Справа № 304/2598/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

учасників судового процесу: захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/30/25 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 10 січня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 10 січня 2025 року задоволено уточнене клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000016 від 13 лютого 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про арешт майна.

Накладено арешт на вилучені 16 жовтня 2024 року в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 250 (двісті п`ятдесят) євро, 3 801 (три тисячі вісімсот один) долар США, а також мобільні телефони марки «XIAOMI REDMI», чорного кольору та марки «iPhone 12 Pro Max», шляхом заборони користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором, на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000016 від 13 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про накладення арешту на речові докази у даному кримінальному провадженні, які вилучені 16 жовтня 2024 року у ході проведення невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у АДРЕСА_1 , а саме грошові кошти у сумі 250 євро, 3 801 доларів США, а також мобільні телефони марки «XIAOMI REDMI», чорного кольору, та марки «iPhone 12 Pro Max» і ноутбук марки «ASUS», білого кольору, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування таким майном.

Клопотання слідчий мотивував тим, що слідчим відділенням відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування вказаного кримінального провадження за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в ході якого встановлено, що діє група осіб, які за грошову винагороду виготовляють фіктивну медичну документацію для подальшого незаконного оформлення груп інвалідності, зняття з військового обліку з метою забезпечення незаконного виїзду за кордон, а також забезпечують незаконний перетин Державного кордону України поза межами пунктів пропуску у період дії правового режиму воєнного стану. Вказує, що в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій органом досудового розслідування були отримані докази протиправної діяльності ОСОБА_9 та встановлено інших учасників вказаної протиправної діяльності, які за грошову винагороду сприяють особам призовного віку уникнути мобілізації та перетнути державний кордон поза офіційними пунктами пропуску.

Крім цього за результатами таких заходів орган досудового розслідування встановив, що за місцями проживання фігурантів можуть міститися речі та документи, що матимуть значення для подальшого розслідування кримінального провадження в якості доказів. Так, слідчий вказує, що ОСОБА_9 залучив до вчинення вказаного злочину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , роль якого полягала у здійсненні за грошову винагороду керівництва під час незаконного перетину державного кордону України, сприяння вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод.

Слідчий вказував, що 11 жовтня 2024 року ОСОБА_9 , попередньо висловивши таку вимогу ОСОБА_10 , біля готелю «Закарпаття» у м. Ужгороді на пл. Кирила і Мефодія, 5, отримав від останнього 1 000 доларів США як частину обумовленої суми за його незаконне переправлення через державний кордон. Надалі, перебуваючи у тому ж місці, 15 жовтня 2024 року, ОСОБА_9 знову зустрівся з ОСОБА_10 , який діяв під контролем правоохоронних органів, та проінструктував останнього щодо подальших дій, які необхідно буде вчинити наступного дня близько 18.00 год, а також додатково сплатити 4 500 доларів США, частину з яких ОСОБА_9 мав передати ОСОБА_6 .

Отже, як вказував слідчий, 11 жовтня 2024 року ОСОБА_9 отримав від ОСОБА_10 частину обумовленої суми за організацію його незаконного переправлення через державний кордон у розмірі 1 000 доларів США, які міг передати іншому співучаснику - ОСОБА_6 ; під час вчинення злочину ОСОБА_6 використовував мобільний телефон, за допомогою якого спілкувався з іншими співучасниками та координував дії ОСОБА_10 .

Також слідчий зазначив, що 16 жовтня 2024 року в ході проведення слідчих дій ОСОБА_6 намагався втекти та заховатися за місцем проживання у будинку АДРЕСА_1 , через що під час безпосереднього його переслідування, а також у зв`язку з тим, що за місцем проживання ОСОБА_6 могли знаходитися речі та предмети, які зберегли на собі сліди злочину, органом досудового розслідування було здійснено проникнення до житла особи без відповідного рішення суду, де у порядку ст. 234 КПК проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 250 євро, 3 801 долар США, а саме 37 банкнот номіналом по 100 доларів США - РВ 02336695 М; PE 91564914 С; РЕ 91564915 С; РА 32222907 С; PF 10100456 L; PJ 54595298 B; MF 78003614 E; PJ 54595297 B; PI 18708385 A; LB 41357563 W; MK 12705767 B; LF 29612067 F; LB 84188338 T; MF 74035898 C; LB 94280354 A; LF 00359706 G; PE 91564916 C; PA 32222915 C; PB 26216626 Н; PB 64077547 С; РВ 26216625 Н; РВ 26216111 Н; LB 19747788 B; PB 26216118 H; PB 26216121 H; PJ 54595299 B; PF 82820032 H; PB 67935363 A; PF 14549505 G; PF 51085675 L; LK 19533683 C; PJ 69972831 B; ML 71115240 C; PA 19281633 C; MB 36276068 L; ML 34872800 C; LF 60279109 G; три банкноти номіналом по 20 доларів США - GF 57271854 В; MB 14072601 E; NB 57041114 А; три банкноти номіналом по 10 доларів США - MF 15226974 Е; ME 62515056 В; МС 37935432 А; дві банкноти номіналом по п`ять доларів США - РК 55318767 А; ML 66044052 В, та одна банкнота номіналом в один долар США серії F45279691 М, а також мобільний телефон марки «XIAOMI МІ 11» чорного кольору, мобільний телефон марки «Iphone-12 Pro Мах», та ноутбук марки «ASUS» білого кольору, і ноутбук марки «LENOVO» чорного кольору.

