Справа № 212/2250/25
У Х В А Л А

03 березня 2025 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , володільця майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_6 , подане у кримінальному провадженні №0001689 від 21.10.2024, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

28 лютого 2025 року слідчий звернувся до слідчого судді із вищезазначеним клопотанням про арешт майна, в якому просив накласти арешт на майно (шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження та користування), вилучене в ході обшуку автомобіля ВАЗ 211010 д/н НОМЕР_1 , за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Святоандріївська, буд. №13 проведеного 25.02.2025 року по кримінальному провадженню № 0001689 від 21.10.2024, розпочатого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 321 КК України, а саме на майно: автомобіль ВАЗ 211010 д/н НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що слідчим відділенням ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001689 від 21 жовтня 2024 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 255, ч.4 ст. 28 ч.3 ст. 307, ч.4 ст. 28 ч.2 ст. 317, ч.4 ст. 28 ч.4 ст. 321 КК України.

25.02.2025 року в період часу з 10:25 години до 10:41 години на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу: Справа №212/1952/25 1-кс/212/196/25 від 24 лютого 2025 року було, проведено обшук автомобіля ВАЗ 211010 д/н НОМЕР_1 , який знаходився за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Святоандріївська, буд. №13, за участю ОСОБА_5 , за результатами якого вилучене майно, а саме: автомобіль ВАЗ 211010 д/н НОМЕР_1 .

25.02.2025 дане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні на підставі ст. 98 КПК України.

Таким чином, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане вилучене майно, а саме з метою збереження речового доказу, забезпечення можливої спеціальної конфіскації, а також з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання у повному обсязі.

Володілець майна ОСОБА_5 в судовому засіданні проти клопотання заперечувала, зазначила, що вона є власником автомобіля ВАЗ 211010 д/н НОМЕР_1 . Автомобіль їй потрібен для власного користування та для роботи. Також їй треба возити дитину на позашкільні заходи.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні проти клопотання заперечувала, зазначила, що при обшуку транспортного засобу нічого вилучено не було. Власником автомобіля ВАЗ 211010 д/н НОМЕР_1 є ОСОБА_5 просила суд відмовити в задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали, якими обґрунтовано клопотання, дійшов висновку про його часткове задоволення з таких підстав.

Як вбачається з витягу з ЄРДР, у провадженні Відділення поліції № 3 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0001689 від 21.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 321 КК України.

25.02.2025 року в період часу з 10:25 години до 10:41 години на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу, справа №212/1952/25 1-кс/212/196/25 від 24 лютого 2025 року було, проведено обшук автомобіля ВАЗ 211010 д/н НОМЕР_1 , який знаходився за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Святоандріївська, буд. №13, за участю ОСОБА_5 , за результатами якого вилучене майно, а саме: автомобіль ВАЗ 211010 д/н НОМЕР_1 .

Постановою від 25.02.2025 дане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні на підставі ст. 98 КПК України.

Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 211010, номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 .

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено у встановленому цим КПК порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, з урахуванням обставин кримінального провадження, а також того, що транспортний засіб, щодо якого просить слідчий у своєму клопотанні накласти арешт, цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому обґрунтовано має правовий статус речового доказу, з метою забезпечення його збереження, на переконання слідчого судді, є всі правові підстави для накладання на нього арешту.

При цьому слідчий суддя вважає обрати спосіб накладення арешту на транспортний засіб у виді забороні його відчуження, який забезпечить потреби досудового розслідування, виправдовує ступінь втручання у права власника майна та не матиме негативних наслідків як для самого власника, так і інших осіб, оскільки заборона відчуження майном не позбавляє права на користування та розпорядження ним.

З огляду на те, що слідчий суддя дійшов висновку про накладення арешту на транспортний засіб шляхом заборони його відчуження, надавши можливість користуватися та розпоряджатися ним, накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу не є доцільним і не співрозмірним завданням кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Керуючись ст. 2, 98, 132, 169, 170, 171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого про арешт майна - задовольнити частково.

Накласти арешт, з метою збереження речового доказу, на об`єкт рухомого майна транспортний засіб марки ВАЗ 211010, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , заборонивши їй та будь-яким особам відчужувати це майно.

Транспортний засіб марки ВАЗ 211010, реєстраційний номер НОМЕР_1 , передати власнику ОСОБА_5 на відповідальне зберігання, попередивши про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 388 КК України.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1