Справа №705/1648/25
1-кс/705/421/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м.Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань Черкаської області подане старшим слідчим СВ Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000431 від 18.03.2025 клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Приморське Татарбунарського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що погоджене прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що в провадженні СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000431 від 18.03.2025 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18 березня 2025 року близько 12 години 30 хвилин ОСОБА_4 , рухаючись за кермом автомобіля «Renault Kangoo», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Максима Залізняка м. Умані Черкаської області, у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП, був зупинений екіпажем відділу реагування патрульної поліції з позивним «Умань 12» Уманського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області у складі інспектора ВРПП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_7 та поліцейського ВРПП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області старшого сержанта поліції ОСОБА_8 , які відповідно до Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу, та виконували службові обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху згідно графіку несення добових нарядів на службовому автомобілі «Renault Dokker», реєстраційний номер НОМЕР_2 . Після чого, вказані поліцейські, діючи в межах повноважень, передбачених Законом України «Про Національну поліцію», з метою припинення порушення Правил дорожнього руху України та складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_4 , запропонували йому надати документи та пояснення за фактом скоєного ним адміністративного правопорушення, однак, останній, сидячи в автомобілі, в категоричній формі відмовився виконувати законні вимоги працівників правоохоронного органу, та в той момент, коли безпосередньо перед його автомобілем, а саме перед капотом, перебував інспектор ВРПП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області капітан поліції ОСОБА_7 , з метою уникнення адміністративної відповідальності, достовірно знаючи, що перед ним перебувають працівники правоохоронного органу у форменому одязі, які виконують свої службові обов`язки, усвідомлюючи протиправність своїх дій, привів в дію двигун автомобіля «Renault Kangoo», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та став рухатися вперед, в напрямку поліцейського ОСОБА_7 , та з метою спричинення тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу, діючи умисно та цілеспрямовано здійснив наїзд на останнього, вдаривши ОСОБА_7 передньою частиною автомобіля по колінним суглобам, від чого поліцейський ОСОБА_7 впав на капот вказаного автомобіля, після чого ОСОБА_4 продовжив рух на автомобілі та таким чином провіз поліцейського ОСОБА_7 близько 3-х метрів, після чого здійснив коливальний рух за допомогою керма автомобіля, від чого поліцейський ОСОБА_7 став ногами на проїжджу частину дороги зліва від автомобіля, а ОСОБА_4 продовжив рух далі по вул. Максима Залізняка. Таким чином, в результаті вказаних своїх умисних дій ОСОБА_4 спричинив інспектору ВРПП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області капітану поліції ОСОБА_7 , згідно довідки №469, виданої 18.03.2025 черговим лікарем КНП «Уманська ЦМЛ» тілесні ушкодження у вигляді забоїв та підшкірних гематом обох колінних суглобів, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, після чого ОСОБА_4 на вказаному автомобілі було зупинено в ході переслідування по вул. Максима Залізняка, 6, м. Умані даним екіпажем відділу реагування патрульної поліції шляхом блокування автомобіля.

18.03.2025 о 15 год. 36 хв. ОСОБА_4 було затримано відповідно до ст. 208 КПК України.

19.03.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом оперативного чергового за повідомленням на лінію «102» інспектора ВРПП Уманського РУП ОСОБА_7 від 18.03.2025; рапортом оперативного чергового за повідомленням на лінію «102» працівника КНП «Уманська ЦМЛ» по факту виявлення тілесних ушкоджень в інспектора ВРПП Уманського РУП ОСОБА_7 від 18.03.2025; протоколом обшуку в автомобілі марки «Renault Kangoo», р.н. НОМЕР_1 від 18.03.2025; протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України від 18.03.2025 року; копіями книги нарядів, книги видачі й приймання озброєння, журналу реєстрації інструктажів з питань дотримання заходів безпеки при поводженні зі зброєю, журналу обліку інструктажів водіїв, та журналу виїзду та повернення транспортних засобів, журналу видачі та повернення ключів Уманського РУП ГУНП в Черкаській області від 18.03.2025; копією журналу обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації від 18.03.2025; протоколом огляду відеозаписів від 18.03.2025; показаннями потерпілого ОСОБА_7 від 18.03.2025; довідкою чергового лікаря відділення екстреної (невідкладної) медичної допомоги КНП «Уманська ЦМЛ» №469 про тілесні ушкодження у ОСОБА_7 від 18.03.2025; показаннями свідка ОСОБА_8 від 18.03.2025; протоколом огляду предмету, а саме автомобіля марки «Renault Kangoo», р.н. НОМЕР_1 від 19.03.2025.

Підставами застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст.177 КПК України.

У клопотанні просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового слідства, терміном на 60 днів, без визначення розміру застави.

