Справа №: 630/322/25 Провадження №: 1-кс/630/253/25
У Х В А Л А

Іменем України

28 березня 2025 року м. Люботин

Слідчий суддя Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 28 березня 2025 року по кримінальному провадженню № 0000006 від 15 січня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, українця, з вищою освітою, розлученого, працюючого на посаді лікаря-кардіолога в КНП «Міська поліклініка № 3» Харківської міської ради, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,

в с т а н о в и в:

28 березня 2025 року до суду надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказав, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України. Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000006, в якому досудове розслідування здійснює СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, було встановлено, що ОСОБА_4 у невстановлений в ході проведення досудового розслідування місце та час, розробив злочинну схему отримання неправомірної вигоди від громадян України, для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме на членів Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи (ЕКОПФО) щодо призначення групи інвалідності, яка в подальшому буде підставою зняття з військового обліку, за отримання неправомірної вигоди.

Так, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, шляхом створення штучних умов для надання йому неправомірної вигоди, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди, діючи умисно, 21 лютого 2025 року, більш точний час в ході проведення досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Бригади Хартія, 12, в ході особистого спілкування із ОСОБА_8 , будучи обізнаним про те, що ОСОБА_8 раніше була встановлена 3 група інвалідності, строк якої сплинув у 2022 році, повідомив останньому про те, що наразі, через дію на території України воєнного стану, а також через реформу Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи (далі ЕКОПФО), він самостійно не зможе пройти медичне обстеження із подальшим отриманням висновку про встановлення групи інвалідності, так як багато осіб таким чином хочуть уникнути мобілізації.

Разом з цим, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, повідомив ОСОБА_8 про те, що за грошову винагороду він зможе посприяти встановленню йому групи інвалідності, зазначивши, що частина з грошових коштів піде посадовим особам Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи аби вони прийняли рішення на його користь.

Таким чином ОСОБА_4 створив для ОСОБА_8 штучні умови, за яких останній був вимушений надати йому неправомірну вигоду задля встановлення групи інвалідності, створивши впевненість у своїх діях, а саме реальності впливу на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме на прийняття відповідних рішень членами Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи.

27 лютого 2025 року ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, в ході особистої зустрічі з ОСОБА_8 у приміщенні КНП «Міська поліклініка № 3» Харківської міської ради, що розташована за адресою: м. Харків, Бригади Хартія, 12, отримав від останнього його медичні документи на підтвердження існування хвороби, що надає право на оформлення групи інвалідності. Оглянувши отриману медичну документацію, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 про те, що йому необхідно поїхати у дві лікарні, а саме у Консультативну поліклініку ГУ «Національний інститут терапії ім. Л.Т. Малої» та у Харківський науково-дослідницький інститут загальної та невідкладної хірургії. Після чого ОСОБА_4 зателефонував до лікаря-терапевта Консультативної поліклініки ГУ «Національний інститут терапії ім. Л.Т. Малої» ОСОБА_9 та повідомив їй, що до неї приїде ОСОБА_8 та йому необхідно допомогти в проходженні обстеження та направленні на ЕКОПФО. Одразу після цього ОСОБА_4 на клаптику листа написав «1500», показав цей листок ОСОБА_8 та повідомив, що він має надати зазначену суму грошових коштів ОСОБА_9 , яка у такому випадку підготує необхідні документи.

