БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2166/22
Провадження № 1-кс/497/186/25
УХВАЛА

про розгляд заяви про відвід

03.03.2025 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград заяву прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 про відвід судді ОСОБА_9 від розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000231 від 19.04.2022р. відносно гр. ОСОБА_6 , обвинуваченого за ст.332ч.3 КК України та гр. ОСОБА_4 , обвинуваченого за ст.309ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.02.2025 року до Болградського районного суду Одеської області надійшла заява прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 про відвід судді ОСОБА_9 від розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000231 від 19.04.2022р. відносно гр. ОСОБА_6 , обвинуваченого за ст.332 ч.3 КК України та гр. ОСОБА_4 , обвинуваченого за ст.309 ч.1 КК України, яка ухвалою суду від 25.02.2025р. була призначена до розгляду на 03.03.2025р. з витребуванням самої справи в головуючого судді якому заявлено відвід для вивчення матеріалів в ході судового розгляду заяви про відвід, а також була сповіщена сама головуючий суддя про право надати пояснення в ході судового розгляду заяви про її відвід.

Так, ст.81 КПК України регламентовано порядок вирішення питання про відвід, а саме, в разі заявлення відводу …судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, що встановлений ч.3ст.35 цього Кодексу.... При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду). Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів. Якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

У судове засідання головуючий суддя, якій заявлено відвід, не прибула, письмових заяв чи клопотань від неї не надходило.

Прокурор, що входить до складу групи прокурорів у даному кримінальному провадженні, - підтримав вимоги заяви, просив задовольнити, пояснивши, що суддя ОСОБА_9 не має доступу до державної таємниці, у зв`язку з чим, не може допитати залегендованого свідка, оскільки матеріали про його засекречення є державною таємницею.

Захисник ОСОБА_5 , його підзахисний обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_7 та його підзахисний обвинувачений ОСОБА_6 заперечували проти задоволення заяви прокурора про відвід головуючого судді судді ОСОБА_9 від участі в розгляді обвинувального акту відносно гр.гр. ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , вважаючи, що заявлення відводу безпідставно затягує строки розгляду обвинувального акту.

При цьому, адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_7 пояснили суду, що ця кримінальна справа в провадженні Болградського районного суду перебуває з 2022 року, в ній вже п`ять разів заявлялися відводи головуючим суддям двічі судді ОСОБА_10 та втретє судді ОСОБА_9 з різних підстав, але така підстава як відсутність в головуючого судді Болградського районного суду Одеської області допуску до державної таємниці заявляється прокурорами вперше, і не є підставою для відводу судді згідно переліку підстав, зазначених у ст.ст.75,76 КПК України; крім того, після надходження обвинувального акту до суду для судового розгляду, ані в супровідному листі, ані в ході підготовчого судового засідання в самому обвинувальному акті і доданих до нього матеріалах не було виявлено відомостей про наявність в цьому кримінальному провадженні матеріалів, які є державною таємницею, і прокурором про це не було повідомлено суду, що було би, у такому випадку, безспірною підставою для направлення обвинувального акту до іншого суду де є судді та працівники суду, в яких є допуск до роботи з документами, що містять державну таємницю, або для отримання головуючим суддею такого допуску, адже для прокуратури не було секретом, принаймні прокурор це міг з`ясувати що в жодного з суддів Болградського районного суду відсутній допуск до державної таємниці. На думку захисників справа полягає не в тому, що в кримінальному провадженні є матеріали, що стосуються державної таємниці, а втому, що головуючий суддя суддя ОСОБА_9 ухвалою зобов`язала прокурора забезпечити явку для допиту залегендованого свідка, на поясненнях якого будується обвинувачення, але прокуратура не хоче показувати цього свідка суду, адже не бажає розсекречувати, оскільки, на переконання сторони захисту і обвинувачених цей свідок відомий обвинуваченим і є працівником правоохоронних органів, провокатором правопорушення, що заборонено чинним законодавством і потягне за собою виправдовувальний вирок.

Вислухавши учасників судового засідання, розглянувши доводи вищевказаної заяви прокурора про відвід судді, вивчивши матеріали кримінальної справи №497/2166/22 (провадж. №1-кс/497/186/25) в 4-х томах, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви прокурора на підставі п.4ч.1ст.75 КПК України з метою уникнення виникнення сумнівів у будь-яких сторонніх осіб про наявність інших обставин, які можуть бути розцінені як сумніви у неупередженості головуючого судді, виходячи з наступного.

