Справа №295/4570/25
УХВАЛА

03.04.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

підозрюваної ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, внесене в кримінальному провадженні №0000034 від 19.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб.

У клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що 11.02.2025 близько 14:30 год ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні ТРЦ «Глобал», що розташований за адресою м. Житомир, вул. Київській, 77, біля стійки вітрини №134 ювелірного магазину, де здійснює свою підприємницьку діяльність ФОП « ОСОБА_7 » приміряла золоті браслети.

В цей день, час, місці та за вказаних обставин ОСОБА_4 , скориставшись тим, що золоті браслети знаходяться на поверхні стійки вітрини № 134, а продавець ОСОБА_8 діставала інший товар та за її діями не спостерігала, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу викрала із поверхні вітрини магазину ювелірні прикраси, а саме: браслет із золота 585 проби вагою 6,69 грам довжиною 20 сантиметрів, із плетінням «Бісмарк» вартістю 30 385 гривень 65 копійок, браслет із золота 585 проби вагою 6,35 грам довжиною 19,5 сантиметрів, із плетінням «Бісмарк» вартістю 28 841 гривня 38 копійок.

В подальшому, ОСОБА_4 , утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишила та викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, спричинивши ФОП « ОСОБА_7 » майнової шкоди на суму 59 227 гривень 03 копійки.

Слідчий зазначила у клопотанні, що своїми умисними діями, які виразилися у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, вчиненого в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Також у клопотанні зазначено, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину обґрунтовується зібраними в кримінальному провадженні, відповідно до вимог КПК України, доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинення правопорушення від 18.02.2025;

- протоколом огляду місця події 18.02.2025 за адресою: м. Житомир, вул. Київська, 77;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 20.02.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 20.02.2025;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.03.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 05.03.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 05.03.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 05.03.2025;

- протоколом огляду предмету (відеозапис) від 04.03.2025;

- протоколом огляду предмету (відеозапис) від 04.03.2025;

- протоколом огляду предмету (відеозапис) від 05.03.2025;

- протоколом огляду предмету (відеозапис) за участю свідка від 07.03.2025;

- повідомленням про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідча зазначила, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 3 ст. 177 КПК України вказано, щона даний час ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років позбавлення волі, що відноситься до категорії тяжких злочинів. Підозрювана, усвідомлюючи тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого в даному кримінальному провадженні кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин може переховуватись від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду.

В обґрунтування наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вказано, щоз матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, непрацевлаштована, що свідчить про відсутність факторів та обставин, які могли б стримувати підозрювану від вчинення нових кримінальних правопорушень.

За віком ОСОБА_4 не є особою похилого віку та за станом здоров`я не потребує стаціонарного лікування. Окрім того, остання раніше притягувалась неодноразово до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів корисливого характеру, останній раз 23.11.2023 вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 4 ст. 185 КК України, яким призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив задовольнити в повному обсязі, зазначивши, що існує обгрунтована підозра у вчинення кримінального правопорушення та ризики, передбачені у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованими.

Підозрювана ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання та зазначила, щоне скоювала інкримінованого їй кримінального правопорушення, в цей час перебувала вдома в м.Києві, ніколи не була в ТЦ «Глобал» в м.Житомирі, за результатами проведеного у неї обшуку жодних предметів, які мали відношення до кримінального пропорушення не виявлено. Просила врахувати, що всі продавці ювелірних товарів у ТЦ «Глобал» підтверджують той факт, що вона не є тією особою, яка примірювала та, можливо, викрала ювелірні прикраси.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, просив відмовити у його задоволенні, зазначив, що на відео з камер спостереження вбачається, що ОСОБА_4 за зовнішніми ознаками не може бути особою, яка викрала майно. За статурою вбачається, що особа яка приміряла ювелірні прикраси є людиною зовні низького зросту з значною вагою, проте підозрювана за статурою, є людиною значно вищою та стрункішою. Крім цього, просив врахувати, що інші продавчині, які мали бути допитані в якості свідків надали письмові пояснення( не допитані в зв"язку з оголошенням повітряної тривоги), з яких вбачається, що особою, яка могла вчинити крадіжку є інша особа.

Адвокат зазначив, що підозра є необгрунтованою, ризики, наведені в клопотанні, не доведені прокурором, підозрювана має стійкі соціальні зв`язки, працевлаштована неофіційно.

У судовому засіданні за клопотанням захисника підозрюваної була допитана свідок ОСОБА_8 , яка зазначила, що саме нею подавалась заява про вчинення кримінального правопорушення. Пояснила, що 11.02.2025 була на роботі в ТЦ «Глобал», о 14:30 год до неї підійшла жінка та оглядала ювелірні прикраси. Вважає, що в той час, як свідок відвернулась, прикраси залишались на прилавку та особа, яка їх оглядала викрала два золотих браслети. Під час переобліку, ОСОБА_8 виявлено нестачу двох золотих браслетів, після чого вона викликала поліцію та передивились відео з камер спостереження щодо можливої особи, яка могла здіснити викрадення. Помилково під час пред"явлення особи для впізнання за фотознімками вказала на фото ОСОБА_12 . Свідок зазначила, що не знає ОСОБА_4 , на фото, що були пред`явлені для впізнання за фотознімками, була схожа жінка, однак побачивши ОСОБА_4 наживо, впевнено стверджувала, що остання не є тією особою, що викрала ювелірні прикраси.

