовується, серед іншого, їх кількістю, та, як стверджував свідок ОСОБА_8 під час слідчого експерименту за його участю, наявністю двох автоматних черг пострілів. Згідно висновку СМЕ взаємне розташування зброї і потерпілого у процесі виконання пострілу (пострілів) змінювалося, що пояснює те, що не всі кулі влучили у тіло загиблого.

Крім того, сам факт відсутності будь-якого опору з боку потерпілого на момент заволодінні зброєю обвинуваченим спростовує доводи сторони захисту про наявність у діях обвинуваченого стану необхідної оборони.

Суд не бере до уваги також покази обвинуваченого та свідка ОСОБА_8 в частині того, що під час перебування на місці злочину ніхто не вживав спиртне. Обвинувачений вказував на те, що спиртне вжив після події. Вказані обставини спростовуються оглядом місця події під час якого було виявлено пляшку з-під спиртного та відповідний посуд; даними про наявність алкоголю у крові обвинуваченого та загиблого.

З огляду на викладене, вказані покази обвинуваченого суд також розцінює як обраний ним спосіб захисту з метою пом`якшення кримінальної відповідальності за скоєне.

Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та такі його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки він вчинив умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Обставин, визначених ч. 1 ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

До обставини, визначеної ч. 1 ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд відносить вчинення ним кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, у відповідності до ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжкого, характер, ступінь суспільної небезпечності та наслідки скоєного, відомості про особу обвинуваченого, який за місцем проживання та місцем проходження служби характеризується позитивно, на динамічному спостереженні обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, позицію прокурора та потерпілої. Крім того, суд бере до уваги вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини у справі про особу обвинуваченого, суд вважає доцільним призначити покарання ОСОБА_4 в межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк необхідний для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, оскільки його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Саме таке визначене покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов, в якому потерпіла просила стягнути з військової частини НОМЕР_1 моральну шкоду у сумі 400000,00 грн та з обвинуваченого ОСОБА_4 моральну шкоду у сумі 400000,00 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що загиблий ОСОБА_9 був їй співмешканцем, з яким вона проживала з 2015 року однією сім`єю як подружжя без реєстрації шлюбу. Його втрата спричинила їй стійкі глибокі емоційні та душевні страждання від безповоротної втрати рідної, коханої людини та неможливість за будь-яких обставин повернення до звичайного способу життя. Обвинувачений ОСОБА_4 на момент вчинення кримінального правопорушення перебував у службових відносинах з військовою частиною НОМЕР_1 , відтак вона має право на відшкодування моральної шкоди у порядку ст. 1172 ЦК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 позов не визнав у повному обсязі, заперечуючи свою провину у вчиненні кримінального правопорушення.

Цивільний відповідач - військова частина НОМЕР_1 позов не визнала в повному обсязі, посилаючись на те, що військовослужбовець ОСОБА_4 під час конфлікту, який виник на ґрунті особистої неприязні та вчинення протиправних дій стосовно ОСОБА_9 , не перебував на службі, службових (трудових) обов`язків не виконував, жодних задач від командування частини не отримував, користувався часом, наданим для вирішення особистих питань на свій розсуд, що не відносяться до виконання службових обов`язків.

Ухвалою суду від 19.11.2024 було залучено у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, за цивільним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , Військової частини НОМЕР_1 про стягнення моральної шкоди, якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Військової частини НОМЕР_1 - Державну казначейську службу України (адреса місцезнаходження АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ).

09.12.2024 від Державної казначейської служби України надійшло письмове пояснення в якому вказано, що зазначена установа не несе відповідальності за дії органів влади і моральна шкода має відшкодовуватись винною особою, або в порядку визначеному ст. 1172 ЦК України. Таким чином, казначейство жодних прав та інтересів позивача не порушувало, не вступало у правовідносини з ним і жодної шкоди позивачеві не завдавало, то відповідно до вимог Конституції України та законів воно не може нести відповідальність за шкоду завдану позивачу діями інших суб`єктів.

Розглядаючи позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_9 з 2015 року проживали однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, мали спільний побут та взаємні права й обов`язки, що підтверджується довідкою Вільненського старостинського округу Великописарівської селищної ради Охтирського району Сумської області від 20.02.2024 №117 (т. 1, а.с. 36), відповіддю Вільненського старостинського округу Великописарівської селищної ради Охтирського району Сумської області на адвокатський запит від 24.05.2024 №196 (т. 1, а.с. 102), показами самої потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_11 наданими в судовому засіданні, довідкою виданою Вільненського старостинського округу Великописарівської селищної ради Охтирського району Сумської області від 20.02.2024 за №116 та накладною від 17.02.2024 за якими саме потерпіла ОСОБА_6 здійснила поховання ОСОБА_9 , наявними у потерпілої документами загиблого ОСОБА_9 , наданими світлинами, що підтверджують спільне життя і побут потерпілої та загиблого, платіжними інструкціями про оплату потерпілою послуг за електропостачання за місцем спільного проживання із загиблим, скрін шотом повідомлення від «Нова Пошта» про надходження посилки від потерпілої за місцем проходження служби загиблого.

