Справа№750/534/24
Провадження №1-в/751/478/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2024 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові подання Деснянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про приведення вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.02.2024 відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до закону, -

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2024 року до Новозаводського районного суду м. Чернігова згідно з ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 09.12.2024 надійшло подання Деснянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про приведення вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.02.2024 відносно засудженого ОСОБА_3 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-ІХ..

Подання обґрунтовано тим, що засуджений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України 16.09.2023, а сума завданої матеріальної шкоди становила 388,00 грн. Законом України від 18.07.2024 №3886-ІХ підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжку та скасовано кримінальну відповідальність за вчинення такого діяння, якщо вартість викраденого складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Оскільки станом на 01.01.2023 розмір прожиткового мінімуму становив 2 684 грн, то дії ОСОБА_3 можуть бути кваліфіковані як дрібне викрадення чужого майна та тягнути за собою притягнення до адміністративної відповідальності.

У судове засідання засуджений ОСОБА_3 не з`явився, про місце та час розгляду подання повідомлений належним чином.

Представник Деснянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд подання без його участі, подання підтримує та просить задовольнити.

Прокурор у судове засідання також не з`явилася, надала заяву про розгляд подання без її участі, просить звільнити ОСОБА_3 у зв`язку з усуненням караності діяння.

Згідно з абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України їх неприбуття в судове засідання не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні, в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали подання та матеріали особової справи засудженого, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

У судовому засіданні встановлено, що вироком Деснянського районного суду міста Чернігова від 08.02.2024 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, та відповідно до ст. 76 КК України на нього покладені обов`язки.

Даний вирок набрав законної сили 12.03.2024 року.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» №3886-IX від 18 липня 2024 року, відповідно до якого у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-ІХ) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-ІХ) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відтак кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір викраденого майна перевищує встановлений статтею 51 КУпАП розмір, а саме: 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового Кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1. ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 684,00 грн, а тому для кваліфікації правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму (соціальна пільга) становила 1 342,00 грн.

Отже, на момент вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2 684,00 грн (1342*2=2684).

Зі змісту вироку Деснянського районного суду міста Чернігова від 08.02.2024 вбачається, що ОСОБА_3 вчинив передбачене ч. 4 ст. 185 КК України кримінальне правопорушення 16.09.2023, а сума таємно викраденого майна становила 388,00 грн, тобто не перевищувала 2 684,00 грн.

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 07 жовтня 2024 року в справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24) викладено висновок щодо застосування норм права, відповідно до якого Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що сума таємно викраденого ОСОБА_3 майна становила 388,00 грн, тобто була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-ІХ та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність (2 684,00 грн), суд приходить до висновку про необхідність звільнення засудженого від призначеного покарання у зв`язку з усуненням караності діяння.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна», ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 376, 535, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання Деснянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про приведення вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.02.2024 відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до закону задовольнити.

Засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від призначеного вироком Деснянського районного суду міста Чернігова від 08 лютого 2024 року покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1