Справа №549/75/25
Провадження №1-кп/549/20/25
ВИРОК

Іменем України

12 лютого 2025 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду селища Чорнухи угоду про визнання винуватості у кримінальному провадження №0000496 від 02.12.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився і фактично проживає у АДРЕСА_1 зареєстрований в АДРЕСА_2 , освіта професійно-технічна, працює завідуючим господарством Центу надання соціальних послуг Чорнухинської селищної ради, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, перебуває на військовому обліку, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

установив:

Відповідно до обвинувального акту досудовим розслідуванням встановлено, що 01.12.2024, близько 10 години, в період дії воєнного стану в Україні, який відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введений на території України, та який неодноразово продовжувався, останній раз - Указом Президента України № 740/2024 від 28.10.2024 терміном на 90 діб, ОСОБА_4 , правомірно перебував у приміщенні гаражу ОСОБА_6 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , де на полиці, яка розташована на стіні приміщення, виявив гаманець у якому розмішювались грошові кошти у сумі 4000 гривень, а саме трьома купюрами номіналом по 1000 гривень кожна та двома купюрами номіналом по 500 гривень кожна, які він вирішив таємно викрасти.

Після чого, ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, шляхом викрадення чужого майна, діючи умисно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю власника вказаного майна ОСОБА_6 та інших осіб, з полиці у вказаному гаражі таємно викрав належний потерпілому гаманець, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 4000 гривень.

В подальшому ОСОБА_4 з викраденим майно зник з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на вказану суму.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

07 лютого 2025 року між прокурором Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості за умовами якої ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України в обсязі пред`явленого обвинувачення.

Сторонами також узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.4 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування з випробуванням з іспитовим строком з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Заслухавши прокурора, який вважав можливим затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, пояснення обвинуваченого, який підтвердив, що цілком розуміє свої права, характер обвинувачення, наслідки затвердження угоди, яку уклав добровільно і згоден на призначення узгодженого виду покарання, захисника, який також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання з випробуванням, потерпілого, який підтвердив надання письмової згоди прокурору на укладення угоди, суд дійшов до такого.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до тяжкого злочину, потерпілим надана письмова згода на укладення ними угоди про визнання винуватості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані правильно.

Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

В силу ст.ст.66, 67 КК України обставинами, які пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

Враховуючи наведене в сукупності, оскільки ОСОБА_4 , раніше не судимий, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завданий збиток, компрометуючих даних щодо нього за місцем проживання суду не надано, за місцем роботи характеризується позитивно, не перебуває під наглядом у лікаря-нарколога, узгоджене сторонами покарання суд знаходить таким, що відповідає положенням ст.65 КК України, ступеню тяжкості вчиненого злочину, та буде необхідним й достатнім для його виправлення і попередження вчиненню ним нових злочинів.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 .

Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч.3 ст.75 КК визначаються виключно судом.

На підставі ст.76 КК України суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 відповідні обов`язки, що буде необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

В силу ст.100 КПК України речові докази: гаманець чорного кольору, належний потерпілому ОСОБА_6 та переданий йому на відповідальне зберігання, дозволити використовувати на свій розсуд.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 07 лютого 2025 року між прокурором Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як підозрюваним у кримінальному провадженні №0000496 від 02.12.2024.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік, поклавши згідно з п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Після набрання вироком законної сили речові докази: гаманець чорного кольору, який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , дозволити використовувати на свій розсуд.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Чорнухинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості вирок суду може бути скасованим за клопотанням прокурора.

Умисне невиконання угоди засудженим є підставою для його притягнення до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1