Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/274/2025 Справа № 641/406/25
УХВАЛА
11 лютого 2025 року м. Харків
Слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваної ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, із середньою освітою, незаміжньої, на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , засудженої вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з випробуванням строком на 3 строки, -
В обґрунтування свого клопотання слідчий посилається на те, що 18.01.2025 до ЧЧ ВП №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, надійшов рапорт, про те, що 01.01.2025 року за адресою: АДРЕСА_3 , невстановлена особа шляхом вільного доступу скоїла крадіжку мобільного телефону «Xiaomi Note 12», чим спричинила матеріальну шкоду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЖЄО №1002 від 18.01.2025).
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучі раніше засудженою за вчинення корисливого злочину проти власності, на шлях виправлення та перевиховання не стала та знову скоїла умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.
ОСОБА_6 , 01.01.2025, приблизно о 15:00 перебувала, в квартирі АДРЕСА_4 , де побачила на столі в кухні мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 12 8/128 GB Onyx Gray», в корпусі сірого кольору, належний ОСОБА_7 , після чого у неї виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним майном.
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, поширеного на території України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вважаючи, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяла зі столу в кухні вищевказаний мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 12 8/128 GB Onyx Gray», в корпусі сірого кольору, належний ОСОБА_7 , вартістю 6236,00 грн., разом з яким покинула місце вчинення злочину, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинила потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.
Так, ОСОБА_6 11 лютого 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.
Орган досудового розслідування вважає, що існують обґрунтовані ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків по даному кримінальному провадженні, вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення, оскільки остання підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення (злочину), за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, офіційно не працевлаштована, у неї відсутні законні джерела доходу, не має стійких соціальних зв`язків, раніше засуджена за злочин проти власності, у зв`язку із чим слідчий та прокурор вважають за необхідне застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної та просили його задовольнити.
Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, зазначивши, що остання має міцні соціальні зв`язки, мешкає разом із співмешканцем в м. Харкові.
ОСОБА_6 підтримала думку захисника, просила в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.
Слідчий та прокурор, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та при розгляді клопотання, довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що підтверджується сукупністю доказів, на які слідчий та прокурор послались у клопотанні.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Статтею 27 Конституції України визначено, що кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, та вчинити інші кримінальні правопорушення.
Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення (злочину) , за яке законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, даних про офіційне працевлаштування та наявності джерел для існування ОСОБА_6 суду не надано, крім того, здійснила кримінальне правопорушення в період випробувального строку, за місцем реєстрації в м. Харкові не проживає, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органу досудового розслідування та суду на території України або за її межами. Виходячи з цього, ОСОБА_6 може переховуватись від суду, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, з чого виникають ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, суд вважає реальним ризик, передбачений п.п. 3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинення ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення, оскільки остання раніше судима за злочини проти власності.
Всі вищевикладені ризики у їх сукупності свідчать про неможливість їх запобігання шляхом застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, оскільки інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного під час кримінального провадження.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Так, судом, відповідно до ст.182 КПК України визначається розмір застави та встановлюється обов`язок виконання підозрюваним одного або кількох обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання, та застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування.
Підозрювану ОСОБА_9 взяти під варту в залі суду.
Строк тримання під вартою рахувати з дня взяття під варту в залі суду, тобто з 11 лютого 2025 року.
Строк дії ухвали до 11 квітня 2025 року.
Визначити розмір застави ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 (п`ятидесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень.
Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.
Звільнити підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти після внесення застави на вказаний рахунок, згідно до ч. 4 ст. 202 КПК України.
У разі внесення застави, відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за викликом;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Підозрюваний, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки.
Виконання даної ухвали в частині контролю за виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків доручити відділу поліції № 2 ХРУП № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя- ОСОБА_1