Справа № 601/2863/23
Провадження № 1-кс/601/159/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2025 року місто Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Кременці клопотання прокурора Шумського відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженні №0000690 від 14 вересня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.298 КК України,

за участю:

- прокурора ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Шумського відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000690 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 вересня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.298 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді директора Кременецько-Почаївського державного історико-архітектурного заповідника, із залученням ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, що призвело до пошкодження культурної спадщини.

Наказом Міністерства культури України від 31.10.2016 №777/0/17-16 «Про призначення ОСОБА_4 », відповідно до ст. 21 Закону України «Про культуру» та протоколу засідання конкурсної комісії з конкурсного добору на посаду директора Кременецько-Почаївського державного історико-архітектурного заповідника від 17.10.2016 №2, ОСОБА_4 призначено на посаду Заповідника за контрактом, як такого, що став переможцем конкурсного відбору.

ОСОБА_4 будучи службовою особою, тобто особою, яка постійно здійснює функції директора державної організації, тобто обіймає постійно посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, умисно незаконно пошкодив та частково зруйнував частини об`єкта історичної та археологічної спадщини, що відноситься до пам`ятки національного значення.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, що направлений на умисне незаконне пошкодження та часткове руйнування частини об`єкта історичної та археологічної спадщини, що відноситься до пам`ятки національного значення, ОСОБА_4 , діючи умисно, у порушення вищевказаних норм законодавства, надав вказівку ОСОБА_5 винести шари культурно-хронологічних горизонтів ІХ-ХVІІ століть із пам`ятки архітектури та містобудування національного значення «Замок. Руїни ІХ-ХVІ ст.», охоронний № 666Н на якому наявні об`єкти історичної та археологічної спадщини. ОСОБА_6 , діючи як орендар державного нерухомого майна, виконуючи вказівку ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб забезпечив винесення шарів культурно-хронологічних горизонтів ІХ-ХVІІ століть із пам`ятки архітектури та містобудування національного значення «Замок. Руїни ІХ-ХVІ ст.», охоронний № 666Н, що по вулиці Замкова, 59, міста Кременець Кременецького району Тернопільської області, на якому наявні об`єкти історичної та археологічної спадщини.

Водночас, всупереч вищевказаних нормативно-правових та внутрішньо-управлінських актів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 розуміли, що вказані роботи виконуються без науково-проектної документації та письмового дозволу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини для їх проведення.

Під час досудового розслідування не встановлена точна дата вчинення кримінального правопорушення. Враховуючи, що повідомлення про вчинення кримінального правопорушення 14.09.2023, кримінальне правопорушення вчинено в період з 18.05.2017 по 14.09.2023.

В результаті кримінально-протиправний дій ОСОБА_4 у межах пам`ятки національного значення «Замок. Руїни IX - XVI ст.» охоронний №666Н були пошкоджені та частково зруйновані об`єкти історичної та археологічної спадщини, а саме: шари культурно-хронологічних горизонтів IX-XVII ст. Межі пошкодження об`єкта історичної та археологічної спадщини становлять 25 метрів кубічних. Розмір збитків, нанесених державі внаслідок руйнації, знищення або пошкодження об`єкта історичної та археологічної спадщини в межах пам`ятки національного значення «Замок. Руїни IX - XVI ст.» (охоронний №666 Н) складає 3415800 (три мільйона чотириста п`ятнадцять тисяч вісімсот) гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 298 КК України, а саме умисне незаконне руйнування, пошкодження частин об`єктів культурної спадщини, вчинене щодо пам`ятки національного значення службовою особою з використанням службового становища.

У зв`язку із викладеним 12.03.2025 прокурором Шумського відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 на праві приватної власності володіє: житловим будинком в місті Кременець Тернопільської області, вулиця Моргви, 73б, загальною площею 289,9 м2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 107); земельною ділянкою із кадастровим номером :02:009:0009 площею 0,1 га із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_1 ; житловим двоповерховим будинком в АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4825759).

Вважає, що вказане майно зможе забезпечити відшкодування збитків у межах пред`явленого позову. ОСОБА_4 відшкодувавши збитки мав можливість уникнути накладення арешту на майно.

Просить накласти арешт на вказане майно шляхом покладення заборони на розпорядження ним з метою відшкодування шкоди в розмірі 3415800 гривень, яка завдана внаслідок кримінального правопорушення, у межах пред`явленого цивільного позову (відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання.

Розгляд вказаного клопотання у відповідності до ч.2 ст.172 КПК України проводився без виклику власника майна.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання докази, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 14.09.2023 внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000690 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 298 КК України.

У межах кримінального провадження 30.01.2025 повідомлено про підозру: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 298 КК України.

12.03.2025 прокурором Шумського відділу Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави 3 415 800 грн. Даний позов вручено ОСОБА_4 під розписку.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 на праві приватної власності володіє: житловим будинком в місті Кременець Тернопільської області, вулиця Моргви, 73б, загальною площею 289,9 м2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 107); земельною ділянкою із кадастровим номером :02:009:0009 площею 0,1 га із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_1 ; житловим двоповерховим будинком в АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 4825759).

Шкода не відшкодована.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно вимог пункту 4 частини 2 статті 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Під час досудового розслідування встановлено, що внаслідок вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінального правопорушення завдано збитків державі внаслідок руйнації, знищення або пошкодження об`єкта історичної та археологічної спадщини в межах пам`ятки національного значення «Замок. Руїни IX - XVI ст.» (охоронний № 666 Н) складає 3 415 800 (три мільйона чотириста п`ятнадцять тисяч вісімсот) гривень.

Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості земельної ділянки із кадастровим номером :02:009:0009 площею 0,1 га, її оціночна вартість становить 2 249 616,56 грн. Згідно довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості житлового будинку в місті Кременець Тернопільської області, вулиця Моргви, 73б, загальною площею 289,9 м2, його оціночна вартість становить 5 987 653,64 грн.

Відповідно частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу). ;4) розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З урахуванням викладеного суд вбачає наявність обґрунтованих підстав для накладення арешту на належне підозрюваному ОСОБА_4 на праві приватної власності майно, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Однак слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити частково, а саме в межах заявленої шкоди та враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, арешт слід накласти лише земельну ділянку із кадастровим номером :02:009:0009 площею 0,1 га із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права лише на розпорядження майном, та з метою відшкодування шкоди.

Згідно ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ч. 2 п. 7 ст. 131, ст. 132, 170-175, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт, шляхом позбавлення права на розпорядження майном з метою відшкодування шкоди, на наступне майно:

- земельну ділянку із кадастровим номером :02:009:0009 площею 0,1 га із цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_1 .

В решті вимог клопотання відмовити.

У відповідності до частини 4 статті 132 КПК України, ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено 13 березня 2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1