Так, з наданих суду доказів і відомостей встановлено наступне:

- 02.11.2022р. до Болградського районного суду Одеської області (т.1а.с.56,1-13), з Одеської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт з додатками стосовно обвинувачених: ОСОБА_6 , який обвинувачується за ст.332ч.3 КК України та гр. ОСОБА_4 , що обвинувачується за ст.ст.309ч.1,332ч.3 КК України, у кримінальному провадженні №0000231 від 19.04.2022р.;

- того ж дня, 02.11.2022р., згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи, о 13:38:21 їй було присвоєно номер №497/2166/22, і призначений головуючий суддя (суддя-доповідач) Болградського районного суду ОСОБА_10 (т.1, а.с.58);

- ухвалою суді від 23.11.2022р. було відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_11 захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід головуючого судді судді ОСОБА_10 (а.с.102);

- ухвалою суду від 13.04.2023р. була задоволена заява головуючого судді про самовідвід (т.2,а.с.6) від участі в розгляді даної кримінальної справи через те, що суддя не має спеціально наданого доступу до таємності, що б надавало йому законної можливості та повноваження на дослідження доказів з грифом секретності, при цьому ухвала не містить посилань на конкретні обставини, з яких можна зробити неоднозначний висновок про наявність у цьому кримінальному провадженні будь-яких документів з грифом секретності і які можуть бути розглянуті лише суддею, що має допуск до державної таємниці;

- відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу від 17.04.2023р. для розгляду справи призначено іншого головуючого суддю суддю Болградського районного суду ОСОБА_9 (т.2, а.с.11);

- згідно журналів судових засідань у судовому засіданні брала участь прокурор ОСОБА_12 , та, з 13.07.2023р. обвинувачення за цим обвинувальним актом підтримує прокурор ОСОБА_3 (а.с.89), який, відповідно до Постанови про призначення групи прокурорів входив до групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні з самого початку судового розгляду справи (т.1,а.с.26).

Судді ОСОБА_9 відвід заявляється вже удруге.

Так, 06.03.2024 року, в ході судового засідання з розгляду цієї кримінальної справи №497/2166/22 (провадж. №1-кп/497/13/24) з вищевказаним обвинувальним актом відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 прокурор Болградської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 усно заявив про відвід від участі в розгляді цієї справи головуючого судді судді Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_9 , пояснивши недовірою судді через сумніви в її неупередженості з-за обшуки у приміщенні суду (суддя ОСОБА_9 була головою суду), а захисник ОСОБА_5 був в той час адвокатом судді ОСОБА_13 , якому опісля було висунуте обвинувачення в межах кримінального провадження за результатами розшукових дій НАБУ, зокрема вказаного обшуку. Ця протокольна заява була направлена до суду апеляційної інстанції для визначення підсудності у зв`язку з неможливістю утворити склад суду для її розгляду, але ухвалою від 11.03.2024р. Одеський апеляційний суд повернув заяву для розгляду до Болградського районного суду Одеської області, і ухвалою суду від 27.03.2024р. було відмовлено у задоволенні заяви прокурора у зв`язку з відсутністю підстав для цього, при цьому прокурором не заявлялося в якості підстави для відводу судді відсутність в судді ОСОБА_9 допуску до розгляду матеріалів з грифом секретності.

Проте, оскільки в матеріалах справи міститься вищевказана ухвала суду про відвід судді ОСОБА_10 від участі в розгляду цієї кримінальної справи саме з підстави відсутності в нього допуску до державної таємниці вбачається, що на момент надходження справи в провадження судді ОСОБА_9 матеріали справи вже містили відкрите і невирішене питання про можливу наявність в цьому кримінальному провадженні документів з грифом секретності і можливу необхідність наявності в головуючого судді допуску до державної таємниці, тому головуючий суддя в ході підготовчого судового засідання мав це питання з`ясувати, принаймні прокурор мав повідомити головуючого про наявність такого питання, але з невідомих причин це питання не було з`ясоване в ході підготовчого судового засідання і обвинувальний акт був призначений до розгляду по суті, і станом на теперішній час судом вже були досліджені докази.