Постановою від 17 жовтня 2024 року вилучені у ході проведення невідкладного обшуку грошові кошти, мобільні телефони та ноутбук були визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки такі є знаряддями вчинення кримінального правопорушення та містять на собі його сліди, а також можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відтак слідчий, посилаючись на норми кримінального процесуального закону, які визначають питання речових доказів, накладення арешту на майно та конфіскації майна як виду покарання, зазначає, що у органу досудового розслідування існує необхідність у накладенні арешту на зазначене у клопотанні майно, задля його збереження як речового доказу у даному кримінальному провадженні, а також проведення слідчих дій (огляду мобільного телефону, в тому числі відновлення видаленої інформації), судових експертиз та повного дослідження всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, та в тому числі забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, а тому просить клопотання задовольнити.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що слідчий суддя прийшов до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту заявленого прокурором майна, врахував можливість використання такого як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому уточнене клопотання прокурора про арешт майна задовольнив.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КПК та істотно порушує його вимоги, внаслідок чого підлягає скасуванню. Зазначає, щов ході досудового розслідування не було встановлено, що дане майно є знаряддям злочину або зберегло на собі сліди злочину. Також звертає увагу, що арештований мобільний телефон Iphone 12 Pro Max та грошові кошти в сумі 250 євро і 3801 доларів США, ОСОБА_11 , а ОСОБА_6 належить виключно мобільний телефон Xiomi Redmi, який також не є знаряддям злочину. Зазначає, що проведення обшуку було незаконним, а відповідно і накладати арешт на вилучення незаконно зібраних речей є протиправним. Звертає увагу, що дані мобільні телефони були оглянуті і складені відповідні протоколи огляду цих телефонів, подальше позбавлення права користування своїм майном не є необхідним у даному випадку. Таким чином вважає, що необхідності у накладенні арешту та обмежені права власності та користування володільця майна ОСОБА_11 на її особистий телефон марки Iphone 12 Pro Max не має. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

В доповненні до апеляційної скарги адвокат ОСОБА_5 зазначає, що16.10.2024 у приватному володінні ОСОБА_6 та його дружини ОСОБА_11 , а саме у приватному будинку та на земельній ділянці за адресою в АДРЕСА_1 був проведений несанкціонований обшук. Вважає, що обшук, клопотання слідчого погоджене прокурором, судовий розгляд та ухвала Перечинського районного суду від 24.10.2024 р. у справі №304/2598/24 провадження №1-кс/308/831/2024 про дозвіл на обшук житла та іншого володіння особи винесені не згідно норм КПК України, ст.8 Конвенції та практики ЄСПЛ, а тому є незаконними і не належним та не допустимим доказом винуватості ОСОБА_6 . Зазначає, що сторона захисту ставить під сумнів допустимість доказів, матеріалів на підставі яких приймалась ухвала про обшук від 16.10.2024. Також зазначає, що були порушені права та інтереси ОСОБА_6 та його дружини ОСОБА_11 під час обшуку та під час розгляду справи в суді про надання дозволу на раніше проведений обшук. Вважає незаконною саму ухвалу про надання дозволу на обшук. Просить суд, дослідити ухвалу Перечинського районного суду Закарпатської області від 28.10.2024 про надання дозволу на обшук, справа №304/2598/24 провадження №1-кс/308/831/2024. Дослідити протокол огляду мобільного телефону марки Iphone 12 Pro Max, що належить ОСОБА_11 . Скасувати ухвалу слідчого суді Перечинського районного суду від 10.01.2025 про накладення арешту на майно. Відмовити у задоволенні клопотанні слідчого щодо накладення арешту на майно.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора та ОСОБА_6 , неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача про суть ухвали слідчого судді, захисника - адвоката ОСОБА_5 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив їх задовольнити, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.

Так, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Положеннями ст.ст. 94, 132, 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до статті 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, а згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Перевіряючи законність прийнятого судового рішення про арешт майна в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання щодо накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні слідчим суддею вищезазначені вимоги було дотримано в повному обсязі.

