Кримінальне провадження № 703/60/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаського району Черкаської області кримінальне провадження №0000390, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 жовтня 2024 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Попівка Канівського району Черкаської області, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, з угодою про визнання винуватості від 25 грудня 2024 року

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 у квітні місяці 2024 року на присадибній ділянці власного будинковолодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, без передбаченого законом дозволу, незаконно виростив, тобто придбав, рослини роду конопель, які переніс до приміщення будинку та прибудинкових споруд вказаного будинковолодіння, де частину з них подрібнив, шляхом перетирання верхівкових частин рослин, тобто виготовив наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, який зберігав до 10 жовтня 2024 року на території власного будинковолодіння за вищевказаною адресою, без мети збуту.

10 жовтня 2024 року в період часу з 10 години 38 хвилин по 12 годину 53 хвилин, на підставі ухали слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області №703/5398/24 (1-кс/703/858/24) від 08 жовтня 2024 року, під час санкціонованого обшуку на території будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні сараю вилучено верхівки частини рослини, які, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/124-24/14611-НЗПРАП від 17 жовтня 2024 року, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину, становить 176,33 грама, в приміщенні будинку, зокрема в кімнаті залу, вилучено верхівки частини рослини, які, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/124-24/14607-НЗПРАП від 29 жовтня 2024 року, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, маса якого, в перерахунку на суху речовину, становить 60,78 грам, в комоді цієї ж кімнати вилучено верхівки частини рослин, які, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/124-24/14610-НЗПРАП від 29 жовтня 2024 року, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, маса якого, в перерахунку на суху речовину, становить 728,70 грам, на підлозі вилучено скляну банку з подрібненою речовиною рослинного походження, яка, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/124-24/14608-НЗПРАП від 31 жовтня 2024 року, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, маса якого, в перерахунку на суху речовину, становить 106,87 грам, в картонній коробці вилучено речовину рослинного походження, яка, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/124-24/14605-НЗПРАР від 22 жовтня 2024 року, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, маса якого, в перерахунку на суху речовину, становить 61,45 грам, а в спальній кімнаті вилучено речовину рослинного походження, яка, відповідно до висновку експерта №СЕ-19/124-24/14609-НЗПРАП від 26 листопада 2024 року, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, маса якого, в перерахунку на суху речовину, становить 822,9 грама.

Загальна маса влученого наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабісу в перерахунку на суху речовину становить 1957,03 грам, що відповідно до Наказу МОЗ №188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» відноситься до великих розмірів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані судом за ч.2 ст.309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, у великих розмірах.

25 грудня 2024 року прокурор Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_6 , якому, на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження процесуального керівника у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000390 від 10 жовтня 2024 року, та обвинувачений ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 , у даному кримінальному провадженні, на підставі ст.468, 469, 472 КПК України, уклали угоду про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.309 КК України, обвинувачений зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у повному обсязі у судовому провадженні в обсязі підозри.

Крім того, сторони угоди: погодили покарання, яке має бути призначене обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, а саме - позбавлення волі на строк 2 роки зі звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України; наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України; наслідки невиконання угоди, які визначені у ст.476 КПК України, щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

Прокурор ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримав, просив її затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за фактичними обставинами, вказаними у обвинувальному акті, просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому покарання, визначене вказаною угодою.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди покарання.

Суд переконався, що укладення між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань очевидна.

Відповідно до вимог ч.4 ст.474 КПК України, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, а також розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Враховуючи вищевикладеного, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.5 ст.65 КК України, у випадку затвердження угоди про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно ч.3 ст.75 КК України визначаються виключно судом.

Враховуючи, що сторони угоди узгодили покарання та досягли домовленості щодо звільнення обвинуваченого від його відбування з випробуванням, суд, будучи зобов`язаним прийняти рішення про таке звільнення у випадку затвердження угоди, визначає тривалість іспитового строку на власний розсуд.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого як під час досудового розслідування кримінального провадження, так і під час його судового розгляду, не застосовувався.

Процесуальні витрати за проведення експертизи у загальній сумі 10744 гривні 65 копійок відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України слід стягнути з ОСОБА_4 у дохід держави.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.374, 474, 475 КПК України, ст.65, ч.2 ст.309 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити у кримінальному провадженні №0000390 від 10 жовтня 2024 року угоду про визнання винуватості, укладену 25 грудня 2024 року між прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 у період іспитового строку наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10744 (десять тисяч сімсот сорок чотири) гривні 65 (шістдесят п`ять) копійок процесуальних витрат на залучення експерта.

Речові докази: верхівки частини рослини, які є наркотичним засобом; скляну банку з наркотичним засобом; картонну коробку з наркотичним засобом; наркотичний засіб, які вилучений 10 жовтня 2024 року під час обшуку будинковолодіння АДРЕСА_2 , що передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, - знищити.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди про визнання винуватості є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий: ОСОБА_1