Справа № 947/2332/25
Провадження № 1-кс/947/3056/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000683 від 17.10.2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Тарутинського району, селища Вознесенівка, неодруженого, українця, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого охоронцем ТОВ «Транссервіс 2008», раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000683 від 17.10.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, термін дії якого востаннє продовжено Указом Президента України № 469/2024 від 23.07.2024, з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб, який затверджено Верховною Радою України, відповідними Законами України «Про затвердження Указу Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», на території України посилено кримінальну відповідальність за злочини проти власності.

Приблизно в жовтні 2024 року, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення майна, що належить ТОВ «Транссервіс 2008», а саме зернових культур, що зберігаються в ангарі, який розташований на території товариства за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Молодіжне, вул. Фермерська, буд. 7/2.

З метою реалізації свого злочинного наміру, більш точну дату досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 22.02.2025, ОСОБА_4 вступив у змову з охоронцями ТОВ «Транссервіс 2008» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та мешканцями близь розташованих сіл Одеського району ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та іншими не встановленими в ході досудового розслідування особами, попередньо обговоривши план скоєння крадіжки.

Перебуваючи на території ТОВ «Транссервіс 2008» та виконуючи свої обов`язки щодо охорони майна підприємства, розуміючи протиправність своїх дій та посилену відповідальність за злочини у зв`язку із дією воєнного стану на території України, а також усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншими не встановленими в ході досудового розслідування особами, 22.02.2025 в період часу з 19 по 21 годину, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, бажаючи щоб їхні дії залишились непоміченими, попередньо відключили камери відеоспостереження та сигналізацію на території підприємства, відчинили в`їзні ворота ТОВ «Транссервіс 2008» та двері ангару, де зберігалося зерно пшениці.

Далі, на заздалегідь підготовленому спеціальному вантажному фургоні марки «Ford» «Transit», державний номерний знак НОМЕР_1 , на територію підприємства заїхали ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та навантажили зерно пшениці в транспортній засіб, в той час як ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інші невстановлені в ході досудового розслідування особи спостерігали за оточуючою обстановкою.

В подальшому, того ж дня, а саме 22.02.2025, приблизно о 20 годині 00 хвилин вказаний спеціальний вантажний фургон марки «Ford» «Transit» під керуванням ОСОБА_9 , в якому перебував також ОСОБА_10 , виїхав з ангару та охоронюваної території ТОВ «Транссервіс 2008» та направились до складського приміщення розташованого за адресою: Одеська область, Одеський район, смт. Великодолинське, вул. Ентузіастів, буд. 10, що перебуває у користуванні ОСОБА_9 де розвантажили зерно пшениці.

Далі, того ж дня, а саме 22.02.2025 приблизно 21 годині 00 хвилин продовжуючи реалізацію злочинного наміру, направленого на таємне заволодіння майном ТОВ «Транссервіс 2008» з метою незаконного збагачення ОСОБА_10 та ОСОБА_9 на спеціальному вантажному автомобілі марки «Ford» «Transit», державний номерний знак НОМЕР_1 повернулися до ангару на охоронюваної території ТОВ «Транссервіс 2008», та навантажили зерно пшениці об`ємом 1,7 тон, де ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інші невстановлені в ході досудового розслідування особи продовжили спостерігати за оточуючою обстановкою, бажаючи щоб їх дії були не помічені.

Далі, 22.02.2025 приблизно о 21 годині 00 хвилин вказаний спеціальний вантажний фургон марки «Ford» «Transit», під керуванням ОСОБА_9 , в якому перебували також ОСОБА_10 , виїхав з ангару та охоронюваної території ТОВ «Транссервіс 2008», прямуючи до складського приміщення, розташованого за адресою: вул. Ентузіастів, буд. 10, смт. Великодолинське, Одеська обл., Одеський р-н, з метою вивантаження викраденого ними зерна пшениці об`ємом 1,7 тон.

Близько о 22 годині 19 хвилин 22.02.2025, прибувши на місце розташування вищевказаного складського приміщення спеціальний вантажний фургон марки «Ford» «Transit» державний номерний знак НОМЕР_1 , заїхав на територію та в подальшому ОСОБА_9 та ОСОБА_10 затримано співробітниками поліції.

Під час огляду працівниками поліції спеціального вантажного фургону марки «Ford» «Transit», державний номерний знак НОМЕР_1 виявлено зерно пшениці, вагою 1,7 тони, якою протиправно заволоділи злочинці, чим спричинили майнову шкоду ТОВ «Транссервіс 2008».

Таким чином, в наслідок незаконного заволодіння зерном пшениці 3,28 тон спричинено майнову шкоду ТОВ «Транссервіс 2008» на загальну суму 29793 гривні 32 копійки.

За викладених обставин, 23 лютого 2025 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст.. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 тяжкого злочину, характер вчиненого кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні:

Прокурор вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, звернув увагу, що підозрюваний був охоронцем ТОВ «Транссервіс 2008», і взагалі не відповідав за збереження майна.

