В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2025 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в склаВді:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому cудовому засіданні в м. Жмеринці в режимі відеоконфнренцзв`язку кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно технічною освітою, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого, військослужбовця військової частини НОМЕР_1 , призначеного на посаду водія 1 стрілецького відділення кулеметного взводу 1 стрілецької роти, у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 02.01.2025,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 будучи солдатом, тобто військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також в порушення вимог ст. 28 Конституції України згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно систематично вчиняє насильство по відношенню до колишньої дружини - ОСОБА_5 , що призводить до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя, що виразилось у формі втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку. А саме ОСОБА_3 , неодноразово, не маючи підґрунтя, вчиняв по відношенню до колишньої дружини - ОСОБА_5 дії, які виражались у словесних образах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, погрозах фізичною розправою, тим самим викликав в ОСОБА_5 побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдав шкоду її психічному здоров`ю.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України солдат водій 1 стрілецького відділення кулеметного взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 вчинив вказаний злочин за наступних обставин.

Так, 05.09.2024 близько 20:21 год. ОСОБА_3 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно колишньої дружини ОСОБА_5 домашнє насильство, що виразилося у безпричинних конфліктах, словесних образах, висловлюваннях на її адресу словами нецензурної лайки, погрозах фізичної розправи. Внаслідок чого, було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_3 .

За вказаним фактом, працівниками Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області 05.09.2024 відносно ОСОБА_3 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За результатами розгляду Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, 24.09.2024 винесено постанову, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Окрім цього, ОСОБА_3 , 05.10.2024 приблизно о 00:25 год. знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно колишньої дружини ОСОБА_5 домашнє насильство, що виразилося у безпричинних конфліктах, словесних образах, висловлюваннях в її адресу словами нецензурної лайки та погрозах фізичної розправи. Внаслідок чого, було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_3 .

За вказаним фактом працівниками Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області 05.10.2024 відносно ОСОБА_3 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За результатами розгляду Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, 20.11.2024 винесено постанову, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Окрім цього, 01.01.2025 близько 16:30 год. ОСОБА_3 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно колишньої дружини ОСОБА_5 домашнє насильство, що виразилося у безпричинних конфліктах, словесних образах, висловлюваннях на її адресу словами нецензурної лайки та погрозах фізичної розправи, що призвело до психологічних страждань. Внаслідок чого, було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_3 .

Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ст.126-1 Кримінального кодексу України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишньої дружини, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Виходячи з аналізу норм частини 1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, в тому числі: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Виходячи з аналізу частини 2 статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).

Суд створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи допитаним під час судового розгляду, в повному обсязі визнав свою провину в інкримінованому йому злочині, який передбачений ст.126-1 КК України і викладений в обвинувальному акті від 21.02.2025 року, щиро розкаявся, просив його суворо не карати. Суду показав, що злочин вчинив за обставин, викладених у обвинувальному акті, неодноразово у вказані дати та час за місцем проживання дружини ОСОБА_5 у АДРЕСА_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, вчиняв сімейні конфлікти, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, вчиняв словесні образи.

Виявляє жаль з приводу вчиненого злочину, запевнив суд, що готовий нести покарання за вчинений злочин і в подальшому не вчинятиме аналогічних кримінальних правопорушень.

Прокурор Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 вважає за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_5 вказала що дійсно були факти неодноразового вчинення із сторони її колишнього чоловіка ОСОБА_3 , факти психологічного насильства в сім`ї, останній неодноразово погрожував фізичною розправою, скандалив, висловлювався нецензурною лайкою у її адресу. Однак на даний час вона фактично пробачила обвинуваченого, та просила суд застосувати покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 повному обсязі визнав свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині), який передбачений ст.126-1 КК України і викладений в обвинувальному акті від 21.02.2025 року, та беручи до уваги думки прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 , за згодою учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, чи правильно обвинувачений ОСОБА_3 розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності його позиції у суду немає.

Суд також роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам процесу, що при таких обставинах вони позбавляються права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку.

Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про судовий розгляд кримінального провадження за правилами ч.3 ст.349 КПК України.

За таких обставин, виходячи з аналізу обвинувального акту, допитавши обвинуваченого, потерпілу, вивчивши матеріали справи, що характеризують його особу, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті від 21.02.2025 року, доведена повністю.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 повинен нести кримінальну відповідальність за вчинений злочин за ст.126-1 КК України.

ОСОБА_3 щиро покаявся в судовому засіданні у скоєному кримінальному правопорушенні, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, злочин вчинив вперше, просив вибачення у потерпілої, являється військовослужбовцем ЗСУ. Ці обставини суд враховує як пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_3 ..

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Виходячи з норми ст.12 КК України, вчинений ОСОБА_3 злочин, що передбачений ст.126-1 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

При цьому, суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 враховує такі пом`якшуючі покарання обставини, як щире каяття, оскільки у судовому засіданні обвинувачений визнавав вину, наддав відповідні показання про факт та обставини вчинення злочину, які відповідають обставинам, встановленим під час досудового розслідування і викладеним у обвинувальному акті від 21.02.2025 року, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_3 відповідно до відомостей Куриловецької сільської ради, Жмеринського району Вінницької області посередньо характеризується за місцем проживання, скарг від жителів села на ОСОБА_3 не надходило, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра обвинувачений не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, тобто раніше не судимий.

Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст.69,69-1 КК України, а тому: з урахуванням усіх обставин у справі, ступеня тяжкості злочину, вчиненого обвинуваченим, особи обвинуваченого, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на думку прокурора та потерпілої, висловлену у судових дебатах, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції ст. 126-1 КК України у виді обмеження волі із застосуванням вимог ст.75, 76 КК України, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи систематичність вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 домашнього насильства щодо потерпілої ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що в інтересах близьких родичів обвинуваченого від убезпечення від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, необхідно застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 обмежувальні заходи, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме: для проходження програми для кривдників строком два місяці.

Призначаючи обвинуваченому зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для його виправлення і перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

Цивільний позов у данному кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід обраний обвинуваченому ОСОБА_3 , який був застосований ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 17.04.2025 у вигляді особистого зобов`язання, залишити незмінним.

Керуючись ст.368, ч.1 ст.369, ст.ст.373-376 КПК України, на підставі ст.126-1 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

Обвинуваченого ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

За ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Відповідно до п.1, 2, ч.2, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У відповідності до вимог ст.91-1 КК України застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на два місяці.

Початок іспитового строку відраховувати з часу ухвалення вироку.

Запобіжний захід обраний обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили у виді особистого зобов`язання залишити без змін.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя Жмеринського

міськрайонного суду ОСОБА_1