Справа № 127/5563/25
Провадження №11-сс/801/168/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.02.2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000071 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

за участю сторін провадження:

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.02.2025 року клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 задоволено.

Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 47 (сорока семи) днів з моменту затримання ОСОБА_7 , тобто до 17 години 17 хвилин 07 квітня 2025 року (відповідно до протоколу затримання), в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено до 07 квітня 2025 року.

Одночасно визначено ОСОБА_7 , заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240,00 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні.

Якщо ОСОБА_7 не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_7 - визначити термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Згідно клопотання слідчого встановлено, що військовослужбовець військової служби військової частини НОМЕР_1 , навідник третього механізованого відділення першого механізованого взводу першої механізованої роти третього механізованого батальйону НОМЕР_2 окремої механізованої бригади військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , будучи раніше судимим 26.04.2005 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років; 29.05.2005 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 187, до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців; 09.10.2012 Старогородським районним судом м. Вінниці за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки; 13.02.2013 Слов`янським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяця; 08.08.2018 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць; 29.01.2021 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, на шлях виправлення не став та учинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_7 , 23.01.2025 близько 18:00 год., точного часу слідством не встановлено, перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по АДРЕСА_3 , підійшов то торгівельної точки, де здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_10 та помітив, що на торгівельному прилавку знаходиться каво машина торгової марки «Rheavendors» серії «Compact» моделі «C327» чорного кольору, яка належить ОСОБА_11 , після чого в солдата ОСОБА_7 виник злочинний умисел спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, солдат ОСОБА_7 , будучи обізнаним у тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалася, востаннє Указом Президента України від 28.10.2024 № 740/2024, затвердженого Законом України від 29.10.2024 №4024-ІХ, впевнившись, що за його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення викрав каво машину торгової марки «Rheavendors» серії «Compact» моделі «C327» чорного кольору, яка належить ОСОБА_11 .

Після чого солдат ОСОБА_7 покинув місце вчинення кримінального правопорушення та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Згідно висновку експерта №260/25-21 від 04.02.2025 вартість кавомашини торгової марки «Rheavendors» серії «Compact» моделі «C327» чорного кольору становить 26 542 грн.

Своїми умисними діями солдат ОСОБА_7 завдав потерпілому ОСОБА_11 майнової шкоди на суму 26 542 грн.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.02.2025 року, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід домашній арешт.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що ОСОБА_7 визнав, що він дійсно скоїв правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, у чому розкаявся

Слідчий суддя не взяв до уваги, що ОСОБА_7 працевлаштований, бажає служити в

ЗСУ, має постійне місце проживання.

Недоведено слідчим та прокурором необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, зазначив, що підозра належним чином обгрунтована, наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, тому просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, захисника ОСОБА_6 , який просив задоволити апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Відповідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У відповідності до п. «с» ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, допускається взяття особи під варту з метою запобігти цій особі зникнути після скоєння злочину.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000071 внесеного до ЄРДР 24.01.2025.2025 ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, 07.02.2025 року йому повідомлено про підозру.

Обгрунтованість підозри слідчим суддею перевірено належним чином.

Слідчий суддя належним чином, в дотримання вимог ст.ст.177,178 КПК України перевірив та ретельно дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та, приймаючи рішення, врахував особу підозрюваного ОСОБА_7 ,який має постійне місце проживання, розлучений, утриманців не має, раніше неодноразово судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання за вчинений злочин, та дійшов вірного висновку, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Твердження захисника ОСОБА_6 про недоведеність обставин, які виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язного з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту є безпідставними.

Слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному, врахував сукупність обставин, які мають значення для прийняття рішення, дотримався вимог кримінального процесуального закону та належним чином перевірив обгрунтованість клопотання.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Слідчий суддя застосував відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, який є співмірним кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого підозрюється останній.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Відповідно до п.3 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя визначив розмір застави підозрюваному ОСОБА_7 у розмірі 242 240 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

З вказаними висновками слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 20.02.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4