Захисник долучила документи, які характеризують особу підозрюваного. Повідомила, що підзахисний співпрацює зі слідством. Вважає, що клопотання сторони обвинувачення є необґрунтованим, а ризики безпідставні та не доведені. Просила відмовити у задоволенні клопотання та обрати цілодобовий домашній арешт, а в разі задоволення клопотання просила визначити розмір застави, що відповідає максимальному розміру, передбаченому п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Підозрюваний з підозрою згоден, підтримав думку захисника.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

23.02.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні наступними матеріалами, зокрема:

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 21.10.2024;

-протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_11 від 15.01.2025;

-протоколом обшуку на території ангару який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 від 23.02.2025;

-протоколом огляду на території складських приміщень розташованих за адресою: АДРЕСА_4 від 23.02.2025;

-протоколом обшуку автомобілю марки «Ford», моделі «Transit», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який перебуває у власності та користуванні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.02.2025;

-протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 23.02.2025;

-протоколами затримання ОСОБА_9 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ін. від;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 23.02.2025;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 23.02.2025;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_10 від 23.02.2025;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 23.02.2025;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 23.02.2025;

-протокол про результати проведення НСРД від 08.01.2025;

-іншими матеріалами досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні в їх сукупності.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги п. 175 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.07.2011 року, згідно якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий суддя має право зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, СПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, а також характеризуючі дані відповідно до яких підозрюваний не одружений, дітей на утриманні немає, раніше судимий, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Враховуючи також те, що, підозрюваному при ознайомлені з матеріалами кримінального провадження стануть відомі анкетні дані потерпілого та свідків, які в подальшому, будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику можливого незаконного впливу на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Водночас, слідчий суддя бере до уваги, встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК)

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Одночасно, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено існування ризиків, передбачених п. п, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_4 може: перешкоджати кримінальному провадженню, та продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, з огляду на те, що стороною обвинувачення не зазначено, яким саме чином він може перешкоджати кримінальному провадженню, підозрюваний раніше не судимий, та наразі органом досудового розслідування не доведено систематичність вчинення злочинів підозрюваним, а наразі лише перевіряється причетність останнього до вчинення злочину.

Разом з тим, щодо існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя зауважує, що обґрунтування прокурора у судовому засіданні та слідчого у письмовому клопотанні щодо існування в рамках означеного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є неспроможними, формальними та такими, що нівелюють саму мету застосування запобіжного заходу, якою у тому числі є необхідність виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо лише шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину (до даної категорії належить підозрюваний ) складає від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (від 60 560 грн. до 242 240 грн.).

Разом з цим, відповідно до абзацу другого ч. 5 ст. 188 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Так, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в умовах воєнного стану, будучи при цьому охоронцем ТОВ «Транссервіс 2008», який не виконував покладені на нього обов`язки, а навпаки ймовірно вчинив дії на викрадення майна ТОВ «Транссервіс 2008» за обставин, як вони викладені у повідомленні про підозру, є підставою для виключного випадку визначення розміру застави.

Визначаючи розмір застави слідчий суддя бере до уваги той факт, що саме підозрюваний ОСОБА_4 , який в тому числі повинен був відповідати за збереження майна ТОВ «Транссервіс 2008», за попередньою змовою групою осіб, приймав участь у таємному викраденні майна в результаті чого заподіяно шкоду товариству в якому він працює, що свідчить про цинічність його дій та зухвалий характер вказаного кримінального правопорушення, а тому на підставі викладеного слідчий суддя погоджується з доводами клопотання, що застава має бути визначена у розмірі 160 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2025 рік, що становить 484 480 гривень, оскільки визначення застави саме в такому розмірі буде пропорційно помірною для підозрюваного та може гарантувати належну процесуальну поведінку останнього та виконання ним покладених обов`язків.

За описаних вище обставин альтернативний запобіжний захід у виді застави у зазначеному розмірі буде достатнім стимулюючим фактором, який би підозрюваний або інша особа (заставодавець) боялася б втратити внаслідок невиконання процесуальних обов`язків. Такий розмір застави є розумним з огляду на необхідність виконання завдань кримінального провадження та не є завідомо непомірним для підозрюваного.

Крім того, в порядку ч. 5 ст. 194 КПК України, при визначенні альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у зв`язку із встановленням ризиків перешкоджання кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного такі обов`язки:не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні за обставин кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Такі обов`язки за своїм характером не будуть занадто обтяжливими для ОСОБА_4 і здатні запобігти реалізації встановлених вище слідчим суддею ризиків.

У випадку внесення застави, строк дії таких обов`язків слід визначити в межах строку досудового розслідування і не більше визначеного строку дії основного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За наведених вище обставин, слідчий суддя доходить висновку про існування підстав для задоволення поданого клопотання.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 193, 194-196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Держаній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 22.04.2025 року, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 160 (сто шістдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2025 рік, що становить 484 480 (чотириста вісімдесят чотири чотириста вісімдесят ) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком до 22.04.2025 року, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні за обставин кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1