Справа № 211/8059/24
Провадження № 1-кп/211/276/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 р. м. Кривий Ріг

Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 31 в місті Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001538 від 07.12.2024, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гаївка Добровеличківського району Кіровоградської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, такого, який на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб не має, не зареєстрованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-13.09.2022 Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільнений 26.10.2023 з Божковської виправної колонії №16 з умовно-достроковим строком 6 місяців 14 днів,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи те, що з 24.02.2022 Указом Президента України за № 64/2022 введено на території України воєнний стан, вчинив кримінальне правопорушення проти власності в умовах воєнного стану за таких обставин.

09.10.2024 приблизно о 21:00, більш точного часу досудовим розслідуванням не було встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи перебуваючи у тролейбусі неподалік залізничного вокзалу «Кривий Ріг-Головний» у Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, помітив сумку чорного кольору, в якій знаходився мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 10C 4/128 GB, синього кольору та кошти у розмірі 6000 грн, що належали ОСОБА_6 . Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переконавшись у відсутністю уваги потерпілої, шляхом вільного доступу, ОСОБА_4 викрав сумку чорного кольору, в якій знаходився мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 10C 4/128 GB, синього кольору, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №5602/24 від 19.12.2024 становить 3589,67 гривень, та кошти у розмірі 6000,00 гривень,що належали потерпілій ОСОБА_6 .

Після цього, утримуючи при собі це майно, ОСОБА_4 покинув місце скоєння кримінального правопорушення, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 9589,67 гривень.

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, які полягають в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

26 грудня 2024 року між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні №0001538 від 07.12.2024, з урахуванням згоди потерпілої ОСОБА_6 , та підозрюваним ОСОБА_4 в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 52, 468-470, 472, 473 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_4 в присутності свого захисника - адвоката ОСОБА_5 , дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, відповідно до ст.ст. 75,76 КК України з іспитовим строком, та отримана згода обвинуваченого на його призначення.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Прокурор під час підготовчого судового засідання, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги норм КПК та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи. Наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, прокурору відомі та зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_6 у підготовче судове засідання не зявилася, але не заперечувала проти укладення угоди про визнання винуватості, про що надала письмову заяву.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, в обсязі, викладеному в обвинувальному акті від 26 грудня 2024 року, суду пояснив, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку він уклав добровільно.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 узгоджене покарання.

Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладання ними угоди.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно зі ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Потерпіла ОСОБА_6 надала письмову згоду на укладання угоди про визнання винуватості від 26.12.2024.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, на підставі ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставинамии, що обтяжують покарання обвинуваченому, на підставі ст. 67 КК України, єрецидив кримінальних правопорушень.

Обвинувачений раніше судимий (а.п. 47-49), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (а.п. 50), звертався до лікаря-нарколога з 06.05.2024 по 13.05.2024 з приводу: "Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психостимуляторів. Синдром залежності", з 02.12.2024 п 12.12.2024 з приводу: "Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психостимуляторів, галюциногенів. Синдром комбінованої залежності" (а.п. 51), за місцем проживання характеризується посередньо (а.п. 52), не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб, не працює, іншою суспільнокорисною працею не займається.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання, яке узгоджено сторонами угоди, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України,правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

З урахуванням викладеного, суд, дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_7 , з урахуванням згоди потерпілої ОСОБА_6 , та обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_5 , та призначення узгодженої міри покарання.

Витрати, пов`язані із залученням експертів, відсутні.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлено, шкода потерпілій не відшкодована.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368-371, 374, 394, 468-470, 472-475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 26 грудня 2024 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні №0001538 від 07.12.2024 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Матеріали кримінального провадження №0001538 від 07.12.2024 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №211/8059/24, провадження №1-кп/211/276/25.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 394 КПК України вирок може бути оскаржений:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вступна та резолютивна частина вироку проголошена 09 січня 2025 року відповідно до ч.15 ст.615 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1