Провадження № 1-кп/635/15/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2025 року с-ще Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відомості за яким внесені до ЄРДР за № 0000904 від 12.09.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Високий, Харківського району, Харківської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

встановив:

29 жовтня 2024 року в провадження Харківського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000904 від 12 вересня 2024 року.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 жовтня 2024 року вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 жовтня 2024 року призначено судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

18.10.2023 стосовно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АДД № 604531 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України. Рішенням № 643/11295/23 від 16.11.2023 Московського районного суду м. Харкова, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 позбавлено права керування транспортним засобом строком на 1 рік, та накладено штраф у розмірі 17.000 (сімнадцять тисяч) грн. Постанова набрала законної сили 27.11.2023. Також, 18.10.2023 стосовно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АДД № 517428 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України. Рішенням № 643/11297/23 від 16.11.2023 Московського районного суду м. Харкова, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 позбавлено права керування транспортним засобом строком на 1 рік, та накладено штраф у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. Постанова набрала законної сили 27.11.2023.

Так, ОСОБА_3 будучи належним чином ознайомленим з рішеннями Московського районного суду м. Харкова від 16.11.2023 по справі № 643/11295/23, № 643/11297/23 та не зважаючи на це, ОСОБА_6 діючи умисно, з метою невиконання рішення суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, підриваючи авторитет органів правосуддя України, маючи прямий умисел на порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13

Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинним умисел, направлений на невиконання постанов суду, які набрали законної сили 27.11.2023, являючись особою, на яку рішенням суду покладено обов`язок виконання судового рішення та яка мала реальну можливість їх виконати, не маючи при собі водійського посвідчення, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, усупереч забороні керував 11.09.2024 транспортним засобом HONDA TACT синього кольору без номерного знаку у стані алкогольного сп`яніння в населеному пункті смт Високий, Харківського району, Харківської області, по вул. Джерельній. В результаті вказаних дій встановленому законом порядку на нього був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №127354, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №109937 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається ОСОБА_3 , передбачена ч.1 ст. 382 КК України.

Крім цього, приймаючи дане рішення суд керується наступним.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК, є умисне невиконання судового рішення, що набрало законної сили, і означає повне його ігнорування. Об`єктивна сторона зазначеного кримінального правопорушення також проявляється і в перешкоджанні виконанню судового рішення, що набрало законної сили, яке полягає в активній протидії його виконанню.

Згідно доктрини кримінального права суб`єкт цього кримінального правопорушення може бути як спеціальним, так і загальним. Тому питання про визнання особи суб`єктом цього кримінального правопорушення необхідно вирішувати диференційовано з урахуванням конкретних фактичних обставин кримінального провадження.

Суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК, може бути фізична особа не на користь якої ухвалено рішення суду та яку зобов`язано вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Таким чином, на думку суду, ОСОБА_7 , як особа, яку двічі позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік, зобов`язаний був утриматися від керування транспортними засобами протягом визначеного судом строку.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративне правопорушення - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

За вчинення адміністративного правопорушення до особи застосовується адміністративне стягнення, одним із видів якого є позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. Статтею 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Таким чином, позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами, одночасно припиняє реалізацію вказаного права особою, до якої застосовано цей вид адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Обов`язковість судового рішення, згідно зі ст.129 Конституції України, є однією з основних засад судочинства.

Як установлено у ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

За матеріалами провадження ОСОБА_3 систематично порушував Правила дорожнього руху, за що притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Така систематичність порушень ОСОБА_3 Правил дорожнього руху, на думку суду, свідчить про ухилення останнього від виконання судового рішення, що є однією з форм невиконання судового рішення, як підстави для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 382 КК.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 08 лютого 2023 року (справа № 464/4690/20).

Позиція сторін кримінального провадження

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду, заявив клопотання про розгляд кримінальної справи в порядку ст. 349 ч.3 КПК України, без виклику в судове засідання свідків.

Прокурор у судових дебатах просила визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12750 грн.

У судових дебатах обвинувачений просив призначити йому штраф.

В останньому слові обвинувачений зі всім погодився.

Суд, враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у повному обсязі щодо фактичних обставин вчинення злочину та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення в судовому засіданні дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції, на підставі ч.3 ст.349 КПК України вважає необхідним визнати недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються та обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що характеризують його особу.

При цьому судом, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України встановлено, що учасники судового процесу правильно розуміють значення цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позицій, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого

Аналізуючи показання обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи ці показання з обвинуваченням ОСОБА_3 , суд робить обґрунтований висновок про те, що показання обвинуваченого мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч.3 ст.349 КПК України, доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 , «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» та кваліфікує його дії:

за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , передбачені статтею 66 Кримінального кодексу України, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання

Покарання є засобом примусу, що забезпечується силою державної влади в межах закону, є ефективним засобом забезпечення виконання кожною особою конституційного обов`язку неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Мета покарання є кара засудженого, яка повинна відповідати принципу справедливості; виправлення засудженого - такі зміни його особистості, які роблять його безпечним для суспільства, характеризують його схильність до правомірної поведінки, поваги до правил і традицій людського співжиття; запобігання вчиненню засудженим нового злочину; запобігання вчиненню злочинів іншими особами.

Ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а й від спроможності правоохоронних органів не допустити безкарності злочинних діянь та спроможності виконати його обвинуваченим.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра не перебуває, у лікаря нарколога на обліку не перебуває, працевлаштований, за місцем проживання зарекомендував себе посередньо, підлягає покаранню за вчинення нетяжкого злочину (ч. 1 ст. 382 КК України) відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, відсутність обставин, які б обтяжували покарання; конкретні обставини кримінального провадження, зокрема те, що обвинувачений визнав вину та відмовився від дослідження доказів, зібраних на досудовому слідстві; позицію сторін щодо покарання; обставину, яка пом`якшує покарання активне сприяння розкриттю злочину; відомості про особу обвинуваченого раніше не судимий.

З огляду на наведені обставини, суд приходить до переконання про призначення обвинуваченому із альтернативних покарань покарання у виді штрафу в межах санкції статті обвинувачення.

Статтею 53 КК України передбачено, що штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті.

Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

Суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу.

Мотиви ухвалення інших рішень

Долю речових доказів вирішити згідно з ст. 100 КПК України.

Цивільний позов відсутній.

Запобіжний захід не обирався.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Речові докази:

- належним чином завірені копії постанов Московського районного суду м. Харкова у справі № 643/11295/23 від 16.11.2023 та у справі № 643/11297/23 від 16.11.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та компакт-диск білого кольору з написами (гравіруванням) прозорого кольору «CD-R, «52х700 МВ Data 80 min Music», «Title felt tip market only» зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно з частиною 15 статті 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву.

Учасникам судового провадження, які не були присутні при проголошенні резолютивної частини вироку, направити копію повного тексту вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку (частина 7 статті 376 КПК України).

Суддя ОСОБА_1