Справа № 308/122/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , з участю прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання заступника начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погодженого процесуальним керівником - прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000004 ОСОБА_3 про обрання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сумської області, м. Конотоп, громадянина України, українця за національністю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

- запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні заступника начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 перебувають матеріали досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000004 від 03.01.2025 рокуза ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Із внесеного клопотання, погодженого з прокурором вбачається, що 03 січня 2025 року близько 18 години 40 хвилин ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, разом із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та іншими наразі невстановленими органом досудового розслідування особами, перебуваючи у громадському місці - паркувальному майданчику перед ТОВ «АТБ - МАРКЕТ», розташованого за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 160 а, умисно, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яке проявилось у нахабному та зневажливому ставленні до норм громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, усвідомлюючи своє перебування у громадському місці та незважаючи на присутність інших осіб, маючи при собі спеціально пристосовані предмети для нанесення тілесних ушкоджень, про що було відомо всім учасникам групи осіб, в ході конфлікту, виражаючись в адресу працівників правоохоронних органів, а саме оперуповноваженого УКР ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , оперуповноваженого УКР ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та старшого оперуповноваженого УКР ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , нецензурною лайкою, після чого продовжуючи свої хуліганські дії, невстановлена наразі органом досудового розслідування особа силою витягнувши ОСОБА_10 із службового транспортного засобу марки «Рено Дастер» на номерах оперативного прикриття, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень схожого на кастет, наніс тілесні ушкодження в область обличчя, живота та грудної клітини ОСОБА_13 , при цьому, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 тримали останнього за його одяг, в той же час, ОСОБА_9 , та ще одна особа, яка наразі не встановлена органом досудового розслідування, силою витягнули ОСОБА_11 із службового транспортного засобу марки «Рено Дастер» на номерах оперативного прикриття, після чого ОСОБА_9 із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, схожого на кастет, нанесла тілесні ушкодження в область обличчя та грудної клітини, поряд із цим ОСОБА_4 знаходився поруч та продовжував висловлюватись нецензурною лайкою в бік працівників правоохоронних органів.

Внаслідок хуліганських дій, ОСОБА_13 спричинено тілесні ушкодження у вигляді тупої травми живота, забою грудної клітини, гематоми нижньої губи, а ОСОБА_11 спричинено тілесні ушкодження у вигляді забою нижньої тканини обличчя, забою грудної клітини.

Слідчий вказує, що 04.01.2024, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сумської області, м. Ужгород, громадянина України, українця за національністю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, вчинені групою осіб.

Також останнього затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Зазначає, що обгрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується комплексом зібраних в рамках кримінального провадження доказів, зокрема: протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України, протоколами допиту свідків, протоколами допиту потерпілих, протоколами впізнання та іншими зібраними в ході проведення досудового розслідування матеріалами кримінального провадження ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину пов`язаного із грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, вчинені групою осіб, обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не надається можливим, оскільки воно на думку органу досудового розслідування буде неефективним.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки передбачає собою перебування підозрюваного під виховним впливом людей, близьких по роботі, місцю проживання або пов`язаних між ними родинними зв`язками. В ході проведення досудового розслідування не встановлено осіб, які б поручились за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків та які викликають довіру суду не встановлено, що унеможливлює обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки. Крім того, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не буде усунуто ризик передбачений ч.5 ст.177 КПК України, а саме вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення. Окрім того, при обранні вказаного заходу, підозрюваний може впливати на свідка, в даному кримінальному провадженні, щодо зміни його показів на судовому розгляді.

Слідчий вказує, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду розуміючи невідворотність покарання за вчинений ним тяжкий злочин. Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 , є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Вищевказані обставини, дають підстави вважати, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховування від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України так і поза межами таких, а також переховуватись на території України.

Крім того вказує, що ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи чи інші докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які невстановлені органом досудового розслідування, незаконного впливати на свідків чи потерпілих, тобто чинити на них психологічний тиск чи фізичний вплив щоб вони змінили або відмовились від своїх показів, або схиляти їх до дачі неправдивих показань з обставин вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. ОСОБА_4 може незаконно впливати на вказаних учасників кримінального процесу, а тому будучи на волі він зможе здійснити підкуп чи застосувати насильство до них, тобто чинити на них психологічний тиск чи фізичний вплив щоб вони відмовилися від своїх показів, або схилити їх до дачі неправдивих показань.

Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто перешкодити явці свідка чи потерпілого до органу досудового розслідування та в суд, для проведення слідчих дій та дачі показів, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Зазначає, що підставою застосування підозрюваному ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність вищевказаних ризиків.

Враховуючи вищенаведене, просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, на строк 60 діб.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, заявив клопотання про допит свідка ОСОБА_14 . Крім того вказав, що сама лише тяжкість покарання за вчинення інкримінованого злочину не може бути підставою наявності ризику переховування від органу досудового розслідування та суду. Наголосив, що в клопотанні не конкретизована участь його підзахисного у вчиненні хуліганських дій. Вказав, що такий не завдавав ударів потерпілим, не мав при собі предмета, схожого на кастет. Просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний у судовому засіданні просив підтримав позицію захисника.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного, його захисника, приходжу до наступного висновку.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться (зареєстрований) орган досудового розслідування як юридична особа.

У провадженні заступника начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 перебувають матеріали досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000004 від 03.01.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 повідомила, що не була безпосереднім очевидцем події правопорушення, в той час перебувала вдома. Коли додому повернувся її цивільний чоловік ОСОБА_4 , то розповів, що вони з друзями перебували в бані в закладі Європа, до них підійшов чоловік та повідомив, що біля їх автомобілів крутяться підозрілі особи. Коли вони вийшли з`ясувати в чому справа, невідомі особи поїхали геть. Через деякий час вони помітили, що вказані невідомі особи повернулися на попереднє місце, після чого ОСОБА_4 з друзями знову вийшли до них, після чого почалася штовханина. В подальшому вночі до них з ОСОБА_4 додому увірвалися особи в масках та військовій формі, які не представилися, виламали дверний замок, з застосуванням насильства затримали ОСОБА_4 та провели в будинку обшук без жодної ухвали слідчого судді.

Слідчим суддею в судовому засіданні з`ясовано думку сторони захисту щодо необхідності реагування слідчого судді на встановленні з показів свідка обставини, на що захисник відповів, що стороною захисту самостійно будуть вжиті заходи реагування, встановлені КПК України, на потенційно неправомірні дії представників правоохоронних органів та сприяння слідчого судді не потребують.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполучного Королівства» (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Затримання та тримання під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії).

Слідчим суддею встановлено, що 04.01.2025 року о 17 год. 36 хв. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

04.01.2025 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме рапортом від 03.01.2025 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 04.01.2025 року, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.01.2025 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 04.01.2025 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 04.01.2025 року, талоном №119/119 від 03.01.2025 року з травматологічного пункту КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради, талоном №118/118 від 03.01.2025 року з травматологічного пункту КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради, протоколом огляду предметів від 04.01.2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 04.01.2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 04.01.2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 04.01.2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 04.01.2025 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 04.01.2025 року.

Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, та санкція за вчинення якого, згідно ч. 4 ст. 296 КК України, передбачає покарання у виді позбавленні волі на строк від трьох до семи років.

Слідчому судді, не надано достатньо доказів обставин, які свідчать про наявність необґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність підстав вважати, що ОСОБА_4 , залишаючись на волі, не буде ухилятись від органу досудового розслідування та суду та впливати на свідків та потерпілих у даному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Слідчим суддею приймається до уваги наявність обґрунтованої підозри про вчинення підозрюваним інкримінованого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавленні волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину.

Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого підозрюваному правопорушення, на даний час існує ризики того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, і за який йому може бути призначено покарання у виді позбавленні волі на строк від трьох до семи років, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, що надає достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а також враховуючи те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, будуть не достатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому вважаю, що клопотання є підставним, обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом. За ч. 4 вказаної статті слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Так з повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, тобто у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, вчинені групою осіб.

Відтак, слідчий суддя приймає до уваги тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 злочину - застосування насильства щодо потерпілих.

Тож, на переконання слідчого судді, при обранні підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, розмір застави слід не визначати.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 392, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою обчислювати ОСОБА_4 з 17 год. 36 хв. 04 січня 2025 року по 03 березня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_1