Справа № 346/1032/25
Провадження № 1-кп/346/490/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , без проведення судового розгляду у судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, без фіксування за допомогою технічних засобів,

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000034, в якому ОСОБА_2 (який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Отинія Коломийського району Івано-Франківської області; РНОКПП: НОМЕР_1 ; громадянин України; місце проживання: АДРЕСА_1 ; освіта середня-спеціальна; судимостей не має; не одружений; на утриманні нікого немає; проходить військову службу за призовом під час мобілізації в ЗСУ на посаді кулеметника 2 стрілецького відділення з стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 у військовому званні старший солдат; на обліку у лікаря-психіатра чи лікаря-нарколога не перебуває) обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, а сторонами та іншими учасниками кримінального провадження, є: з боку обвинувачення - прокурор: ОСОБА_3 , з боку захисту - обвинувачений: ОСОБА_2 , його захисник: ОСОБА_4 та потерпілі: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

в с т а н о в и в :

Щодо обвинувачення.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації та направлений для її проходження до військової частини НОМЕР_2 .

В подальшому, наказом командира війскової частини НОМЕР_2 від 21.03.2023 року № 80 старшого солдата ОСОБА_2 призначено на посаду кулеметника 2 стрілецького відділення з стрілецького взводу 1 стрілецької роти та зараховано до списків особового складу вказаної військової частини.

Проходячи військову службу, старший солдат ОСОБА_2 , відповідно до вимог ст.ст. 11,49 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст.ст. 1,4 Дисциплінарного статут ЗСУ, повинен був свято і беззаперечно дотримуватись Конституції і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків.

Проте, солдат ОСОБА_2 у порушення вимог вказаних нормативних актів вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 08.02.2025 року у період часу з 22 години 25 хвилин по 22 годину 30 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_2 , перебуваючи у громадському місці, біля магазину «Смак» по вул. Шевченка, 47А, що в смт. Отинія, Коломийського району Івано-Франківської області, реалізуючи раптово виниклий умисел на грубе порушення громадського порядку, з хуліганських спонукань, демонструючи зверхність, нахабство, вседозволеність, ігноруючи загальноприйняті норми суспільної поведінки у громадських місцях, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась в пошкодженні чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння передбачаючи його спільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, безпричинно, в невстановлений досудовим розслідуванням спосіб пошкодив металеві ролети на двох вхідних дверях магазину «Смак», власником якого є ОСОБА_8 , внаслідок чого завдав останньому матеріальну шкоду на суму 8138 грн.

Після чого в цей час, ОСОБА_2 , продовжуючи свої хуліганські дії, перебуваючи у громадському місці, біля магазину «Мальва 2» по вул. Шевченка, 46Б, що в смт. Отинія, Коломийського району Івано-Франківської області, маючи єдиний умисел на грубе порушення громадського порядку, з хуліганських спонукань, демонструючи зверхність, нахабство, вседозволеність, ігноруючи загальноприйняті норми суспільної поведінки у громадських місцях, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась в пошкодженні чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, безпричинно в невстановлений досудовим розслідуванням спосіб пошкодив металеві ролети на двох вихідних дверях магазину «Мальва 2», власником якого є ОСОБА_6 , внаслідок чого завдав останній матеріальну шкоду на суму 3852 грн.

Надалі в цей час, ОСОБА_2 , продовжуючи свої хуліганські дії, перебуваючи у громадському місці, біля магазину «Наш маркет» по вулиці Шевченка, 47/1, що в смт. Отинія, Коломийського району Івано-Франківської області, маючи єдиний умисел на грубе порушення громадського порядку, з хуліганських спонукань, демонструючи зверхність, нахабство, вседозволеність, ігноруючи загальноприйняті норми суспільної поведінки у громадських місцях, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась в пошкоджені чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, безпричинно, в невстановлений досудовим розслідуванням спосіб пошкодив металеві ролети на двох вхідних дверях магазину « Наш маркет», власником якого є ОСОБА_5 , внаслідок чого завдав останньому матеріальну шкоду на суму 5603 гривні.

Окрім цього в цей час, ОСОБА_2 , продовжуючи свої хуліганські дії, перебуваючи у громадському місці, біля магазину «Соціальний маркет» по вул. Шевченка, 49, що в смт. Отинія, Коломийського району Івано-Франківської області, маючи єдиний умисел на грубе порушення громадського порядку, з хуліганських спонукань, демонструючи зверхність, нахабство, вседозволеність, ігноруючи загальноприйняті норми суспільної поведінки у громадських місцях, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась в пошкодженні чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, безпричинно в невстановлений досудовим розслідуванням спосіб пошкодив металеві ролети на двох вихідних дверях магазину «Соціальний маркет», власником якого є ОСОБА_7 , внаслідок чого завдав останній матеріальну шкоду на суму 3491 грн.

Отже, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України, тобто грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Суд вважає доведеним вказане формулювання обвинувачення, оскільки його зміст добровільно та свідомо визнав обвинувачений ОСОБА_2 , згоден із цими обставинами, які були встановлені під час дізнання та не оспорює їх, про що подав письмову заяву.

При цьому суд відзначає, що ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , як потерпілі також подали письмові заяви, якими теж висловили згоду із вказаними обставинами.

І тому суд вважає, що вказане діяння, у вчиненні якого ОСОБА_2 звинувачує прокурор, дійсно мало місце, і це діяння дійсно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 296 КК України. І з цих же мотивів, та оскільки ОСОБА_2 беззаперечно та добровільно і свідомо визнав свою вину, суд вважає винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення саме його.