Прокурор в судовому засіданні повністю підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України. Та вважає, що наявні ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки усвідомлюючи, що за вчинене діяння йому загрожує покарання до п`яти років позбавлення волі; може незаконно впливати на потерпілого та свідка, з метою зміни їх показів на його користь, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, враховуючи його поведінку під час вчинення кримінального правопорушення, а саме невиконання законних вимог працівників правоохоронних органів. У зв`язку з чим його належна процесуальна поведінка може бути забезпечена лише запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою. Враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення та поведінку підозрюваного після його вчинення, просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення йому розміру застави, оскільки його дії були пов`язані із застосуванням насильства.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки вважає, що його підзахисний не чинив працівникам поліції ніякого опору, а лише повідомив, що має намір скористатися правовою допомогою для захисту і після того, як адвокат прибув на місце, ОСОБА_4 вийшов із транспортного засобу та надав усі необхідні пояснення. Враховуючи особу підозрюваного, в тому числі відсутність судимостей, просить суд обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, що буде на його думку достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію захисника, зазначив, що вину не визнає, оскільки ніякого опору працівникам поліції не чинив, у зв`язку з чим просить суд відмовити у задоволенні клопотання про обрання йому запобіжного заходу.

Слідчий суддя, вислухавши думку осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, вивчивши матеріали клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Уманського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000431 від 18.03.2025 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

18.03.2025 ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, а 19.03.2025 йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України, підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику вручені своєчасно.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

У відповідності з приписами ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан; наявність судимостей; а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Під час розгляду клопотання, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи лише з фактичних даних, зазначених у доданих до клопотання документах, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, за викладених у клопотанні обставин, що підтверджується наявними доказами, зібраними у кримінальному провадженні, копії яких додані до клопотання про обрання запобіжного заходу.

Аналіз змісту наданих слідчому судді доказів, з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок, дає підстави вважати, що обставини, з якими пов`язана подія кримінального правопорушення, у своїй сукупності свідчать про об`єктивність обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування.

Також слідчий суддя вважає доведеною наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, усвідомлюючи значення своїх протиправних дій та їх наслідки, в разі визнання його вини може розцінити це більш небезпечним ніж переховування та втеча, а тому є ризик ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом, шляхом нез`явлення до слідчого, прокурора чи суду. Також судом не виключається ризик незаконного впливу на потерпілого та свідка, з метою зміни їх показів на його користь шляхом вмовляння та пояснень.

Разом із цим, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

За приписами пункту 3 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Імперативними положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Законним є арешт за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тримання під вартою направлено на полегшення здійснення правосуддя та забезпечення громадського порядку та обирається як запобіжний захід при наявності підстав вважати, що інші (більш м`які) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним (обвинуваченим) обов`язків та його належної поведінки.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 та 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За встановлених під час розгляду клопотання обставин слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, а отже й те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Слідчий суддя, вирішуючи питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Одночасно, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжни х заходів.

Також згідно правової позиції Європейського суду з прав людини (пункт 17 рішення ЄСПЛ у справі «Вітторіо та Луіджи Манчіні протит Італії», пункт 63 рішення ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії»), за наслідками та способами застосування міри запобіжного заходу, як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей підпункту «с» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини.

Так, відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 та 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Оскільки прокурором в судовому засіданні не доведено необхідних підстав для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то з урахуванням обставин справи та особи підозрюваного, який має постійне місце проживання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та не має судимості, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання та вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці, із забороною цілодобово залишати місце проживання та покладенням на нього певних обов`язків для запобігання наявним ризикам, що забезпечить право підозрюваного на належний рівень життя та його належну процесуальну поведінку.

Під час розгляду клопотання встановлено, що постійним місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 є: АДРЕСА_2 . Отже, домашній арешт слід застосувати до підозрюваного за місцем його фактичного проживання.

Визначаючи строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя бере до уваги, що у даному випадку тривалість застосування запобіжного заходу строком на два місяці є виправданою внаслідок особливостей способів доказування та отримання доказів для з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Суд вважає, що з урахуванням обставин справи, наявних доказів вчиненого злочину, особи підозрюваного, на цей час до ОСОБА_4 не може бути застосовано інший більш м`який запобіжний захід ніж цілодобовий домашній арешт.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 193-197, 202, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло на строк два місяці, тобто до 20.05.2025 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 протягом встановленого строку домашнього арешту наступні процесуальні обов`язки:

- цілодобово не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні крім випадків необхідності їхньої участі при проведенні процесуальних дій;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України.

Підозрюваного ОСОБА_4 звільнити з-під варти негайно після його доставлення до місця проживання.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

У випадку порушення умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та визначених обов`язків, до підозрюваного може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покласти на Уманське районне управління поліції ГУНП в Черкаській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1