Крім того, дійсно, 27.03.2024р. під час розгляду заяви прокурора про відвід судді ОСОБА_9 , судом було з`ясовано, що відсутні підстави для її відводу від участі в розгляді цієї справи у зв`язку з подіями, пов`язаними з суддею ОСОБА_14 і захистом його прав адвокатом ОСОБА_5 , але у сукупності з несвоєчасним вирішенням питання про наявність необхідності в головуючого судді допуску до державної таємниці, в стороннього спостерігача можуть виникнути сумніви в безсторонності цього головуючого судді через те, що вбачаються ознаки тиску на неї з боку правоохоронного органу - прокуратури спочатку шляхом заявлення необґрунтованого відводу через вищезгаданий обшук, який не стосувався і не стосується судді ОСОБА_9 (до речі, ця обставина як необґрунтована підстава в той час була зазначена в чисельних заявах прокурорів Болградської окружної прокуратури про відводи від участі в розгляді ВСІХ кримінальних справ ВСІМА суддями Болградського районного суду Одеської області, які не були задоволені), а потім через несвоєчасне повідомлення головуючому судді про наявність в матеріалах кримінального провадження документів з грифом секретності, для розгляду яких, як стверджується в заяві прокурора про відвід, в головуючого судді має бути допуск до державної таємниці.

До речі, прокурором й в даному судовому засіданні з розгляду вищевказаної заяви про відвід головуючому судді ОСОБА_9 не надано доказів існування в матеріалах кримінального провадження документів з грифом секретності, для розгляду яких в головуючого судді має бути допуск до державної таємниці, однак це у сукупності з вищезазначеним дійсно може викликати сумніви в будь-якої сторонньої особи у неупередженості складу суду, яким буде ухвалено остаточне судове рішення в цьому кримінальному провадженні оскільки тепер, має ознаки підстави для відводу головуючому судді з метою уникнення обвинувачення її в неупередженості та з метою уникнення в майбутньому скасування вироку суду у цій справі через розгляд справи неправосудним складом суду, що, можливо, був підданий впливу.

Так, ст.415 КПК України, визначено підстави для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, серед яких у п.2ч.1 зазначено «в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою». А, п.4ч.1ст.75 КПК України визначено серед обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного у кримінальному провадженні, і які не можуть брати участь у кримінальному провадженні «за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості», тобто, сумнівами в неупередженості судді можуть бути цілком обґрунтовані побоювання про те, що існують дійсно обставини, на які посилається прокурор у своїй заяві про відвід які він не може повідомити судді, у тому числі який розглядає заяву про відвід про існування матеріалів, які містять державну таємницю у даному кримінальному провадженні з-за того, що дійсно, в суддів Болградського районного суду Одеської області відсутній допуск до розгляду таких матеріалів з грифом такої секретності.

Відповідно ч.5ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. В рішенні Європейського суду з прав людини «Олександр Волков проти України» від 09.04.2013р. (заява №21722/11), зазначається, що як правило, безсторонність (судді) означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей п.1ст.6 Конвенції має встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто, чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п.104 Рішення).

Відповідно Конституції України, незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України, а судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону (ст.126 і 129). Тому вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а втручання в їхню діяльність тягне за собою відповідальність за ст.376 Кримінального кодексу України, оскільки порушує порядок здійсненні правосуддя відповідно до конституційного принципу незалежності суддів.

Таким чином, вплив на суддів у будь-який спосіб є караним Законом втручанням в їх діяльність, оскільки може мати наслідки у виді неупередженого ставлення складу суду під час розгляду справи, а наявність ознаків такого впливу (умисного чи необережного, діями чи бездіяльністю) може викликати сумніви в неупередженості судді.

Згідно чинного КПК України, відвід у кримінальному процесі це усунення учасників кримінального процесу від участі у справі за заявою сторони, прокурора (або за власною ініціативою того, хто відводиться самовідвід) за наявності передбачених процесуальним законом обставин, що викликають сумнів у їх неупередженості. Метою застосування інституту відводів є: 1) належне виконання завдань кримінального провадження (ст.2 КПК України); 2) забезпечення всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження; 3) ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення в кожному кримінальному провадженні. Підстави для відводу слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні регламентовано положеннями ст.75 КПК України, згідно п.4ч.1 якої суддя …не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів в його неупередженості.

Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Однією з найважливіших ознак демократичної та правової держави є незалежність та неупередженість суду. Це одна з основних засад судочинства в Україні, один із основоположних принципів організації та діяльності судових органів. Принцип неупередженості суду реалізується за допомогою встановлення у процесуальному праві інституту відводу судді від участі у розгляді справи. Інститут відводу судді важливий процесуальний засіб забезпечення неупередженого й об`єктивного судочинства та виконання рішень, що надає можливість відсторонити від участі у процесі особу, яка може мати особисту заінтересованість. За допомогою інституту відводу як процесуального засобу має бути забезпечене неупереджене й об`єктивне судочинство, тобто виконання завдань кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1ст.21 КПК України, кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом. З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який має бути вмотивованим (ст.80 КПК України).

Відповідно до ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Порядок розгляду відводу визначений, як зазначено вище, ст.81 КПК України, якою зазначено, що в разі, якщо повторно заявлений відвід має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, суд, який здійснює провадження, має право залишити таку заяву без розгляду.

Вирішуючи по суті заяву прокурора ОСОБА_15 про відвід головуючого судді ОСОБА_9 , в ході судового засідання та у нарадчій кімнаті судом встановлено, що, у даному випадку, подання прокурором заяви про відвід після початку судового розгляду незважаючи на те, що йому мало бути відомо про наявність підстави для відводу ще до початку судового розгляду, а також повторно заявлений відвід одному й тому ж судді в ході одного й того самого судового засідання з підстави, що виникла до розгляду справи та до розгляду першого відводу містять явні ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження, однак, враховуючи, що суддя, якій заявлено вищевказаний відвід, не заявляла про наявність бажання надати пояснення, та враховуючи думку кожного з учасників судового засідання під час розгляду даної заяви про відвід, суд дійшов висновку, що дана заява прокурора про відвід підлягає задоволенню.

Так, у даному судовому засіданні суду не надано конкретної відповіді на питання що за державну таємницю містять матеріали кримінального провадження та чому про ці обставини не було повідомлено суду до початку розгляду кримінальної справи як першим, так і другим складом суду, з чого вбачається ознаки безпідставного затягування строків розгляду обвинувального акту, оскільки, по-перше, з матеріалів вищевказаної судової справи порушень головуючим суддею кримінального процесу не вбачається і такі порушення не заявлені в заяві про відвід, як і не вбачається обґрунтованих пояснень і доказів на підтвердження будь-яких підстав, які можна розцінити як такі, що надають підстави вважати, що суддя, яка є головуючим ОСОБА_9 не має права продовжувати далі розгляд вищевказаної справи.

В ході даного судового засідання з розгляду заяви прокурора про відвід, суду не надано доказів неупередженості судді ОСОБА_9 взагалі, з самого її початку роботи у Болградському районному суді Одеської області, а не лише станом на теперішній час, а тому, з вищевказаної заяви прокурора про відвід головуючому судді не вбачається обґрунтованих підстав, які можуть бути визнані такими, що відповідають вимогам чинного Кримінально-процесуального Закону та інших законів: ЗУ Про судоустрій і статус суддів», КК України, Конституції України, Конвенції про права людини і основоположних свобод, тощо як такі, що є підставами для відводу судді, але, з врахуванням твердження прокурора у заяві про відвід щодо наявності таких підстав у виді відсутності допуску до державної таємниці, у сукупності з вищезазначеними обставинами є сумнівами щодо наявності права судді ОСОБА_9 розглядати вищевказану справу без наявності в неї допуску до державної таємниці і дійсно можуть бути розцінені як певні побоювання.

Суддя не має обов`язку переконувати будь-кого у своїй безсторонності така норма відсутня у вимогах чинного законодавства, але будь-які обставини можна розцінити як підставу для відводу якщо вони викликають сумніви.

Виходячи з правових норм, закріплених у ст.ст.75,76 КПК України, ст.ст.14,106 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів», та ст.ст.126,129 Конституції України, рішення суду, дії або бездіяльність суддів під час здійснення правосуддя, підготовки, розгляду справ у судових інстанціях, звернення рішення до виконання, тощо можуть оскаржуватися в апеляційному та касаційному порядку і не є підставою для відводу судді (колегії суддів) у справі.

