Провадження № 1-кп/947/1530/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2024 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в м.Одесі підготовче судове засідання у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001110 від 29.09.2024 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Горлівка Донецької області, з професійно-технічною освітою, одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Київського районного суду міста Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001110 від 29.09.2024 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч.1 ст.286 КК України.

Так, відповідно до ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

В судовому засіданні суду було подано клопотання потерпілої про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку із примиренням останнього з потерпілою.

В судовому засіданні потерпіла та обвинувачений підтримали заявлене клопотання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України та закриття кримінального провадження.

Суд, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, вважає, що клопотання обвинуваченого та потерпілої про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку із примиренням останнього з потерпілою підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується за ч.1 ст.286 КК України, за кваліфікуючими ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений розуміє нереабілітуючі підстави звільнення його від кримінальної відповідальності та не заперечує проти цього.

Суд, з`ясувавши наявність підстав для закриття кримінального провадження, дійшов висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 підлягає закриттю з тих же підстав.

Так, санкцією ч.1 ст.286 КК України передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Частиною 4 статті 12 КК України встановлено, що нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років..

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВСУ № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Обвинуваченому ОСОБА_3 судом було роз`яснено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі, на підставі ст.46 КК України, є нереабілітуючою підставою, між тим, обвинувачений ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальне правопорушення, та вчинене ним кримінальне правопорушення, відповідно ч.4 ст.12 КК України є нетяжким злочином. Також, під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 примирився з потерпілою ОСОБА_5 та відшкодував завдані ним збитки, у потерпілої відсутні претензії матеріального та морального характеру до обвинуваченого.

Частиною 3 статті 288 КПК України встановлено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Так, згідно ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За таких обставин обвинувачений ОСОБА_3 відповідно до ст.46 КК України підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України підлягає закриттю.

Ухвалою слідчого суді 10.10.2024 року накладено арешт на автомобіль марки «Hyundai H-1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до вимог ч.4 ст.174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого суді від 10.10.2024 року підлягає скасуванню.

Постановою слідчого від 09.10.2024 року речовим доказом у справі визнано DVD-R накопичувач, об`ємом 4,7 GB, на якому міститься відеозапис з моментом дорожньо-транспортної пригоди.

Постановою слідчого від 30.09.2024 року речовим доказом у справі визнано автомобіль марки «Hyundai H-1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Вирішуючи питання про речові докази, суд, виходячи з положень ст.100 КПК України вважає необхідним речовий доказ по справі - автомобіль марки «Hyundai H-1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , після набрання ухвалою законної сили передати законному власнику, а речовий доказ по справі - DVD-R накопичувач, об`ємом 4,7 GB, на якому міститься відеозапис з моментом дорожньо-транспортної пригоди після набрання ухвалою законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до актів здачі-приймання висновків судового експерта №24-5397, №24-5398, №24-5630, №24-5630/1 витрати на проведення експертизи складають 23 475,68 гривень.

Згідно з ч.1 ст.126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч.1 ст.118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Так, згідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17 КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Так, враховуючи, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 закривається за нереабілітуючими підставами, а тому процесуальні витрати за залучення експертів Одеського НДІСЕ МЮ України, в загальному розмірі 23 475,68 гривень повинно бути відшкодовано ОСОБА_3 .

В кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

Керуючись ч.4 ст.12, ст.46 КК України, ст.ст.126, 174, 284, 286, 288, 314 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про звільнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілою, - задовольнити.

На підставі ст.46 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілою.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001110 від 29.09.2024 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч.1 ст.286 КК України закрити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого суді від 10.10.2024 року на автомобіль марки «Hyundai H-1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Речовий доказ - а автомобіль марки «Hyundai H-1», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , після набрання ухвалою законної сили передати законному власнику.

Речовий доказ - DVD-R накопичувач, об`ємом 4,7 GB, на якому міститься відеозапис з моментом дорожньо-транспортної пригоди після набрання ухвалою законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз МЮ України в розмірі 23 475,68 гривень.

На ухвалу учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд міста Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя ОСОБА_1