Таким чином, наданими та дослідженими у судовому засіданні доказами встановлено спільне проживання потерпілої ОСОБА_6 та ОСОБА_9 в цивільному шлюбі з 2015 року.

Постановою слідчого від 17.02.2024 ОСОБА_6 визнано потерпілою у даному кримінальному провадженні (т. 1, а.с. 188).

Частиною 1 статті 128 КПК України встановлено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 56 КПК України передбачено, що протягом кримінального провадження потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам факт порушення права (справи «Войтенко проти України», «Науменко проти України»).

У відповідності до Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода полягає, зокрема у моральних переживаннях у зв`язку з настанням для особи негативних наслідків, душевним стражданням, емоційним дискомфортом тощо, психотравмувальною ситуацією для потерпілого, у даному випадку за умов вчинення злочину щодо члена родини.

Стаття 1167 ЦК України, якою визначені підстави відповідальності за завдану моральну шкоду встановлює, що така шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Стаття 27 Конституції України гарантує, що кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.

За змістом ст. 23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно ч. 3 вказаної статті, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Судом встановлено, що внаслідок злочину вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_6 отримала та зазнала душевні та моральні страждання, які відбулися в результаті злочину, в зв`язку з втратою близької людини - цивільного чоловіка. Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 призвело до того, що порушився звичайний, нормальний спосіб життя потерпілої в цілому: негативні переживання та спогади, емоційна напруга. Отже, очевидним є те, що вчинення обвинуваченим злочину їй завдано моральної шкоди. При цьому, моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Як зазначено вище, наданими потерпілою доказами встановлений факт спільного проживання однією сімє`ю потерпілої та загиблого. Доводи сторони захисту про не доведеність зазначеного факту з огляду на відсутність судового рішення за наслідками розгляду справи в порядку цивільного судочинства, яким би підтверджувалась вказана обставина суд не бере до уваги, оскільки попереднього звернення до суду в порядку цивільного судочинства для встановлення даного факту закон не вимагає. Із цього приводу суд бере до уваги висновки зроблені Великою палатою Верховного Суду у постанові від 23.01.2024 р, у справі №523/14489/15-ц.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 2 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Тобто, відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у разі коли особа з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з цими особами в трудових (службових) відносинах та під час їх виконання.

Тобто, з урахуванням положень статей 1172, 1174 Цивільного кодексу України, для покладення на юридичну особу відповідальності за наслідками вчинення кримінального правопорушення необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності так і спеціальних, зокрема, перебування у трудових (службових) відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків.

У випадку завдання шкоди працівником діями, що за своїм змістом не випливають з виконання ним службових обов`язків, не виникає відповідальності юридичної або фізичної особи за шкоду, спричинену вказаним працівником.

Таким чином, при деліктних зобов`язаннях треба доводити не тільки факт заподіяння шкоди внаслідок протиправного діяння, але й виникнення такого діяння внаслідок неналежного виконання чи невиконання особою покладених на нього службових чи інших обов`язків.

Судом встановлено, що винним у заподіянні смерті потерпілого ОСОБА_9 є ОСОБА_4 , який проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , та був зарахований до її складу 26.01.2024. Таким чином солдат ОСОБА_4 перебував із військовою частиною НОМЕР_1 у службових відносинах.

Застосування солдатом ОСОБА_4 зброї, що призвело до смерті потерпілого ОСОБА_9 , відбулося під час несення обвинуваченим військової служби, в приміщенні житлового будинку для перебування в якому у проміжок часу між виконанням бойових розпоряджень був розквартирований обвинувачений та солдат цієї військової частини ОСОБА_8 .

Постріли солдатом ОСОБА_4 , внаслідок якого загинув ОСОБА_9 , було здійснено із закріпленої за солдатом в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_8 у зв`язку з військовою службою, та оголошенням в країні воєнного стану, вогнепальної зброї «Автомата Калашникова модернізований» калібру 7,62 мм (АКМ-762) серії НОМЕР_3 , 1960 р.в.

Таким чином на час вчинення вищевказаних протиправних дій, внаслідок яких настала смерть сина цивільного позивача, ОСОБА_4 вчинив перебуваючи у службових відносинах з військовою частиною НОМЕР_1 , та застосувавши зброю закріплену за іншим солдатом вказаної військової частини, а тому суд доходить до висновку, що моральна шкода повинна бути відшкодована потерпілій за рахунок Державного бюджету України, у тому числі.

Також, суд зазначає, що виходячи з того, що потерпіла заявила позовні вимоги до двох відповідачів, і обов`язок держави України в особі військової частини, відповідно до положень ЦК України, відшкодувати потерпілій моральну шкоду, завдану військовослужбовцем, який перебуває із військовою частиною у службових відносинах, не виключає обов`язку винного, тобто ОСОБА_4 , також відшкодувати завдану потерпілій моральну шкоду, суд доходить до висновку, що моральну шкоду на користь потерпілої у розмірі 400000 грн., слід стягнути і з Держави України в особі військової частини НОМЕР_1 та з ОСОБА_4 , у рівних частках.