Верховний Суд розглядаючи у порядку письмового провадження заяву особи про відвід судді у справі №826/11409/17 за позовом до Національного банку України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - звернув увагу на те, що стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Бангалорські принципи поведінки суддів, що схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23, містять 6 принципів доброчесності судді: незалежність, об`єктивність, чесність та непідкупність, дотримання етичних норм, рівність, компетентність та старанність.

Положення Європейської хартії про закон "Про статус суддів" носять рекомендаційний характер і мають враховуватися європейськими країнами в законодавстві про статус суддів з метою забезпечення найвищого рівня гарантій у конкретних формулюваннях. У національні закони не можуть вноситися зміни, спрямовані на зниження рівня гарантій, уже досягнутих у відповідних країнах.

Метою закону про статус суддів є забезпечення компетентності, незалежності і неупередженості, на які законно розраховує кожна людина при зверненні до суду за захистом своїх прав та інтересів. У ньому не повинно бути положень і процедур, здатних підірвати впевненість у такій компетентності, незалежності і неупередженості.

Ч.2ст.47 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що «Суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом. Суддя не зобов`язаний давати жодних пояснень щодо суті справ, які перебувають у його провадженні, крім випадків, встановлених законом».

Поняття "незалежний суд" охоплює два основні аспекти: незалежність від виконавчої влади і від сторін (справа Рінгайсена, А 13 параграф 95).

ЄСПЛ у справі "Білуха проти України" (заява №33949/02) від 09.11.2006р., згідно офіційного перекладу, у п.49, 50 та 51 цього рішення зазначив, що «Відповідно до усталеної практики Суду, наявність безсторонності відповідно до п.1ст.6 має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, а саме виявляв суддя упередженість чи безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів в його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v.Austria) від 24.02.1993 р., пп.27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v.Switzerland), №33958/96, п.42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v.United Kingdom), від 10.06.1996р., п.38). 50. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v.Switzerland), п.43). 51. Суд не переконаний, що у цій справі достатньо ознак, щоб вирішити, що судді…, які розглядали справу заявниці, проявляли особисту упередженість. У будь-якому випадку, Суд не вважає за необхідне розглядати це питання, оскільки з причин, викладених нижче, він дійшов висновку, що у цій справі мала місце безсторонність суду за об`єктивним критерієм».

З досліджених судом вищевказаних матеріалів кримінальної справи та заяви прокурора про відвід не вбачається зазначення фактів і обставин, підкріплених належними доказами на підтвердження прямої чи побічної особистої заінтересованості судді ОСОБА_9 в розгляді зазначеного кримінального провадження, як не вбачається і підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу що визначені ст.ст.75-79 КПК України, як і не вбачається доказів щодо проявів її упередженості, а тому, оскільки не надано доказів протилежного, її особиста безсторонність презюмується, а тому наведені прокурором обставини, які, до того ж не підтверджуються належними, достатніми і допустимими доказами, не можуть бути підставою для відводу головуючому судді у цій справі.

Однак, враховуючи подання повторної заяви про відвід судді, та з огляду на причину її подання твердження прокурора про необхідність в головуючого судді допуску до державної таємниці, яка в судді ОСОБА_9 відсутня, суд дійшов висновку, що на підставі п.4ч.1ст.75 КПК України за наявності інших обставин, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді з огляду на вищевказані висновки щодо здійснення незрозумілого тиску на головуючого суддю шляхом подання другого поспіль клопотання про її відвід що може викликати обґрунтовані побоювання щодо виникнення неупередженості в зазначеного головуючого судді, і може бути підставою, яка, хоча і не доводить необ`єктивність та небезсторонність головуючого судді, або щодо існування в неї особистої заінтересованості в розгляді справи, але, за вищевказаних обставин, заявлений прокурором відвід судді, що є головуючою у справі №497/2166/22 (провадж. №1-кп/497/(13/24)186/25), хоча і ґрунтується на припущеннях, однак підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,75-81,84,372,376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 .

Відвести суддю Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_9 від розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000231 від 19.04.2022р. відносно гр. ОСОБА_6 , обвинуваченого за ст.332ч.3 КК України та гр. ОСОБА_4 , обвинуваченого за ст.309ч.1 КК України, а кримінальну справу №497/2166/22 (провадж. №1-кп/497/186/25), з зазначеним обвинувальним актом передати для здійснення нового автоматизованого розподілу між суддями у порядку, що визначений ст.35 КПК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 04.03.2025р.

Суддя ОСОБА_1