Виконуючи попередні вказівки, 03 березня 2025 року приблизно о 09-00 год. ОСОБА_8 зустрівся з лікарем-терапевтом ОСОБА_9 у Консультативній поліклініці ГУ «Національний інститут терапії ім. Л.Т. Малої», якій повідомив, що він прийшов від ОСОБА_4 , після чого передав їй свої медичні документи (старі документи про інвалідність, медичну карту та інші медичні виписки щодо встановлення захворювання у вигляді вродженої вади серця). ОСОБА_9 , оглянувши отримані медичні документи, направила ОСОБА_8 на ультразвукове дослідження, після чого остання підготувала та надала йому консультативний висновок спеціаліста № 2527 відповідно до якого йому встановлено діагноз за результатами УЗД: вроджена вада серця: коарктація аорти та двостулковий аортальний клапан. Хірургічна корекція вади серця: ендопротезування перешийка аорти - 2012 рік. Недостатність аортального клапана з регургітацією 1 ступеня. Недостатність мітрального та тристулкового клапану з регургітацією 1 ступеня. Гіпертонічна хвороба ІІ стадії, 2 ступеня. Гіпертрофія міокарді лівого шлуночка (ІММЛІ 115,25 г/м2). Повна блокада правої ніжки п. Гіса. СН стадія В зі збереженою фракцією викиду лівого шлуночка (66 % - УЗД серця 03.03.2025), ОСОБА_10 (помірний). Після чого ОСОБА_8 , виконуючи вказівки ОСОБА_4 , передав ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 1500 гривень.

На наступний день, тобто 04 березня 2025 року ОСОБА_8 повернувся до ОСОБА_4 та передав йому медичні документи, у тому числі отримані від ОСОБА_9 , у яких серед іншого було зазначено про необхідність проходження ЕКОПФО.

13 березня 2025 року приблизно о 14-00 год. ОСОБА_4 перебуваючи у приміщенні КНП «Міська поліклініка № 3» Харківської міської ради за адресою: м. Харків, вул. Бригади Хартія, 12, в ході особистої бесіди із ОСОБА_8 повідомив останньому про необхідність заключити декларацію із його ( ОСОБА_4 ) терапевтом, спільно із яким ОСОБА_4 буде допомагати ОСОБА_8 в проходженні ЕКОПФО та направленні на їх адресу документів. Одразу після цього ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 про те, що він повинен передати йому ( ОСОБА_4 ) грошові кошти в сумі 1000 доларів США за підготовку документів та успішне проходження ЕКОПФО.

25 березня 2025 року приблизно о 15-00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні КНП «Міська поліклініка № 3» Харківської міської ради за адресою: м. Харків, вул. Бригади Хартія, 12, в ході особистої бесіди із ОСОБА_8 повідомив останньому про те, що він направив документи ОСОБА_8 до експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, після чого ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 про необхідність передачі йому ( ОСОБА_4 ) грошових коштів у сумі 1000 доларів США, за вплив на посадових осіб ЕКОПФО, які повинні прийняти рішення про встановлення ОСОБА_8 групи інвалідності.

27 березня 2025 року приблизно о 19-35 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в середині автомобілю «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди та особистого збагачення, діючи умисно, в ході особистої зустрічі з ОСОБА_8 , повідомив останньому про необхідність передачі йому грошових коштів в сумі 1000 доларів США, які необхідно залишити на передній панелі в середині автомобілю «Daewoo Lanos» державний номерний знак НОМЕР_1 , що ОСОБА_8 і було зроблено.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 , за вищенаведених обставин вимагав та в подальшому отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 1000 доларів США за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, а саме за вплив на членів Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, щодо прийняття рішення про встановлення ОСОБА_8 групи інвалідності.

27 березня 2025 року о 19-35 год. ОСОБА_4 було затримано у порядку ст. 208 КПК України. Того ж дня, 27 березня 2025 року ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, і така підозра обґрунтована зібраними під час досудового розслідування доказами.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з конфіскацією майна, та що наявні ризики, передбачені в п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний, знаходячись на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, в тому числі за межами України, з метою уникнення відповідальності за вчинене, а тим більше усвідомлюючи неможливість звільнення від відбування покарання осіб, які підозрюються чи обвинувачуються у вчиненні корупційного кримінального правопорушення; може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; підозрюваний може незаконно впливати на свідка; підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інші кримінальні правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане слідчим клопотання підтримав та просив його задовольнити, виходячи з обставин, викладених у такому клопотанні. Додатково прокурор акцентував увагу на тому, що через обмеженість у часі в поданні до суду клопотання про застосування запобіжного заходу після затримання підозрюваного не було можливості додати до клопотання розсекречені матеріали проведення негаданих слідчих (розшукових) дій, проведених у відношенні ОСОБА_4 . Але й наявні в матеріалах кримінального провадженні докази підтверджуються обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри. Також прокурор наголосив, що з огляду на обставини вчиненого кримінального правопорушення розмір застави, який був би достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, слід визначити в 1000000 гривень.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 заперечив проти клопотання слідчого і просив в його задоволенні відмовити та застосувати у відношенні підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби або особисте зобов`язання. Захисник пояснив, що повідомлена ОСОБА_11 підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, не обґрунтована, оскільки відсутні докази того, що ОСОБА_4 міг вплинути на членів МСЕК під час розгляду матеріалів про встановлення заявнику групи інвалідності, а тим більше що, посадові особи МСЕК не віднесені осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. До того ж саме заявник ОСОБА_8 проявляв активні дії по спонуканню до розгляду його матеріалів і встановлення йому групи інвалідності, і можливо діяв на замовлення поліції. Також захисник посилався на відсутність доказів існування ризиків, на які вказує слідчий у клопотанні, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 співпрацює зі слідством, що свідчить про відсутність у нього наміру переховуватися чи перешкоджати досудовому розслідуванню, та має постійне місце проживання і роботи, де позитивно характеризується, що виключає припущення про можливе вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Запропонований слідчим розмір застави захисник вважає надмірно завищеним.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти клопотання слідчого та просив не застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Він пояснив, що тривалий час проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з жінкою на ім`я ОСОБА_12 , тривалий час працює лікарем і на початку повномасштабного вторгнення навіть зазнав вибухової травми, коли відбувся обстріл лікарні, де він на той час працював. Але він не припинив працювати. Також нещодавно у нього померла мати, яка проживала в АДРЕСА_2 , до якої він переїхав для здійснення догляду за нею. До того ж в будинку, де розташована квартира, в якій зареєстроване його місце проживання, через обстріли виникли проблеми з постачанням комунальних послуг. Що ж до обставин повідомленої йому підозри, то ОСОБА_4 пояснив, що саме ОСОБА_8 пропонував гроші за надання допомоги у підготовці та переданні документів на розгляд МСЕК для встановлення групи інвалідності. Він, ОСОБА_4 , як лікар-кардіолог, лише виконував свою роботу з оцінки медичних документів пацієнта та їх переданні їх на розгляд МСЕК.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши надані слідчим на обґрунтування клопотання докази, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з наданих матеріалів, в провадженні Слідчого відділу відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 15 січня 2025 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

З представленого слідчим витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні вбачається, що до реєстру за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 369-2 КК України були внесені відомості про те, що до Харківської окружної прокуратури надійшла заява гр. ОСОБА_13 про притягнення до кримінальної відповідальності громадян ОСОБА_14 , які вимагають у нього неправомірну вигоду за вплив на посадових осіб, уповноважених на виконання функцій держави.

Органом досудового розслідування є відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області.

Відповідно до постанови заступника керівника Харківської окружної прокуратури Харківської області від 15 січня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000006 була утворена група процесуальних керівників з числа прокурорів Харківської окружної прокуратури Харківської області, старшим цієї групи призначений прокурор ОСОБА_3 .

Постановою начальника СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області від 27 березня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000006 призначено групу слідчих, уповноважених на здійснення досудового розслідування, і старшим в цій групі призначено слідчого ОСОБА_6 .

Отже клопотання подано уповноваженим слідчим за погодженням з уповноваженим прокурором.

27 березня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000006 ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України - одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження № 0000006, а саме:

заявою ОСОБА_8 від 15 січня 2025 року, в якій він просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які вимагають у нього неправомірну вигоду за вплив на посадових осіб з числі членів ВЛК та членів МСЕК щодо призначення групи інвалідності, яка в подальшому буде підставою для зняття з військового обліку;

протоколом допиту від 21 лютого 2025 року в якості свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що до 2022 року він мав встановлену 3-ю групу інвалідності, і що наприкінці 2024 року він вирішив повторно отримати документи про групу інвалідності на підставі раніше встановлених у нього захворювань. Через спільних знайомих він звернувся до ОСОБА_15 за консультацією про проходження медичного обстеження для подальшого встановлення групи інвалідності, оскільки дізнався з ЗМІ про ліквідаціє МСЕК. Свідок ОСОБА_8 на початку січні 2025 року зустрівся з ОСОБА_15 поряд з 8-ю поліклінікою в м. Харкові та в розмові ОСОБА_15 сказав, що через реформу органів МСЕК він, ОСОБА_8 , не зможе самостійно пройти медичне обстеження та отримати висновок МСЕК про інвалідність, оскільки у такий спосіб багато осіб хочуть уникнути мобілізації, а тому за позитивний висновок МСЕК про встановлення 3-ї групи інвалідності він, ОСОБА_8 , повинен буде заплатити йому грошові кошти. Також в розмові ОСОБА_15 запевнив свідка, що він також являється членом ВЛК, а тому свідку доведеться ще й під час проходження ВЛК підтверджувати отриману групу інвалідності. Також свідок під час допиту пояснив, що 19 лютого 2025 року йому зателефонував ОСОБА_15 і повідомив, що свідку необхідно з`явитися до лікаря-кардіолога 3-ї поліклініки м. Харкова ОСОБА_4 , який надасть необхідні інструкції. Свідок ОСОБА_8 21 лютого 2025 року приїхав до 3-ї поліклініки м. Харкова за адресою: м. Харків, вул. Бригади Хартія, 12, де й зустрівся з лікарем ОСОБА_4 , який повідомив, що для повторного встановлення групи інвалідності за наявними у свідка серцевими захворюваннями необхідно передати йому грошові кошти в сумі 5000 доларів США, частина з яких буде передана до МСЕК разом з необхідними медичними документами для присвоєння групи інвалідності;

протоколом допиту від 28 лютого 2025 року в якості свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що 27 лютого 2025 року в приміщенні 3-ї поліклініки м. Харкова він передав лікарю ОСОБА_4 свої медичні документи на підтвердження наявних захворювань, і такі документи лікар ОСОБА_4 почав досліджувати разом з присутнім поруч лікарем-терапевтом ОСОБА_17 . Після огляду документів лікар ОСОБА_4 сказав ОСОБА_8 , що тому необхідно поїхати до Консультативної поліклініки ГУ «Національний інститут терапії ім. Л.Т. Малої» та у Харківський науково-дослідницький інститут загальної та невідкладної хірургії. Після цього лікар ОСОБА_4 в присутності свідка зателефонував до лікаря ОСОБА_9 та повідомив її про те, що до неї приїде ОСОБА_8 , якому необхідно буде допомогти пройти медичне обстеження та отримати направлення на МСЕК. Після цієї розмови ОСОБА_4 на папері написав 1500 гривень, сказавши, що він, ОСОБА_8 , повинен буде передати це лікарю ОСОБА_18 , і вона зробить усе необхідне;

протоколом допиту від 26 березня 2025 року в якості свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що 03 березня 2025 року приблизно о 09-00 год. він на виконання вказівник лікаря ОСОБА_4 прибув до Консультативної поліклініки ГУ «Національний інститут терапії ім. Л.Т. Малої» за адресою: м. Харків, пр. Любові Малої, 2-а, де розшукав лікаря ОСОБА_9 , якій сказав, що прийшов від лікаря ОСОБА_4 , і передав свої медичну документи про наявні серцеві захворювання. Після цього лікар ОСОБА_9 направила його, ОСОБА_8 , для проходження УЗД, за результати якого видала йому висновок спеціаліста з зазначенням встановлених діагнозів. Потім він передав лікарю ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 1500 гривень, як і сказав йому лікар ОСОБА_4 . Наступного дня, 04 березня 2025 року він, ОСОБА_8 , приїхав до лікаря ОСОБА_4 та повідомив йому, що отримав від лікаря ОСОБА_9 медичну довідку, в якій вказано про необхідність проходження ним медико-соціальної експертизи. Лікар ОСОБА_4 оглянув цю довідку разом з усіма іншими медичними документами та сказав свідку, аби той відсканував усі документи та в електронному вигляді передав їх на флеш-носії. Таку вказівку лікаря ОСОБА_8 виконав та за дна дні передав ОСОБА_19 флеш-носій з від сканованими документами. Наступна зустріч у ОСОБА_8 з лікарем ОСОБА_4 відбулась 13 березня 2025 року, та ОСОБА_4 повідомив, що йому, ОСОБА_8 , необхідно буде заключити декларацію з лікарем-терапевтом, з яким він, ОСОБА_4 , будуть допомагати в проходженні ним МСЕК та в переданні необхідних документів до такої комісії. Також ОСОБА_4 сказав свідку ОСОБА_8 , що той повинен буде передати йому 1000 доларів США за підготовку документів для успішного проходження МСЕК. Після цього лікар ОСОБА_4 повів ОСОБА_8 до лікаря ОСОБА_17 , з яким разом оглянути усі документи. Після цього лікар ОСОБА_17 повідомив, що ОСОБА_8 мав би кожного року, починаючи з 2022 року, робити кардіограму. Далі за вказівкою лікаря ОСОБА_17 за допомогою медичного апарату йому, ОСОБА_8 , зробили одразу три кардіограми, на який лікар ОСОБА_4 зробив відмітки про роки їх виготовлення. Наприкінці зустрічі лікар ОСОБА_4 залишив собі усі медичні документи ОСОБА_8 для завантаження у медичну систему, аби потім направити на МСЕК. Також свідок ОСОБА_8 пояснив, що наступна зустріч з лікарем ОСОБА_4 відбулась на його пропозицію 25 березня 2025 року за місцем його роботи. Коли він, ОСОБА_8 , приїхав до лікаря ОСОБА_4 , то разом з ним був також лікар ОСОБА_17 , і ОСОБА_4 повідомив, що усі необхідні документи він направив до МСЕК для визначення групи інвалідності, а ОСОБА_17 надав поради як себе поводити на засіданні МСЕК. Також ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , що для прийняття комісією рішення про призначення групи інвалідності він, ОСОБА_8 , повинен передати йому грошові кошти в сумі 1000 доларів США;

протоколом від 27 березня 2025 року огляду, копіювання та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових купюр, в якому вказано, що свідку ОСОБА_8 були вручені грошові купюри номіналом по 100 доларів США в кількості 10 шт., які мають єдиний серійний номер КВ. 14859854 М;

протоколом від 27 березня 2025 року про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, в якому вказано, що 27 березня 2025 року о 19-35 год. було затримано ОСОБА_4 на ділянці автодороги поблизу будинку № 34 на пров. Людвига Свободи в м. Харкові, як особу, яка одержала неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення посадовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави;

протоколом допиту від 27 березня 2025 року в якості свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що він 27 березня 2025 року приблизно о 18-50 год. прибув до КНП «Міська поліклініка № 3» та зайшов до кабінету лікаря ОСОБА_4 , бо про це йому раніше сказав ОСОБА_4 .. Але лікар ОСОБА_4 попросив зачекати його на вулиці. Приблизно о 19-10 год. 27 березня 2025 року з поліклініки вийшов ОСОБА_4 та запропонував йому, ОСОБА_8 , підвезти додому. ОСОБА_8 назвав адресу свого місця проживання і вони вдвох сіли в автомобіль Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_1 . В дорозі ОСОБА_4 запитував його, ОСОБА_8 , про наявні у нього хвороби та те, які він раніше отримував групу інвалідності, а після цього почав давати інструкції про те, як себе поводити під час проходження МСЕК, і на які симптоми хвороби скаржитися. Далі ОСОБА_4 запевнив ОСОБА_8 , що проходження ним МСЕК буде позитивним і він отримає групу інвалідності, і потім сказав ОСОБА_8 покласти на панель приладів грошові кошти в сумі 1000 доларів США. Він, ОСОБА_8 , поклав гроші в сумі 1000 доларів США на панель приладів перед собою і вийшов з салону автомобіля Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_1 .

протоколом обшуку від 27 березня 2025 року, проведеного в період часу з 21-42 год. і до 22-23 год. в транспортному засобі Daewoo Lanos, державний номер НОМЕР_1 , розташованому на ділянці автомобільної дороги поблизу будинку № 34 на пров. Людвига Свободи в м. Харкові, в салоні якого на торпедо перед переднім пасажирським сидінням був виявлений прозорий файл, в середині якого знаходились грошові кошти 10 купюр номіналом 100 доларів США з однаковими номерами КВ 14859854 М, та на задньому сидінні виявлено щоденник з чорновими записами;

протоколом обшуку від 27 березня 2025 року, проведеного в період часу з 23-13 год. і до 00-28 год. 28 березня 2025 року у приміщенні службового кабінету № 104 в КНП «Міська поліклініка № 3» за адресою: м. Харків, вул. Бригади Хартія, 12, в якому знаходиться робоче місце лікаря ОСОБА_4 і де в робочому письмовому столі, у шухляді, виявлено флеш-карту, на якій зі слід ОСОБА_20 розміщені медичні документи ОСОБА_8 .

Отже, ОСОБА_4 який не має судимостей, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з обов`язковим додатковим покаранням у виді конфіскації майна.

Твердження захисника підозрюваного про те, що голова і члени МСЕК у розумінні примітки до ст. 369-2 КК України не являються особами, уповноваженими на виконання функцій держави, слідчий суддя відхиляє, оскільки члени таких комісій приймають рішення від імені такої комісії, а отже в ході прийняття юридично значущих рішень комісії вони є особами, уповноваженими на виконання функцій держави. Такий висновок зробив Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду в постанові від 21 травня 2024 року, справа № 686/8627/22, в якій особу визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Керуючись принципом презумпції невинуватості, наразі не вирішується наперед процесуальна перспектива судового розгляду обвинувачення, яке може бути пред`явлено ОСОБА_4 після завершення досудового розслідування, а лише надається аналіз обґрунтованості повідомленої підозри, суспільної небезпеки злочинного діяння, у вчинення якого підозрюється ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом і не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При вирішенні питання про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує наявність у підозрюваного зареєстрованого місця проживання, але в якому він тривалий час не проживає через погіршення умов проживання в житловому будинку в цілому; наявність, лише з його слів, сімейних відносин з жінкою, з якою він не перебуває у зареєстрованому шлюбі, а також наявність у підозрюваного постійного місця роботи. Але в даному випадку наявність місця роботи не є ознакою наявності міцних соціальних зв`язків.

Також слідчий суддя бере до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, і що негативні наслідки застосування такого покарання підсилюються безумовним застосуванням конфіскації майна і законодавчими обмеженнями у можливості звільнення від відбування покарання.

Саме від моменту повідомлення про підозру особа притягується до кримінальної відповідальності і отримує інформацію про кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, та його правову кваліфікацію. В свою чергу це дає можливість підозрюваному спрогнозувати негативні для себе наслідки у вигляді певного покарання, яке може бути йому в майбутньому призначене, та його розмір. Від так тяжкість покарання, яке може загрожувати особі, підсилює ризик її втечі і переховування від органу досудового розслідування та суду.

Наведене вище в сукупності може вказувати на наявність вагомого ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, - переховування від органу досудового розслідування і суду, що може перешкодити завершенню досудового розслідування у найкоротші строки. І в даному випадку вік і стан здоров`я підозрюваного не являються перешкодою для зміни місця проживання, та навпаки можуть бути підставою для безперешкодного виїзду підозрюваного під час воєнного стану за межі України. Наявність у підозрюваного місця роботи не можна вважати безумовним чинником, здатним запобігти ризику переховуватися від слідчого і суду, оскільки підозрюваний має право в будь-який момент звільнитися з місця роботи, оскільки має інші доходи пенсію за віком.

На переконання слідчого у кримінальному провадженні існує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає в тому, що підозрюваний може вчинити дії, направлені на знищення, переховування або спотворення речей, які мають значення для кримінального провадження, оскільки стороною обвинувачення до теперішнього часу ще не віднайдені документи, які можуть бути підставою для встановлення Експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи групи інвалідності свідку ОСОБА_8 , та які можливо перебувають у тих осіб, на яких мав намір вплинути підозрюваний. Однак в судовому засіданні прокурором не доведено належними доказами існування такого ризику, оскільки з поданих слідчим разом з клопотанням письмових документів на обґрунтування повідомленої ОСОБА_4 підозри незрозуміло, чи передавав ОСОБА_4 особисті документи ОСОБА_8 посадовим особам інших державних установ чи організацій. Тому незрозуміло, які саме документи слідчий планує відшукати і яке значення вони матимуть для досудового розслідування у кримінальному провадженні, аби оцінити ступень ризику їх можливого знищення.

З огляду на те, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення і кваліфікація його дій заснована на показаннях свідка ОСОБА_8 , слідчий суддя вважає, що існує великий ризик незаконного впливу на свідка з метою примушування його до дачі неправдивих показань або зміни раніше наданих показань з метою зменшення ступеня відповідальності, адже вирішального значення у встановленні обставин кримінального правопорушення первісно мали та в подальшому під час розгляду обвинувального акту, якщо такий буде складений у відношенні ОСОБА_4 , матимуть саме показання свідка.

Отже слідчий суддя вважає, що існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та він актуальним, оскільки під незаконним впливом розуміється не тільки активний фізичний вплив, погрози тощо, а також прохання, вмовляння, підкуп тощо.

Вирішуючи питання щодо наявності ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості перешкоджати кримінальному провадженню, що, на думку слідчого, може проявитися у тому, що підозрюваний може скористатися своїми особистими і діловими зв`язками з суб`єктами, уповноваженими на виконання функцій держави та місцевого самоврядування з метою здійснення тиску на інших учасників кримінального провадження та створення інших умов для уникнення кримінальної відповідальності за вчинене правопорушення, або інформувати інших фігурантів у кримінальному провадженні про хід досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що зазначений ризик потенційно існує з огляду на ті обставини, що ОСОБА_4 висловлював вимогу свідку ОСОБА_8 про передачу неправомірної вимоги після того, як свідка направив до нього лікар КНП «Міська поліклініка № 8» Харківської міської ради ОСОБА_15 , стосовно якого ОСОБА_8 первісно звертався до правоохоронних органів з заявою про вимагання неправомірної вигоди на сприяння у призначенні групи інвалідності. Отже не виключено, що здійснення впливу з боку ОСОБА_4 на лікарів КНП «Міська поліклініка № 8» Харківської міської ради та/або співробітників членів Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи може перешкодити кримінальному провадженню.

Щодо ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який посилається слідчий у своєму клопотанні, слідчий суддя вважає обґрунтованим існування такого ризику, не зважаючи на наявність у підозрюваного джерела прибутку отримання заробітної плати на посаді лікаря КНП «Міська поліклініка № 3» Харківської міської ради, адже вчинення підозрюваним дій, які органом досудового розслідування кваліфіковані як кримінальне правопорушення, вчинялись ОСОБА_4 з використанням професійний медичних знань і посадових повноважень з метою отримання прибутку. Отже підозрюваний може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, пов`язані зі зловживанням впливом на осіб, уповноважених на виконання функцій держави, при прийняття відповідних рішень, саме з використанням свого робочого місця і медичної спеціалізації.

Від так наявність джерела прибутків не можна вважати тим чинником, який може запобігти вчиненню підозрюваним нових кримінальних правопорушень.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя вважає підтвердженим наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; та вчиняти інші тотожні кримінальні правопорушення.

Захисник ОСОБА_5 у своєму виступі наводив відомості про відмінну репутацію ОСОБА_4 за місцем роботи та його високу кваліфікацію, для підтвердження чого надав відповідні документи. Але слідчий суддя не бере до уваги такі відомості про особу підозрюваного, як на підставу застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки підозрюваним були вчинені дії, які кваліфіковані органом досудового розслідування як тяжке кримінальне корупційне правопорушення, саме на ґрунті довіри до нього як кваліфікованого лікаря з високим професійним рівнем знань. Тому наведені захисником обставини щодо особи підозрюваного не знижують наявні ризики.

За таких обставин, застосування до підозрюваного на даний час більш м`якого запобіжного заходу є неможливим, а тому до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою запобігання існуючим ризикам.

Метою тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 poкy, п.32.SeriesA,№ 182 та «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, п.55. Series А, №300-А).

При вирішенні питання щодо можливості обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно звернути увагу, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя також бере до уваги, що інтереси суспільства, яке піддаються негативному впливу від проявів корупції, значною мірою переважають інтереси забезпечення права на свободу підозрюваного ОСОБА_4 , незважаючи на існування презумпції невинуватості.

Відповідно до ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий у клопотанні просив визначити для ОСОБА_4 заставу у 1000000,00 грн., аргументуючи це тим, що підозрюваний вимагав від свідка та отримав неправомірну вигоду в розмірі 1000 доларів США, що станом на 27 березня 2025 року еквівалентно 41550 грн., для себе та третіх осіб, за здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, пов`язаного з визначенням групи інвалідності, і що подібні дії ОСОБА_4 вчиняв систематично.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, у таких межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

З урахуванням викладених вище обставин кримінального правопорушення, яке характеризується підвищеною суспільною небезпечністю та в умовах воєнного стану набуває суспільного резонансу, та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть спонукати підозрюваного до невиконання процесуальних обов`язків, вважаю за необхідне визначити, що достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, може бути застава у розмірі 80 (Вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить суму 242240 грн. (3028,00х80=242240). Застава у такому розмірі, уразі її внесення підозрюваним чи іншими особами на його прохання, повинна спонукати підозрюваного діяти помірковано і дотримуватися процесуальних обов`язків у такий спосіб, аби це не призводило до прояву ризиків.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 182, 194, 206, 615 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 28 березня 2025 року по кримінальному провадженню № 0000006 від 15 січня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» на період досудового розслідування, але не більше 60 (шістдесяти) днів, тобто до 25 травня 2025 року включно.

Встановити для ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 242240 (Двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. 00 коп., які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ України (Реквізити: одержувач ТУ ДСА України у Харківській області, банк одержувача ДКСУ м. Київ, рахунок UA0006674, , призначення платежу: застава згідно КПК по справі № 630/322/25 від 28 березня 2025 року ( ОСОБА_4 ).

В разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця попереднього ув`язнення негайно звільнити ОСОБА_7 з-під варти та повідомити про це суд. З моменту звільнення ОСОБА_7 з під варти у зв`язку з внесенням застави вважати підозрюваного таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення застави згідно ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- з`являтися на виклик до органу досудового розслідування, прокурора або суду, а вразі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснив виклик;

- не відлучатись із м. Харків без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками та іншими учасниками кримінального провадження;

- утримуватися від спілкуватися з лікарями КНП «Міська поліклініка № 8» Харківської міської ради та співробітниками членами Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи;

- здати до органів Державної міграційної служби України паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що надають право на виїзд з України.

Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом до слідчого, прокурора або суду, а також про наслідки невиконання цих обов`язків.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а підозрюваним у цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддяОСОБА_1