Таким чином суд погоджується із стороною обвинувачення у тому, що обвинувачений ОСОБА_2 в осудному стані, вчинив кримінальне правопорушення, яке правильно кваліфіковано прокурором за частиною 1 статті 296 КК України. І у вчиненні цього правопорушення винен саме ОСОБА_2 .

Щодо покарання.

Обставин, які б виключали кримінальну протиправність діяння ОСОБА_2 або звільняли його від кримінальної відповідальності чи від покарання судом не встановлені, а тому ОСОБА_2 підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення за частиною 1 статті 296 КК України.

Суд погоджується із прокурором у тому, що обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_2 та передбачені частиною 1 статті 67 КК України, відсутні. Але разом з цим, має місце обставина, яка на підставі пункту 1 частини 1 статті 66 КК України відноситься до обставин, які пом`якшують її покарання, зокрема: щире каяття обвинуваченого.

Положеннями статті 50 КК України передбачено, і суд враховує, що: покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого (частина 1); покарання має на меті не тільки кару і виправлення засуджених, а й запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (частина 2); покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність (частина 3).

Разом з цим суд застосовує і положення статті 65 КК України за якими: Суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (частина 1); особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень (частина 2); підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, визначаються статтею 69 цього Кодексу (частина 3); більш суворе покарання, ніж передбачене відповідними статтями Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, може бути призначене за сукупністю кримінальних правопорушень (частина 4).

При цьому застосовуючи вказані норми кримінального права, суд враховує правовий висновок Верховного Суду, щодо правильного їх застосування, викладений ним у постанові від 26.06.2018 року у справі № 570/3743/15-к, в якій зазначається, що покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини кримінального провадження, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Тож вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_2 покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 296 КК України, суд виходить з наступного:

- суд враховує, що санкція частини 1 статті 296 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк;

- суд враховує положення Загальної частини КК України, які є застосовними для призначення покарання ОСОБА_9 та вказані вище і нижче за цим текстом;

- суд враховує конкретні обставини за яких ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, яке за ступенем тяжкості, в силу положень частини 2 статті 12 КК України, являється кримінальним проступком та кваліфікується за частиною 1 статті 296 КК України;

- суд враховує, що ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення умисно, тобто з прямим умислом. Але він визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, добровільно;

- суд враховує, що обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_9 за вчинений ним проступок та передбачені частиною 1 статті 67 КК України - відсутні;

- але разом з цим, суд враховує, що обставинами, які на підставі пункту 1 частини 1 статті 66 КК України відносяться до обставин, які пом`якшують покарання, є щире каяття обвинуваченого;

- ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт.Отинія Коломийського району Івано-Франківської області; РНОКПП: НОМЕР_1 ; громадянин України; місце проживання: АДРЕСА_1 ; освіта середня-спеціальна; судимостей не має; не одружений; на утриманні нікого немає; проходить військову службу за призовом під час мобілізації в ЗСУ на посаді кулеметника 2 стрілецького відділення з стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 у військовому званні старший солдат; на обліку у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога не перебуває.

Таким чином, з урахуванням викладених судом обставин, які він застосовує у їх сукупності для призначення ОСОБА_2 покарання суд вважає, що найменш суворий вид покарання, що передбачений частиною 1 статті 296 КК України, тобто штраф і у найменшому розмірі: 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що на підставі п.5 підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України складає 17000 гривень, оскільки 1 неоподатковуваний мінімум доходів громадян складає 17 гривень, а 1000 - саме 17000 гривень) є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Щодо речових доказів і документів.

В силу положень частини 9 статті 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатись до набрання рішенням законної сили. При цьому, частина 9 статті 100 КПК України прямо передбачає, як суду треба вирішити питання про долю конкретних речових доказів і документів.

Тож, на виконання положень частини 9 статті 100 КПК України, суду слід вирішити долю речових доказів і документів наступним чином.

Речові докази у вигляді: оптичного диску DVD-R із відеозаписом із камери відео спостереження, яка знаходиться в смт. Отинія магазин «Наш маркет» - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Щодо процесуальних витрат.

Положеннями пункту 3 частини 1 статті 118 КПК України передбачено, що процесуальні витрати складаються з витрат, пов`язаних із залученням експертів. А згідно з частиною 2 статті 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Сторона обвинувачення підтвердила доказами (а.с.61 матеріалів кримінального провадження), що держава Україна понесла витрати на залучення експертів, на загальну суму 2387 гривень 70 копійок, а тому із ОСОБА_2 слід стягнути вказані витрати.

Інші процесуальні питання.

Підстави, для вирішення судом інших питань, передбачених статтею 368 КПК України - відсутні.

Таким чином, керуючись статтями 1-33,36,37,42,45-52,55,61-62,75-110,113-129,170-211,290-293,302,318-371,373-77,381,382,392-395,532 КПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 296 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_2 , за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 296 Кримінального кодексу України основне покарання у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Речовий доказ, у вигляді оптичного диску DVD-R із відеозаписом із камери відео спостереження, яка знаходиться в смт. Отинія магазин «Наш маркет» - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_2 2387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) гривень 70 (сімдесят) копійок на користь держави Україна, у якості компенсації витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених частиною 1 статтею 394 КПК України, шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку надіслати всім учасникам судового провадження.

Учасники судового провадження, також, мають право отримати копію вироку в Коломийському міськрайонному суді Івано-Франківської області.

Суддя: ОСОБА_1