КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/2569/2025
ЄУН: 372/1119/25 Головуючий суддя у суді І інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 квітня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участю

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 4 березня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 4 березня 2025 року в задоволенні скарги ОСОБА_6 щодо бездіяльності Обухівського РУП та зобов`язання вчинити певні дії, відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу ОСОБА_6 .

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, ОСОБА_6 зазначає, що ні в тексті заяви про злочин, ні в тексті скарги до суду немає жодної згадки про ДБР. Крім того, як зазначає апелянт, суд стверджує, що ним не надано підтверджуючих доказів, які б свідчили про направлення даної заяви про злочин до Обухівського РУП. Проте ОСОБА_6 зазначає, що він додав до скарги як текст заяви, так і прикладений до неї скріншот поштового відправлення.

Окрім того, апелянт наголошує, що злочин, передбачений ч. 4 ст. 187 КК України, не є злочином приватного обвинувачення, а тому заявнику немає потреби доводити порушення його конкретних особистих прав. Вважає, що його вимоги є обґрунтованими, оскільки у заяві чітко описані обставини вчинення злочину.

Таким чином, на думку апелянта, має місце невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам, а також істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

ОСОБА_6 та уповноважена особа Обухівського РУП Київської області, будучи повідомленими про день, час та місце апеляційного розгляду у встановленому законом порядку, до суду апеляційної інстанції не з`явились, будь-яких заяв та клопотань не подавали.

Зважаючи на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності вказаних осіб.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши наявні матеріали, а також долучені стороною захисту під час апеляційного розгляду, обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

З матеріалів судового провадження встановлено, що 26 лютого 2025 року на електронну адресу Обухівського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 направлена заява про злочин, в якій ОСОБА_6 просив внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 187 КК України.

Оскільки відомості за його заявою не були внесені в ЄРДР, ОСОБА_6 звернувся Обухівського районного суду Київської області зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Обухівського РУП ГУ НП в Київській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя прийняте рішення обґрунтував тим, що з тексту поданої скарги вбачається, що ОСОБА_6 оскаржує бездіяльність Державного бюро розслідування, хоча з тексту поданої на електрону адресу суду копії заяви вбачається, що заява про злочин була адресована до Обухівського РУП. До матеріалів скарги скаржником не надано підтверджуючих доказів, які б свідчили б про направлення даної заяви про злочин до Обухівського РУП та її прийняття відповідним органом, дії якого оскаржує заявник.

Крім того, з тексту поданої скарги не зрозуміло, яким чином порушені права особи, яка звернулася до суду, в тексті відсутні обґрунтування заявлених вимог, що унеможливлює слідчому судді дати оцінку даного звернення.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважав, що доводи скарги про наявність факту бездіяльності уповноваженої особи Обухівського РУП в частині невнесення заяви про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР, неправомірність такої бездіяльності не доведені під час розгляду скарги та не узгоджуються із наданими слідчому судді доказами.

Таким чином, з поданих матеріалів не вбачаються порушення прав скаржника, які підлягають відновленню у судовому порядку слідчим як особою, уповноваженою законодавством на вчинення відповідних процесуальних дій.

Проте колегія суддів не може погодитися з таким висновком слідчого судді.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Зі змісту заяви ОСОБА_6 встановлено, що заява містить виклад обставин про вчинення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розбійного нападу на військовослужбовця ОСОБА_11 , з зазначенням конкретних подій, тобто, заява містить виклад обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а відтак слідчий чи інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язана була прийняти та зареєструвати таку заяву, внести по вказаній заяві відомості до ЄРДР, та розпочати проведення перевірки в рамках кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 214 КПК України.

Оскільки уповноваженою особою Обухівського РУП ГУ НП у Київській області після отримання зазначеної заяви, в порушення вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, відомості про кримінальне правопорушення за поданою заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були, то уповноваженими особами була допущена бездіяльність, що спростовує висновок слідчого судді у цій частині.

Окрім того, колегія суддів вважає помилковим висновок слідчого судді про те, що ОСОБА_6 оскаржує бездіяльність Державного бюро розслідування, оскільки, як обґрунтовано послався апелянт, ні в тексті заяви про злочин, ні в тексті скарги до суду немає жодної згадки про ДБР.

Також колегія суддів вважає таким, що суперечить вимогам закону висновок слідчого судді про те, що з тексту поданої скарги не зрозуміло, яким чином порушені права особи, яка звернулася до суду, в тексті відсутні обґрунтування заявлених вимог, оскільки ОСОБА_6 у даному випадку є заявником, яким, відповідно до положень ч. 1 ст. 60 КПК України, може бути фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим, а відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України заявник має право на оскарження бездіяльності дізнавача, слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків слідчого судді, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення скарги ОСОБА_6 .

За встановлених обставин апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 4 березня 2025 року, якою в задоволенні скарги ОСОБА_6 щодо бездіяльності Обухівського РУП та зобов`язання вчинити певні дії, відмовлено, - скасувати.

Постановити нову ухвалу:

Скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб Обухівського РУП ГУ НП в Київській області внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_6 від 26 лютого 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

______________________ _______________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4