Справа № 461/225/25
Провадження № 1-кс/461/895/25
про залишення заяви без розгляду
05.02.2025 суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , дослідивши заяву обвинуваченого ОСОБА_2 про відвід судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_3 від участі у розгляді заяви про відвід судді, -
в с т а н о в и л а :
Обвинувачений ОСОБА_2 подав заяву про відвід головуючої судді ОСОБА_4 .
Вказану заяву про відвід передано на розгляд судді ОСОБА_3 .
У свою чергу, обвинувачений ОСОБА_2 також заявив судді ОСОБА_3 відвід від участі у розгляді заяви про відвід головуючої.
Вказана заява про відвід передана на розгляд судді ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали заяви, приходжу до такого висновку.
Згідно з положеннями статті 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду. Усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює. При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду). Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів.
Якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 31 КПК, кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється суддею одноособово, крім випадків, передбачених частинами другою, третьою та дванадцятою цієї статті. Кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого. Кримінальне провадження стосовно кількох обвинувачених здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів стосовно всіх обвинувачених, якщо хоча б один із них заявив клопотання про такий розгляд. Клопотання (подання) про вирішення питання щодо заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк розглядається колегіально судом у складі трьох суддів.
Кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, а за клопотанням обвинуваченого - судом присяжних у складі двох суддів та трьох присяжних. Кримінальне провадження стосовно кількох обвинувачених розглядається судом присяжних стосовно всіх обвинувачених, якщо хоча б один з них заявив клопотання про такий розгляд.
Аналіз наведених положень в сукупності зі загальними засадами та завданнями кримінального провадження вказує на те, що відвід може бути заявлений лише слідчому судді, судді, який здійснює судове провадження одноособово або одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, що прямо наведено у ст. 81 КПК.
У цьому випадку, обвинувальний акт переданий на розгляд до суду та слухається суддею, який здійснює судове провадження одноособово.
У положеннях чинного КПК не передбачена можливість заявити відвід судді, який слухає заяву про відвід. При цьому, у цьому випадку заява обвинуваченого ОСОБА_2 є заявою про відвід судді ОСОБА_3 , яка слухає заяву про відвід судді ОСОБА_4 , яка здійснює судове провадження одноособово.
Згідно зі ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.
Отже, у цьому випадку, обвинувачений подав заяву, яка перешкоджає розгляду заяви про відвід судді, який здійснює судове провадження одноособово.
Така процесуальна поведінка сторони захисту суперечить наведеним вище завданням і засадам кримінального провадження, адже подача заяви, яка не передбачена чинним процесуальним законом (заява про відвід судді, який слухає заяву про відвід), очевидно перешкоджає можливості дотримання цих засад і виконанню наведених завдань.
Безумовно незалежність і безсторонність суду, встановленого законом, є однією з головних ознак справедливого правосуддя, що, зокрема, закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Натомість, перевірка таких ознак та обставин під час розгляду заяви про відвід стосується саме слідчого судді, судді, який здійснює судове провадження одноособово або одного, кількох або усіх суддів, які здійснюють судове провадження колегіально.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 §1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Однак, суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Окрім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 §1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.
У цьому випадку право на доступ до правосуддя, зокрема право на звернення до суду зі заявою про відвід не порушується, адже така заява подана стороною захисту, прийнята судом і перебуває на розгляді. Натомість, подача заяви, яка перешкоджає розгляду такої заяви про відвід, перешкоджають виконанню наведених вище завдань кримінального провадження та дотриманню його засад.
Отже, відсутність можливості подати заву про відвід судді, який здійснює розгляд заяви про відвід слідчого судді, судді, який здійснює судове провадження одноособово або одного, кількох або усіх суддів, які здійснюють судове провадження колегіально, переслідує легітимну мету - виконання завдань (захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура) та дотримання засад (диспозитивність, розумні строки) кримінального провадження. Наведене свідчить про існування розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою
У цьому контексті слід відзначити, що учасник судового процесу має користуватися процесуальними правами саме з метою виконання завдання судочинства, сприяючи тим самим суду у здійсненні правосуддя. Якщо ж такий учасник здійснює певну процесуальну дію не з цією метою, а для досягнення інших цілей (затягування розгляду справи), він виходить за межі дійсного змісту відповідного процесуального права, тобто зловживає ним. Правова система має бути спроможною ефективно захистити себе від цих дій. І саме на такий захист спрямовані заходи, які суд застосовує через зловживання учасником судового процесу процесуальними правами.
Учасник справи може мати сумніви у тому, чи відповідають дії суду чинному законодавству, а також у неупередженості або об`єктивності суддів. Він вправі висловлювати ці сумніви у поданій до суду заяві про відвід, проте він не повинен зловживати таким правом, тим більше, реалізовуючи його у спосіб та за процедурою, яка не передбачена чинними процесуальними нормами.
Таким чином, виходячи з наведеного, приходжу до висновку, що подана заява містить ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, що, відповідно до ч. 4 ст. 81 КПК України, є підставою для залишення такої заяви без розгляду.
Вказане не позбавляє заявника можливості реалізації прав, передбачених КПК України, Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, виходячи з наведених доводів та мотивів, приходжу до висновку про наявність підстав для залишення заяви відвід без розгляду.
Керуючись ст. 81 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в :
Заяву обвинуваченого ОСОБА_2 про відвід судді ОСОБА_3 - залишити без розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_5