печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4901/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Центрального апарату Державного бюро розслідувань -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - особа, яка подала скаргу, ОСОБА_2 ) звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Центрального апарату Державного бюро розслідувань.

Перевіривши скаргу ОСОБА_2 , слідчий суддя дійшов висновку, що у відкритті провадження за даною скаргою слід відмовити, враховуючи наступне.

Так, ОСОБА_2 звернувся зі скаргою в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, в якій просить визнати бездіяльність уповноваженої особи Центрального апарату Державного бюро розслідувань.

Згідно ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобовязаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником. Вказаний перелік є вичерпним.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування.

Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України може бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

У вимогах скарги ОСОБА_2 просить визнати бездіяльність уповноваженої особи Центрального апарату Державного бюро розслідувань.

Разом з тим, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Отже, вимоги скарги ОСОБА_2 не підлягають оскарженню до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

За таких обставин, оскільки вимоги ОСОБА_2 не підлягають оскарженню в порядку ст. 303 КПК України, у відкритті провадження за скаргою слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 24, 40, 303, 304, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб Центрального апарату Державного бюро розслідувань - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1