Як вбачається з клопотання слідчого, з 13 лютого 2024 року органом досудового розслідування - слідчим відділенням відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування за фактом організації за попередньою змовою групою осіб незаконного переправлення військовозобов`язаних через державний кордон з використанням підроблених документів з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 332 КК України.

17 жовтня 2024 року у рамках даного кримінального провадження, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років із конфіскацією майна, про що в матеріалах, долучених до клопотання, містяться особисті підписи останнього про отримання письмового повідомлення про підозру.

З наявного у матеріалах клопотання протоколу обшуку від 16 жовтня 2024 року слідує, що того ж дня органом досудового розслідування у порядку ст. 233 КПК України було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «XIAOMI МІ 11» чорного кольору; мобільний телефон марки «Iphone-12 Pro Мах»; ноутбук марки «ASUS» білого кольору; ноутбук марки «LENOVO» чорного кольору, а також грошові кошти в сумі 300 євро; 3 801 долар США, а саме 37 банкнот номіналом по 100 доларів США - РВ 02336695 М; PE 91564914 С; РЕ 91564915 С; РА 32222907 С; PF 10100456 L; PJ 54595298 B; MF 78003614 E; PJ 54595297 B; PI 18708385 A; LB 41357563 W; MK 12705767 B; LF 29612067 F; LB 84188338 T; MF 74035898 C; LB 94280354 A; LF 00359706 G; PE 91564916 C; PA 32222915 C; PB 26216626 Н; PB 64077547 С; РВ 26216625 Н; РВ 26216111 Н; LB 19747788 B; PB 26216118 H; PB 26216121 H; PJ 54595299 B; PF 82820032 H; PB 67935363 A; PF 14549505 G; PF 51085675 L; LK 19533683 C; PJ 69972831 B; ML 71115240 C; PA 19281633 C; MB 36276068 L; ML 34872800 C; LF 60279109 G; три банкноти номіналом по 20 доларів США - GF 57271854 В; MB 14072601 E; NB 57041114 А; три банкноти номіналом по 10 доларів США - MF 15226974 Е; ME 62515056 В; МС 37935432 А; дві банкноти номіналом по п`ять доларів США - РК 55318767 А; ML 66044052 В, та одна банкнота номіналом в один долар США серії F45279691 М, які упаковані до відповідних спецпакетів.

При цьому ухвалою слідчого судді від 24 жовтня 2024 року надано дозвіл на проведення вказаного обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Ужгородського районного управління ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 від 17 жовтня 2024 року вилучені грошові кошти, мобільні телефони та ноутбуки серед іншого майна визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000016.

Під час розгляду зазначеного клопотання та доданих до нього доказів, слідчим суддею було встановлено, що вказане майно відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, оскільки воно безпосередньо може стосуватись предмета розслідування кримінального провадження, може містити в собі сліди, необхідну слідству інформацію (в тому числі знищену), контакти, зв`язки, переміщення фігуранта провадження, за його допомогою можливо встановити обставини події та причетних осіб, що вказані предмети можуть бути використані як доказ на підтвердження чи спростування тієї чи іншої позиції сторони в справі, надати можливість встановити її суттєві обставини, а також зазначене майно може бути предметом експертних досліджень.

Саме з врахуванням зазначеного, слідчий суддя і дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вказаного клопотання слідчого та наклав арешт на вилучені 16 жовтня 2024 року, в ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , речі та грошові кошти, з яким погоджується і колегія суддів, та ставити під сумнів законність та обґрунтованість такого висновку підстав не вбачає.

При цьому, на спростування доводів апелянта про те, що слідчий суддя наклав арешт на майно, яке доказом у даному кримінальному провадженні бути не може, колегія суддів зауважує, що ті питання, чи є зазначене майно знаряддям вчинення злочину, та чи зберегло вони на собі сліди злочину, чи містять вони відомості, які можуть бути використані, як доказ у кримінальному провадженні, будуть вирішені та встановлені під час проведення відповідних слідчих дій, і метою такого заходу було саме збереження речових доказів для об`єктивного з`ясування зазначених обставин, що і було враховано слідчим суддею при прийнятті оскаржуваного рішення.

Також, колегія суддів звертає увагу і на те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Інших доводів, за яких можливо було б дійти висновку про незаконність накладення арешту на майно та необхідність повернення його власнику, в апеляційній скарзі апелянтом не наведено, і обставин, за яких у задоволенні клопотання слідчого необхідно було б відмовити, під час апеляційного розгляду не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею було постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстав для його скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст.170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 10 січня 2025 року про арешт майна, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді