490/7612/24 04.02.2025
н/п 1-кп/490/569/2025
Центральний районний суд міста Миколаєва
Справа № 490/7612/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000909 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Рені Одеської області, громадянин України, має середню освіту, неодружений, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.04.2015 за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений з Казанківської ВК 21.10.2019 за закінченням строку відбуття покарання;

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 ,

встановив:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, 08.07.2024, у післяобідній час, перебував на території комплексу відпочинку «WOWDIM», який розташований за адресою: м. Миколаїв, просп. Героїв України 4/15, де в одній з альтанок побачив речі без нагляду та у нього виник злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх караність, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у виді спричинення матеріальної шкоди власнику майна, та бажаючи їх настання, діючи повторно, в умовах воєнного стану, скориставшись відсутністю власників, шляхом вільного доступу викрав з вказаної вище альтанки рюкзак чорного кольору з речами, належними ОСОБА_5 на загальну суму 25902,66 грн., а саме: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy M32 (SM-M325FV)» з 6GB-RAM, 128GB-ROM синього кольору вартістю 2 536,33 грн.; мобільний телефон марки «Apple», серії IPhone 13 Pro, моделі "А2638 (3J868B/A) 128GB-ROM золотистого кольору вартістю 21 366,33 грн.; грошові кошти в сумі 2 000,00 грн.

З викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 25 902,66 грн.

Крім цього, ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, 23.07.2024, у період часу з 14:30 по 15:00, перебував на території комплексу відпочинку «WOWDIM», розташованого за адресою: м. Миколаїв, просп. Героїв України 4/15, де в одній з альтанок побачив речі без нагляду, після чого у нього виник злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх караність, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у виді спричинення матеріальної шкоди власнику майна, та бажаючи їх настання, діючи повторно, в умовах воєнного стану, скориставшись відсутністю власників, шляхом вільного доступу викрав чорну шкіряну сумку вартістю 58,33 грн., в якій був мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» моделі «Note 8 Pro (M1906G7G)» з 6GB-RAM, 128GB-ROM зеленого кольору вартістю 3 081,33 грн.; гаманець жіночий прямокутної форми чорного кольору без маркувальних позначень вартістю 88,33 грн. з грошовими коштами в сумі 4 500,00 грн.; паперовий паспорт громадянина України для виїзду за кордон та паперовий паспорт громадянина України на ім?я ОСОБА_6 ; банківські карти ПриватБанк - № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 ; банківська карта Ощадбанк - № НОМЕР_3 , належні потерпілій ОСОБА_6 , на загальну суму 7 727,99 грн.

3 викраденим майном ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 7 727,99 грн.

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні крадіжок. Зазначив, що дійсно 08.07.2024 та 23.07.2024 перебував на території комплексу відпочинку «WOWDIM», який розташований за адресою: м. Миколаїв, просп. Героїв України 4/15; побачив речі без нагляду та через скрутне матеріальне становище вчинив крадіжки. Із вартістю та переліком викрадених речей погоджується; свою поведінку засуджує; шкодує, що так сталося; частково відшкодував заподіяну шкоду шляхом повернення викраденого; цивільний позов визнав в повному обсязі.

Окрім визнання ОСОБА_3 вини, на підтвердження його винуватості свідчать досліджені судом такі докази.

Потерпіла ОСОБА_5 під час допиту в суді зазначила, що 08.07.2024 святкувала свій день народження на території комплексу відпочинку «WOWDIM», який розташований за адресою: м. Миколаїв, просп. Героїв України 4/15; речі залишила в одній з альтанок, а сама пішла до басейну; коли чоловік повернувся до речей, він побачив що рюкзак зник; у великому чорному із помаранчевими застібками рюкзаку були мобільний телефон марки «Apple» серії IPhone 13 Pro, мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy M32 (SM-M325FV)», 2 телефони марки «ОРРО», паспорт та ІПН чоловіка, грошові кошти у розмірі 2000,00 грн., інсулін для чоловіка, ключі від житла, музикальна колонка «JBL». Повернуто було мобільний телефон марки «Apple» серії IPhone 13 Pro та мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy M32 (SM-M325FV)», решту речей не повернули. Вважає, що покарання має бути суворим. Звернулася із цивільним позовом до обвинуваченого, який підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити та стягнути з обвинуваченого на її користь заподіяну моральну та матеріальну шкоду.

Заява ОСОБА_3 від 20.07.2024, згідно з якою він видав співробітникам поліції мобільній телефон марки «Apple» серії IPhone 13 Pro та мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy M32 (SM-M325FV)», які він просить долучити до матеріалів кримінального провадження, як такі, що були ним викрадені 08.07.2024 з альтанки на території комплексу відпочинку "WOWDIM", який розташований за адресою: м. Миколаїв, просп. Героїв України 4/15.

Висновок експерта №СЕ-19/115-24/13669-ТВ від 29.07.2024, згідно з яким ринкова вартість наданого на дослідження мобільного телефону марки «Samsung» моделі «Galaxy M32 (SM-M325FV)» з 6GB-RAM, 128GB-ROM синього кольору, який був у користуванні, станом на 08.07.2024 могла становити 2 536,33 грн.; ринкова вартість наданого на дослідження мобільного телефону марки «Apple», серії IPhone 13 Pro, моделі «А2638 (3J868B/A)» з 128GB-ROM золотистого кольору, який був у користуванні, станом на 08.07.2024 могла становити 21 366,33 грн. Витрати на залучення експерта становлять 4 543,68 грн.

Заява ОСОБА_3 від 28.07.2024, згідно з якою він видав співробітникам поліції жіночу сумку чорного кольору, гаманець жіночий чорного кольору, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» моделі «Note 8 Pro (M1906G7G)» з 6GB-RAM, 128GB-ROM, паперовий паспорт громадянина України для виїзду за кордон та паперовий паспорт громадянина України на ім?я ОСОБА_6 , банківські карти ПриватБанк - № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , банківська карта Ощадбанк - № НОМЕР_3 , які він викрав з альтанки на території комплексу відпочинку "WOWDIM", який розташований за адресою: м. Миколаїв, просп. Героїв України 4/15.

Висновок експерта №СЕ-19/115-24/13754-ТВ від 31.07.2024, згідно з яким ринкова вартість наданого на дослідження мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi» моделі «Note 8 Pro (M1906G7G)» з 6GB-RAM, 128GB-ROM зеленого кольору, який був у користуванні, станом на 23.07.2024 могла становити 3 081,33 грн.; ринкова вартість наданого на дослідження гаманця жіночого прямокутної форми переважно чорного кольору без маркувальних позначень, який був у користуванні, станом на 23.07.2024 могла становити 88,33 грн.; ринкова вартість наданої на дослідження сумки жіночої з ремінцем чорного кольору без маркувальних позначень, яка була у користуванні, станом на 23.07.2024 могла становити 58,33 грн. Витрати на залучення експерта становлять 6 058,24 грн.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Характер дій ОСОБА_3 , встановлених судом, свідчать про умисний характер дій обвинуваченого, направлений на таємне заволодіння майном потерпілих. Наслідком таких умисних дій стало заподіяння матеріальної шкоди потерпілим: ОСОБА_5 на суму 25 902,66 грн., ОСОБА_6 на суму 7 727,99 грн., яку відшкодовано частково, шляхом повернення майна.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд ураховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами; обставини справи; вказані дані про особу обвинуваченого, який є раніше судимим вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.04.2015 за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений по відбуттю покарання; ухвалою Центрального суду м. Миколаєва звільнений в порядку ч. 2 ст. 74 КК України від відбування покарання призначеного Заводським районним судом м. Миколаєва від 14.02.2024 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України; у лікаря психіатра та лікаря нарколога на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину 2024 року народження, має інфекційне захворювання «Гепатит С»; суд ураховує, що заподіяну шкоду обвинувачений відшкодував частково, шляхом повернення майна.

З урахуванням викладеного, обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає: активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та часткове відшкодування завданого збитку шляхом повернення майна потерпілим; обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

Водночас суд не вбачає підстав для встановлення такої пом`якшуючої обставини, як щире каяття, про яку зазначено в обвинувальному акті. Таке рішення зумовлене тим, що ОСОБА_3 після відбуття покарання за вчинення злочину проти власності (ч. 2 ст. 186 КК України) у виді п`яти років позбавлення волі та звільнення 21.10.2019, знову вчинив злочин проти власності у період, коли попередню судимість не було погашено чи знято; за час розгляду кримінального провадження не вжив заходів для відшкодування потерпілим завданої шкоди. Такі дії у сукупності з обставинами вчинення кримінального правопорушення не свідчать, що обвинувачений зробив належні висновки та щиро кається у вчиненому.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого; покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Ураховуючи наведене вище, зокрема дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід обрати покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на рівні мінімальної межі покарання. Саме таке покарання відповідатиме вимогам ст. 65 КК України: є пропорційним і співмірним ступеню тяжкості вчиненого, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Верховний Суд у своїй Постанові від 07.11.2018 у справі № 297/562/17 висловив таку позицію, що реалізація дискреційної функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в межах якої і приймається рішення про можливість застосування чи не застосування ст.75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

На підставі викладеного, а також ураховуючи тяжкість вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, особу винного, як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням в порядку ст. 75 КК України, як і не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 КК України та призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Потерпіла ОСОБА_5 звернулась з цивільним позовом до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в розмірі 11 119,72 грн.; моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в розмірі 50 000,00 грн.

Позов мотивовано тим, що у результаті вчиненого 08.07.2024 кримінального правопорушення ОСОБА_3 заволодів майном, чим спричинив майнову шкоду на загальну суму 11 119,72 грн., яка складається з такого: 2 000,00 грн. викрадена сума грошових коштів; 1 448,00 грн. адміністративні збори на відновлення особистих документів чоловіка потерпілої; 2 600,00 грн. вартість мобільного телефону OPPO А52 4/64 Гб; 2 516,00 грн. вартість мобільного телефону OPPO А54 4/64 Гб; 980,00 грн. вартість портативної колонки JBL; 1 575,72 грн. вартість викрадених ліків.

Розмір спричиненої моральної шкоди мотивовано у позові тим, що з часу заподіяння крадіжки життя потерпілої було перенасичено негативними емоціями, психологічними переживаннями, вона і наразі не почуває себе у безпеці, оскільки злочини були вчинені у публічному місці і вона досі переживає за життя та здоров`я своє та своїх близьких.

Крім того, як зазначає потерпіла, у викраденій сумці були ліки для її чоловіка, який має інвалідність І групи Б з дитинства, є інсулінозалежним. Коли було виявлено крадіжку сумки з документами та інсуліном, потерпіла пережила шок та стрес, оскільки без вчасного проведеної ін`єкції інсуліну її чоловік міг би померти. Тільки той факт, що вдома залишався запасний флекспен з медичним препаратом, врятувало життя чоловіка.

Мотивуючи позов, потерпіла зазначає, що внаслідок протиправних дій вона понесла значні моральні втрати, які призвели до позбавлення можливостей реалізації своїх звичок і бажань, які вона могла б реалізувати не витрачаючи часу на підготовку заяв, відвідування поліції, органів державної влади, лікарні, щоб отримати належний захист свого порушеного права.

Ураховуючи психологічно травмуючий фактор (неправомірні дії обвинуваченого, які могли призвести до смерті інсулінозалежної людини), користуючись принципом розумності та справедливості, вважає, що мінімальною компенсацією за перенесені душевні страждання є 50 000,00 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Вказані обставини можуть бути елементами складу відповідних злочинів, а також впливати на визначення міри відповідальності винної особи.

У п. 7 ч. 1 ст. 368 КПК України зазначено, що ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. До збитків, серед іншого, відносяться втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала, якщо не доведе, що шкоду завдано не з її вини.

З пред`явленого обвинувачення ОСОБА_3 та визнаного судом доведеним вбачається, що останній викрав у потерпілої ОСОБА_5 такі речі: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy M32 (SM-M325FV)» з 6GB-RAM, 128GB-ROM синього кольору вартістю 2 536,33 грн.; мобільний телефон марки «Apple», серії IPhone 13 Pro, моделі "А2638 (3J868B/A) 128GB-ROM золотистого кольору вартістю 21 366,33 грн.; грошові кошти в сумі 2 000 грн.

Водночас викрадення мобільного телефону OPPO А52 4/64 Гб, вартістю 2 600,00 грн.; мобільного телефону OPPO А54 4/64 Гб, вартістю 2 516,00 грн.; портативної колонки JBL вартістю 980,00 грн.; ліків вартістю 1 575,72 грн. та особистих документів чоловіка потерпілої - ОСОБА_7 - обвинуваченому не інкримінується; з копій наданих квитанцій вбачається, що платником за надання адміністративних послуг є ОСОБА_7 .

Заподіяна кримінальним правопорушенням шкода як обставина, що впливає на його кваліфікацію та вирішення інших питань, пов`язаних із притягненням особи до кримінальної відповідальності, та відшкодування збитків як спосіб захисту порушеного цивільного права і компенсаційний механізм мають неоднакову юридичну природу, відрізняються за критеріями визначення і правовими наслідками. Зокрема, розмір відшкодування збитків є предметом позовних вимог у межах заявленого цивільного позову, доводиться цивільним позивачем (потерпілим) самостійно за правилами цивільного судочинства з дотриманням приписів ч. 5 ст. 128 КПК і не охоплюється межами обвинувачення, яке висувається прокурором в обвинувальному акті або постанові про зміну обвинувачення в суді і обов`язок доказування якого покладається на державного обвинувача.

Разом з тим під час судового розгляду, зважаючи на вид та обсяг викраденого майна, не було доведено заподіяння потерпілій матеріальної шкоди у вказаному розмірі.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення цивільного позову в частині стягнення матеріальної шкоди, а саме 2 000,00 грн., викрадених ОСОБА_3 08.07.2024.

Вирішуючи цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, які зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має право виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, дослідивши та об`єктивно оцінивши письмові докази, показання у частині, що стосується цивільного позову, письмові документи сторони обвинувачення, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для їх часткового задоволення, оскільки обвинувачений визнається винуватим у вчинені кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, визнає свою вину, вчинене ОСОБА_3 діяння об`єктивно потягло за собою зміни у звичному способі життя потерпілої, викликало момент зневіри у людях, негативні емоції, витрату часу на звернення до правоохоронних органів, на участь у процесуальних діях, що разом становило певні душевні страждання, зміну у звичайному життєвому розпорядку.

Визначаючи розмір моральної (немайнової) шкоди, яка підлягає стягненню за цивільним позовом, суд враховує ступінь впливу протиправної поведінки обвинуваченого на звичний спосіб життя потерпілої, її емоційні переживання та зазначає, що майновий вираз душевного болю не можливо точно оцінити у грошових одиницях, а тому, опираючись на засади розумності і справедливості, суд вважає за доцільне задовольнити цивільний позов у частині стягнення моральної шкоди частково, а саме в сумі 10 000,00 грн., та зауважує, що відшкодування моральної шкоди має виконувати не каральну, а перш за все компенсаційну функцію.

До обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався.

Відповідно до ст. 124 КПК України, витрати на залучення експерта в сумі 4 543,68 грн. (висновок експерта від №СЕ-19/115-24/13669-ТВ від 29.07.2024); 6 058,24 грн. (висновок експерта від №СЕ-19/115-24/13754-ТВ від 31.07.2024); загальна сума витрат становить 10 601,92 грн., має бути стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази, а саме:

- мобільний телефон марки "Samsung" моделі «Galaxy M32 (SM-M325FV)» з 6GB-RAM, 128GB-ROM синього кольору, мобільний телефон марки «Apple», серії IPhone 13 Pro, моделі «А2638 (3J868B/A)» з 128GB-ROM золотистого кольору, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , має бути залишено ОСОБА_5 ;

- мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» моделі «Note 8 Pro (M1906G7G)» з 6GB-RAM, 128GB-ROM, жіночу сумку чорного кольору, гаманець жіночий чорного кольору, банківські карти ПриватБанк - № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , банківську карту Ощадбанк - № НОМЕР_3 , передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , має бути залишено ОСОБА_6 .

Керуючись ст. ст. 50, 65, 127, 128, ч. 4 ст. 185 КК України, ст. ст. 100, 124, 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років;

строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту його затримання;

стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 10 601,92 грн. (десять тисяч шістсот одна грн. 92 коп.);

цивільний позов ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 11 119,72 грн. та моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн., завданих кримінальним правопорушенням, всього на суму 61 119,72 грн. задовольнити частково;

стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, в розмірі 2 000,00 грн. (дві тисячі грн. 00 коп.), та моральну шкоду завдану кримінальним правопорушенням, в розмірі 10 000,00 грн. (десять тисяч грн. 00 коп.), всього 12 000,00 грн. (дванадцять тисяч грн. 00 коп.);

у задоволенні решти позовних вимог відмовити;

відповідно до ст. 100 КПК України речові докази, а саме:

?? - мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy M32 (SM-M325FV)» з 6GB-RAM, 128GB-ROM синього кольору, мобільний телефон марки «Apple», серії IPhone 13 Pro, моделі «А2638 (3J868B/A) 128GB-ROM» золотистого кольору, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити ОСОБА_5 ;

- мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» моделі «Note 8 Pro (M1906G7G)» з 6GB-RAM, 128GB-ROM, жіночу сумку чорного кольору, гаманець жіночий чорного кольору банківські карти ПриватБанк - № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , банківську карту Ощадбанк - № НОМЕР_3 , передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі через Центральний районний суд міста Миколаєва апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі оскарження, після перегляду справи судом апеляційної інстанції, якщо вирок не буде скасовано.

Копія вироку може бути отримана всіма учасниками судового провадження в Центральному районному суді міста Миколаєва. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1