Крім письмових пояснень ОСОБА_8 до матеріалів справи долучено письмові пояснення, у яких остання повідомила, що ОСОБА_4 не схожа на жінку, яка вчинила крадіжку ювелірних виробів 11.02.2025.

Аналогічні за змістом письмові пояснення надано і іншими свідками - ОСОБА_10 та ОСОБА_13 .

Заслухавши прокурора, підозрювану, її захисника, свідка, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні СВ Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000034 від 19.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У клопотання зазначено, що 31.08.2023 о 17 год. 11 хв. ОСОБА_4 в порядку ст. 278 КПК України вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Разом з тим, до матеріалів клопотання долучено повідомлення про підозру від 25.03.2025, яке вручено ОСОБА_4 о 08:55 год.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 2 ст. 177 підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Аналіз норм Кримінального процесуального законодавства дає підстави дійти висновку про те, що КПК України оперує поняттям доказування, яке у даному випадку втілюється у понятті «обґрунтованість підозри», а також у стандарті «достатніх підстав».

Разом з тим, чинним КПК України не визначено саме поняття «обґрунтованість підозри».

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно із ч. 5 ст. 9 КПК, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обґрунтована підозра, в контексті рішень Європейського Суду з прав людини, - це добросовісне припущення про вчинення особою певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтована.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами в кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду обвинувачення.

При цьому слід враховувати, що факти, які дають підставу для розумної підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними в рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року Суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому, стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 року та «Фокс Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Аналогічно, в п. 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» наведено поняття «обґрунтована підозра», яке означає, що існують факти й інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Крім того, відповідно до п. 73 рішення «Степуляк проти Молдови» (Stepyleac v. Moldova), 8207/06, від 06 листопада 2007 року, ЄСПЛ вказує на те, що інформація, яка перебуває у розпорядженні об`єктивного спостерігача, повинна давати можливість останньому дійти висновку щодо можливості причетності особи до вчинення конкретного правопорушення.

Таким чином, відповідно до практики ЄСПЛ, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Слідчий суддя наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом не встановлюється винуватість чи не винуватість ОСОБА_4 у скоєнні кримінальних правопорушень, а лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для застосування відповідного запобіжного заходу, а тому слідчий суддя не може давати остаточну оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ч. 2 ст. 94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч. 1 ст. 94 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті у випадку направлення обвинувального акту до суду.

Так, орган досудового розслідування зазначає, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується, зокрема протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколами огляду предмету (відеозапис подій) .

Слідчий суддя зауважує, що оцінюючи підозру щодо її обґрунтованості, слідчий суддя оцінює лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язували підозрювану з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

На етапі досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання щодо наявності в діях підозрюваної особи всіх елементів складу конкретного кримінального правопорушення, правильність кваліфікації цих дій, а також оцінювати докази у справі з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Враховуючи положення п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України, відповідно до якої повідомлення про підозру є лише початковою стадією притягнення до кримінальної відповідальності, оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів у кримінальному провадженні таких же високих вимог, як під час прийняття рішення про висунення обвинувачення чи прийняття рішення судом по суті розгляду обвинувального акта.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Проте, під час розгляду клопотання, підозрюваною та її захисником до матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту надано ряд доказів, а саме в судовому засіданні долучено та оглянуто флеш носій, зі змісту якого вбачається, що підозрювана ОСОБА_4 з січня 2025 по 11.02.2025 та по даний час візуально зберегла характерні ознаки тілобудови та за вказаними ознаками не відповідає тілобудові особи, що вчинила кримінальне правопорушення, яке зафіксовано на відеозаписі з камер відооспостереження ТЦ "Глобал". Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 повідомила, що ОСОБА_4 не є особою, яка в день викрадення золотих браслетів, оглядала останні та могла їх викрасти. Одже, докази які долучені до клопотання свідчать про відсутність відомостей, які вказують на можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, тому слідчий суддя дійшов висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 25.03.2025 не відповідає вимогам ст. 277 КПК України та є невмотивованим, враховуючи, серед іншого, покази та письмові пояснення свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_13 .

Таким чином, виходячи з доказів, долучених до клопотання, слідчий суддя вважає про відсутність підстав вважати, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 інкремінованого їй кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. За відсутності підстав вважати, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_4 інкремінованого їй кримінального правопорушення, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 182, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді домашнього арешту.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів, з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1