Номер провадження:1-в/521/562/25
13 січня 2025 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника колонії (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 ,
засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі (в режимі відеоконференції) заяву ОСОБА_5 , про приведення вироків відносно нього у відповідність до чинного законодавства, суд,-
До Малиновського районного суду міста Одеси на розгляд надійшла заява ОСОБА_5 про приведення у відповідність до положень Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18.07.2024 року вироків відносно нього.
Засуджений в режимі відеоконференції заяву підтримав та просив привести вироки у відповідність до чинного законодавства.
Прокурор в судовому засіданні вважала можливим привести вирок Приморського районного суду м. Одеси від 24.06.2022 року відносно ОСОБА_5 у відповідність до чинного законодавства.
Дослідивши зміст заяви, надані матеріали та вислухавши думку учасників, суд приходить до наступних висновків.
Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП, набув чинності 09 серпня 2024 року. (в подальшому Закон №3886-ІХ)
Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 278/1566/21 від 07 жовтня 2024 року (10.10.2024 року забезпечено надання загального доступу до резолютивної частини судового рішення та 17.10.2024 року забезпечено надання загального доступу до повного тексту судового рішення) з метою формування єдиної правозастосовної практики прийшла до висновку, що питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом 3886 IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння. Крім того, у даній постанові Об`єднана палата вважає, що Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК України може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподатковуваних мінімуми (далі НМ). Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.
Тобто для діянь, які на час їх вчинення становили кримінальне правопорушення за статтями 185, 190 або 191 КК України, але в яких вартість предмета кримінального правопорушення не перевищувала 2 НМ (розмір НМ встановлюється на час вчинення правопорушення), Закон № 3886-IX скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України (окрім випадку, якщо такі діяння не підпадають під ознаки іншого кримінального правопорушення).
Згідно наданих матеріалів судом встановлено наступне.
21.05.2020 року ОСОБА_5 було засуджено вироком Київського районного суду м. Одеси за вчинення кримінального правопорушення за епізодом від 30 березня 2020 року як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілого (ч. 2 ст. 186 КК України).
Згідно з даним вироком ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки.
Діяння, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, за яке ОСОБА_5 засуджено вироком Київського районного суду м. Одеси від 21.05.2020 року залишається кримінально караним та Законом №3886-ІХ його кримінальна протиправність не скасована, враховуючи, що для кваліфікації дій особи за ст. 186 КК (грабіж) розмір викраденого майна значення не має.
24.06.2022 року ОСОБА_5 було засуджено вироком Приморського районного суду м. Одеси за вчинення кримінальних правопорушень, а саме за епізодами:
- від 03.04.2022 року як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, яка поєднана з проникненням у сховище в умовах військового стану (ч. 4 ст. 185 КК України), сума викраденого майна 6 783 грн 47 коп.;
- від 06.04.2022 року як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), яка поєднана з проникненням у сховище, в умовах військового стану (ч. 4 ст. 185 КК України), сума викраденого майна 3 508 грн. 80коп.;
- від 07.04.2022 року як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, яка поєднана з проникненням у сховище, в умовах військового стану (ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України), сума викраденого майна 389 грн. 88 коп.
Згідно з вироком Приморського районного суду м. Одеси від 24.06.2022 року ОСОБА_5 призначено покарання:
- за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років;
- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України покарання визначено шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, та остаточно визначено у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць. Згідно з ч. 1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, до покарання за даним вироком ОСОБА_5 частково приєднано один місяць позбавлення волі з невідбутого ним покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 27.05.2020 року. Остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5(п`ять ) років 2(два) місяці.
Два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в частині кваліфікації кримінальних правопорушень) дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, та станом на 01.01.2022 рік ця сума становила 2 481,00 грн.
Відповідно до зазначеного вироку, ОСОБА_5 засуджений за діяння, передбачене ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України (епізод від 07.04.2022) за яким сума заподіяної шкоди, не перевищує 2 НМ та підпадає під дію Закону №3886-ІХ.
Згідно з вироком Приморського районного суду м. Одеси від 24.06.2022 року ОСОБА_5 за епізодами від 03.04.2022 року та від 06.04.2022 року, сума викраденого майна складає 6 783,47 грн, та 3 508,80 грн відповідно, що станом на момент вчинення кримінального правопорушення перевищує суму двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян станом на 01.02.2022, та унеможливлює застосування у даному випадку Закону 3886-IX.
За таких обставин суд приходить до висновку, що вирок Приморського районного суду м. Одеси від 24.06.2022 року необхідно привести у відповідність до закону 3886-IX. Виключити з резолютивної частини зазначеного вироку посилання на ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України.
Покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 24.06.2022 за ч. 4 ст. 185 КК України залишити без змін у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.
06.06.2024 року ОСОБА_5 було засуджено вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області за вчинення кримінального правопорушення за епізодом від 17 травня 2024 року як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту (ч. 1 ст. 309 КК України).
Згідно з вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.06.2024 року ОСОБА_5 призначено покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік та до даного покарання, на підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України, частково приєднано невідбуту частину основного покарання за вироком Приморського районного суду міста Одеси від 24 червня 2022 року, яке станом на дату ухвалення вироку становить 3 роки 00 (нуль) місяців 00 (нуль) днів позбавлення волі, та остаточно ОСОБА_5 призначене остаточне основне покарання в виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці.
Оскільки скоєний ОСОБА_5 злочин (епізод за ч. 1 ст. 309 КК України) за останнім вироком від 06.06.2024 року не підпадає під дію Закону № 3886-IX, а тому призначене покарання за вказаним вироком не підлягає приведенню у відповідність.
На даний час ОСОБА_5 за вказаним вироком відбуває покарання у Державній установі «Одеська виправна колонія (№ 14)».
Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.
Пунктом 2 частини 2 статті 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених п. 13. ч. 1 ст. 537 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що подана ОСОБА_5 заява про приведення вироків у відповідність підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-
Заяву ОСОБА_5 про приведення у відповідність до положень Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 року вироків щодо нього - задовольнити.
Привести вирок Приморського районного суду м. Одеси від 24.06.2022 року у відповідність до положень Закону № 3886-IX.
Виключити з резолютивної частини вироку Приморського районного суду м. Одеси від 24.06.2022 року посилання на ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 70 КК України.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 24.06.2022 року за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.
За вироком Приморського районного суду м. Одеси від 24 червня 2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід вважати засудженим за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць. Згідно з ч. 1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, до покарання за даним вироком ОСОБА_5 частково приєднано один місяць позбавлення волі з невідбутого ним покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 27.05.2020 року. Остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.
Вироки Київського районного суду м. Одеси від 27.05.2020 року ч. 2 ст. 186 КК України, та Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 червня 2024 року за ч.1 ст.309 КК України відносно ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1