ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/2104/24
Провадження №: 11-кп/818/2606/24 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_1

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення апеляційної скарги

19 грудня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора на вирок Московського районного суду м.Харкова від 07 11 2024 року у кримінальному провадженні №0000071 від 04 05 2023 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

18 12 2024 року прокурором було подано апеляційну скаргу на вирок Московського районного суду м.Харкова від 07 11 2024 року у кримінальному провадженні №0000071 від 04 05 2023 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій апелянт просить вирок суду першої інстанції скасувати на підставі неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, що полягає в застосуванні закону, який не підлягає застосуванню та ухвалити новий вирок, за яким ОСОБА_3 призначити покарання за ч.1 ст.190 КК України 1 рік обмеження волі, за ч.2 ст.190 КК України 3 роки обмеження волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення меншого суворого покарання більш суворим остаточно призначити 3 роки обмеження волі.

При перевірці вказаної апеляційної скарги, судом апеляційної інстанції встановлені підстави для її повернення.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави, як зазначено в п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі».

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 10 2003 року призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, тобто використання положень ст.ст.75, 76 КК України не є призначенням покарання, а лише способом відбування призначеного покарання.

На думку суду апеляційної інстанції, відповідно до п.п.2,3 ч.1 ст.399 КПК України подана апеляційна скарга прокурора є невмотивованою та із її тексту неможливо однозначно визначитись в чому ж полягає явна невідповідність призначеного покарання, так як вироком Московського районного суду м.Харкова від 07 11 2024 року обвинуваченому ОСОБА_3 призначено покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі; за ч.2 ст.190 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України призначено ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

В той же час і прокурор в апеляційній скарзі просить як за окремі злочини так і за їх сукупністю остаточно призначити 3 роки обмеження волі, що є тотожним до призначеного покарання судом першої інстанції.

Вищенаведене є перешкодою для призначення справи до розгляду, у відповідності до п.п.2,3 ч.3 ст.399 КПК України, внаслідок чого, апеляційна скарга підлягає поверненню на підставі вищевказаних положень.

При цьому, прийняття рішення щодо повернення апеляційної скарги не є обмеженням в доступі до правосуддя і не позбавляє можливості заявника на повторне звернення.

За таких обставин, відповідно до вимог п.п.2,3 ч.3 ст.399 КПК України, апеляційна скарга прокурора підлягає поверненню особі, яка її подала.

Згідно з ч.5 ст.399 КПК України, копія ухвали про повернення апеляційної скарги невідкладно надсилається особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Керуючись ст.ст. 6, п.п.2,3 ст.399 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора на вирок Московського районного суду м.Харкова від 07 11 2024 року у кримінальному провадженні №0000071 від 04 05 2023 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку згідно до положень ст.ст. 424,426 КПК України.

Суддя Харківського апеляційного суду ОСОБА_1