Тому з урахуванням обставин справи, вимог розумності та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 та із Держави України в особі військової частини НОМЕР_1 , де проходив службу обвинувачений ОСОБА_4 на момент вчинення злочину, на користь потерпілої ОСОБА_6 по 200000,00 грн з кожного в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Доля речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до ст. 100 КПК України.

Питання стягнення витрат на проведення судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/119-24/2764-ФХВР від 14.03.2024 у розмірі 6058,24 грн (т. 2, а.с. 12), за проведення судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/119-24/2762-ФХВР від 19.03.2024 у розмірі 3029,12 грн (т. 2, а.с. 21), за проведення судової балістичної експертизи №СЕ-19/119-24/2765-БЛ від 26.02.2024 у розмірі 2650,48 грн (т. 2, а.с. 31), за проведення судової балістичної експертизи №СЕ-19/119-24/2768-БЛ від 07.03.2024 у розмірі 20825,20 грн (т. 2, а.с. 40), за проведення судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/119-24/3110-ФХВР від 29.03.2024 у розмірі 1514,56 грн (т. 2, а.с. 91), за проведення судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/119-24/3115-ФХВР від 02.04.2024 у розмірі 1514,56 грн (т. 2, а.с. 98), за проведення судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/119-24/3113-ФХВР від 02.04.2024 у розмірі 3029,12 грн (т. 2, а.с. 105), за проведення судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/119-24/3112-ФХВР від 05.04.2024 у розмірі 3029,12 грн (т. 2, а.с. 113), за проведення судової вибухово-технічної експертизи №СЕ-19/119-24/3114-ФХВР від 05.04.2024 у розмірі 3029,12 грн (т. 2, а.с. 120), на загальну суму 44679,52 грн у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

В порядку ч. 4 ст. 174 КПК України підлягає вирішенню питання про скасування арешту майна, накладеного під час досудового розслідування.

Суд вважає доцільним до обвинуваченого до набрання вироком законної сили продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки не застосування запобіжного заходу або застосування більш м`якого не забезпечить запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин, отже може переховуватись від відбування покарання, оскільки засуджується до реального його відбуття.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 349, 370, 371, 374-376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід залишити попередній у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набуття вироком законної сили.

Зарахувати у строк покарання ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 17 лютого 2024 року по день набрання вироком законної сили.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 200000 (двісті тисяч) гривень 00 коп. у рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином.

Стягнути з Державного бюджету Українина користь потерпілої ОСОБА_6 200000 (двісті тисяч) гривень 00 коп. у рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертиз у сумі 44679 (сорок чотири тисячі шістсот сімдесят дев`ять) грн. 52 коп.

Речові докази - вогнепальну зброю «Автомат Калашникова модернізований» калібру 7,62 мм (АКМ-762) серії НОМЕР_3 , 1960 р.в. та магазин до нього з 16 (шістнадцять) набоями калібру 7,62 мм, які зберігаються в камері зберігання зброї Охтирського РВП ГУНП в Сумській області, повернути військовій частині НОМЕР_1 , скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20.02.2024.

Речові докази - 14 (чотирнадцять) стріляних гільз калібру 7,62 мм з маркуванням «60 75», 2 (дві) стріляні кулі калібру 7,62 мм, 13 (тринадцять) фрагментів від стріляних куль, які зберігаються в камері зберігання зброї Охтирського РВП ГУНП в Сумській області, - знищити, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20.02.2024.

Речові докази порожню пляшку з-під горілки «PERVAK» ємністю 0,5 л, один фрагмент кістки від черепа, металеву чарку ємністю 100 гр із запахом горілки, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВПД №1 (сел. Велика Писарівка) Охтирського РВП ГУНП в Сумській області, - знищити, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20.02.2024.

Речові докази - дві запальнички та монети номіналом 10 грн, 5 грн, 2 грн, 50 коп., загальною сумою 17 грн 50 коп., які виявлено у кишені штанів трупа ОСОБА_9 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Охтирського РВП ГУНП в Сумській області, - повернути потерпілій ОСОБА_6 , скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20.02.2024.

Речові докази - деформований металевий предмет, зовні схожий на оболонку кулі, виявлений у черепній коробці під час розтину трупа ОСОБА_9 , светр (кофту) сірого кольору, з механічними пошкодженнями та нашаруванням РБК та речовини головного мозку, фуфайку (футболку) зразка ЗСУ зеленого кольору, з механічними пошкодженнями та нашаруванням РБК та речовини головного мозку, штани зразка ЗСУ, камуфльовані, з ременем коричневого кольору, з нашаруванням РБК, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Охтирського РВП ГУНП в Сумській області, - знищити, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20.02.2024.

Речові докази - чоловічу куртку чорного кольору, светр білого кольору, брюки джинсові синього кольору, одну пара ботинок чорного кольору, мобільний телефон IMEI НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Охтирського РВП ГУНП в Сумській області, - повернути ОСОБА_4 , або його матері ОСОБА_17 скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20.02.2024.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.

Суддя Охтирського міськрайонного суду ОСОБА_1