Справа № 333/5167/22
Провадження № 1-в/191/766/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про звільнення від призначеного судом покарання відносно засудженого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про звільнення від призначеного судом покарання відносно засудженого ОСОБА_4 .

Від представника державної установи та засудженого надійшли заяви про розгляд клопотання без їхньої участі.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що клопотання підлягає задоволенню.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали долучені до клопотання, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 16.01.2024 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні 28.06.2022 р. (вартість викраденого майна становила 799,84 грн.), 03.08.2022 р. (вартість викраденого майна становила 3592,08 грн.) та 06.08.2022 р. (вартість викраденого майна становила 3594,24 грн.) кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, та йому було призначено у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України призначено остаточне покарання шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за цим вироком, невідбутої частини покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11.01.2022 року.

Вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11.01.2022 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні 30.09.2021 р. (вартість викраденого майна становила 386,37 грн.) кримінального правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 було звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Початок строку покарання засудженого ОСОБА_4 - 31.08.2023 року, а кінець строку покарання - 30.09.2028 року.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., встановлено, що дії щодо чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (до 2270,00 грн. у 2021 році та до 2481,00 грн. у 2022 році) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У зв`язку із декриміналізацією вчинених 30.09.2021 року та 28.06.2022 року ОСОБА_4 діянь, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для його звільнення від призначеного покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11.01.2022 року та епізодом вчинення 28.06.2022 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 16.01.2024 року.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України (в ред. ЗУ № 3886-ІХ від 18.07.2024 року) особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

У той же час, суд зазначає, що звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11.01.2022 року та епізодом вчинення 28.06.2022 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 16.01.2024 року, не звільняє його від подальшого відбування покарання, що було призначене за вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 16.01.2024 року, адже він також за цим вироком вчинив 03.08.2022 р. (вартість викраденого майна становила 3592,08 грн.) та 06.08.2022 р. (вартість викраденого майна становила 3594,24 грн.) кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185 КК України, за які він має відбувати покарання.

Таким чином, клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про звільнення від призначеного судом покарання відносно засудженого ОСОБА_4 підлягає задоволенню та засуджений є таким, що відбуває покарання за вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 16.01.2024 року за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Керуючись ст.537, 539 КПК України, ст.74 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

задовольнити клопотання Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» про звільнення від призначеного судом покарання відносно засудженого ОСОБА_4 .

Негайно звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 11.01.2022 року та за епізодом вчинення 28.06.2022 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 16.01.2024 року.

Вважати засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що відбуває покарання за вироком Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 16.01.2024 року за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1