Провадження № 1-кп/643/153/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2025 року Московський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого- ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції об`єднані кримінальні провадження внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000242 від 30.01.2021року, № 0001032 від 21.07.2021, № 0001072 від 14.05.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця королівства Марокко, марокканця, громадянина Марокко, раніше не судимого, без визначеного місця проживання, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 127, ч.2 ст.146, ч.2,3 ст. 186, ч.2 ст. 345 КК України,

встановив:

В провадженні Московського районного суду м.Харкова знаходяться матеріали кримінальних проваджень за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 127, ч.2 ст.146, ч.2,3 ст. 186, ч.2 ст. 345 КК України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 -адвокат ОСОБА_6 звернувся з клопотанням про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 ,із забороною залишати визначене місце перебування у нічний час доби , поклавши на обвинуваченого ОСОБА_5 процесуальні обов`язки передбачені ст.194 КПК України , мотивуючи, що ризики, наведені прокурором не доведені, справа розглядається тривалий час і не знаходить свого вирішення, обвинувачений перебуває в ув`язненні, тому порушується його право на розгляд справи в розумні строки .

Прокурори в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 -адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого з тримання під вартою на домашній арешт та заявили клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою- на 60 діб, без можливості внесення застави.

Суд, заслухавши клопотання, думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.2 вказаного Кодексу, завданнями кримінального провадження, наряду, із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також те, щоб до кожного учасника кримінального провадження застосовувалась лише належна правова процедура.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.

Згідно ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Судом взято до уваги, обставини зазначені в статті 178 КПК України, а саме, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях у вчиненні якого він обвинувачуються, те, що обвинувачений раніше не засуджений , тривалий час перебуває під вартою , має місце мешкання , що підтверджується наданим захисником договором оренди житла.

З урахуванням вище викладеного, суспільної необхідності та загальних засад кримінального провадження, суд приходить до переконання, що знаходження обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою не є доцільним на теперішній час, і наявні ризики не можуть виправдовувати застосування такого запобіжного заходу.

При вирішення питання про доцільність зміни запобіжного заходу, судом враховано, що відповідно до практики ЄСПЛ, якщо тримання під вартою триває тільки через побоювання, що обвинувачений буде переховуватись від правосуддя, проте його слід звільнити з-під варти, якщо він представить відповідні гарантії, що не переховуватиметься від суду, наприклад внесе заставу (правова позиція, викладена у п.46 рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 року у справі «Летельє проти Франції»).

Судом враховано, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушення не може бути підставою для продовження тримання особи під вартою.

Суд, приймаючи до уваги вище зазначені обставини, приходить до висновку,що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 під час судового розгляду і не завадить проведенню судового слідства, у зв`язку із чим, вважає за можливе змінити відносно останнього запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на обвинуваченого зобов`язань, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а отже клопотання захисника обвинуваченого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 197, 201, 202, 371, 372, 392 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на 60 діб, без можливості внесення застави-відмовити .

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 -адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 ,із забороною залишати визначене місце перебування у нічний час доби , поклавши на обвинуваченого ОСОБА_5 процесуальні обов`язки передбачені ст.194 КПК - задовольнити частково.

Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця королівства Марокко, марокканця, громадянина Марокко, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, з застосуванням засобів електронного контролю-браслету (за його наявності) строком на два місяці, тобто до 23.03. 2025 року .

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Зобов`язати Харківське районне управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області негайно поставити на облік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю - браслету(в разі його наявності).

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати на виклики прокурора або суду за першою вимогою;

-не залишати місце проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду цілодобово;

-утримуватись від спілкування зі свідками , потерпілими у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідного територіального органу паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-знаходитись на території місця проживання: АДРЕСА_1 , цілодобово, протягом строку дії даної ухвали.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України негайно в залі суду звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з-під варти та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання: АДРЕСА_1 .

Після проголошення даної ухвали, обвинувачений ОСОБА_8 зобов`язаний невідкладно з`явитися до ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області (в межах робочого часу) для постановлення на облік, після чого прибути до місця свого проживання.

Ухвала суду в частині звільнення з під варти та постановки на облік в органах поліції, підлягає негайному виконанню органами національної поліції.

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби строком на 2 місяці, тобто до 23.03.2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за вказаним запобіжним заходом та постановкою вказаної особи на облік покласти на Харківське районне управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області .

Копію ухвали для здійснення контролю за її виконанням направити Київській окружній прокуратурі міста Харкова та зобов`язати прокурора після звільнення обвинуваченого з-під варти вжити заходи , передбачені ч.ч. 2,4 ст. 22 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства » .

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення щодо ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України

Суддя ОСОБА_1