Справа № 404/3333/25
Номер провадження 1-кс/404/1029/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року місто Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, внесене у кримінальному провадженні №0000461, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого постійного місця проживання, раніше судимого,-

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

І. Суть клопотання.

Слідчий СВ Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді із клопотанням у даному кримінальному провадженні про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк шістдесят діб.

На обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що у провадженні слідчого СВ Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області перебуває об`єднане кримінальне провадження №0000461, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за призовом під час мобілізації відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №4 від 20.04.2022 року, перебуваючи на посаді солдату-водія господарчого відділення взводу матеріального забезпечення механізованого батальйону.

Так, в ході досудового розслідування, встановлено, що 17.02.2025 року близько 09 години 30 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим, ОСОБА_5 , перебував проходив по вулиці Степняка-Кравчинського, 10, що в місті Кропивницький, де побачив раніше не відому особу, чоловічої статі, а саме потерпілого ОСОБА_7 , який в той час прямував до медичного закладу, що розташоване за адресою: місто Кропивницький, вулиця Кільцева, буд.39/40. Усвідомлюючи, що в останнього при собі може бути мобільний телефон у ОСОБА_5 , виник умисел на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, в цілях власної наживи ОСОБА_5 , попросив у потерпілого ОСОБА_7 , його мобільний телефон під приводом телефонного дзвінка в службу таксі, на що останній будучи введений в оману погодився та надав свій мобільний телефон марки «Samsung А04 А045F» темно-синього кольору, 4/64 GB, вартість становить 3302 гривень 50 копійок.

Однак, продовжуючи діяти з єдиним умислом ОСОБА_5 , під час здійснення телефонного дзвінка відійшов з поля зору потерпілого ОСОБА_7 .

Заволодівши таким чином мобільним телефоном, ОСОБА_5 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, заволоділим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_7 , матеріального збитку на загальну суму 3302 гривень 50 копійок.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 190 КК України.

Під час досудового розслідування 28.03.2025 складено і в порядку ст. 278 КПК України вручене ОСОБА_5 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 190 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Зі змісту клопотання вбачається, що наявність обґрунтованої підозри сторона обвинувачення підтверджує: заявою про вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_7 ; протоколом огляду місця події від 17.02.2025 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом впізнання за фотознімками за участю потерпілого від 20.02.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколами впізнання за фотознімками, за участю свідка ОСОБА_8 ; протоколом огляду відеозапису, із приміщенні ломбарду «Центральний»; висновком судово-товарознавчої експертизи; протоколом огляду предмету (банківської картки «Пумб» № НОМЕР_2 ) яка на момент вчинення кримінального правопорушення належала потерпілому ОСОБА_7 ; протоколом огляду місця події; заявою ОСОБА_5 , добровільної видачу банківської картки; іншими матеріалами кримінального провадження.

В обґрунтування доводів щодо застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, - можливість переховуватись від органів досудового розслідування або суду; можливість незаконно впливати на потерпілих, свідків; можливість вчинити інше кримінальне правопорушення

ІІ. Позиції сторін.

Прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити посилаючись на обставини викладені в ньому.

Звертав увагу слідчого судді на те, що ОСОБА_5 раніше судимий, відносно нього в суді першої інстанції на розгляді перебуває обвинувальний акт, ОСОБА_5 допускає неявки в судове засідання без поважних причин, як і неявки до слідчого під час розслідування даного кримінального провадження, на підтвердження чого долучив відповідні докази. Неодноразову судом покладалося на прокурора обв`язок забезпечити явку обвинуваченого до суду, однак, останній на виклики не являвся, що було наслідком відкладення судових засідань. Крім того, підозрюваний не має сталих соціальних зв`язків, зокрема офіційно не працевлаштований, не має постійного місця проживання тощо.

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечив, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Щодо себе вказав, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 у житлі належному родичам, не має постійного місця проживання, мешкає у побратимів, за рахунок яких і існує, оскільки не має власних заробітків. Військовослужбовець в/ч НОМЕР_3 . Не одружений, неповнолітніх/малолітніх осіб та осіб похилого віку на утриманні немає. Групи інвалідності не має, про наявність хронічних захворювань не повідомив. Рухомого, нерухомого майна у власності не має, як і накопичень.

Вину визнає, проте вказав, що вартість телефону, встановлена експертом, завищена.

Щодо доводів прокурора, що під час розгляду відносно нього кримінального провадження в суді першої інстанції допускає неявки, вказав, що злісного ухилення не допускав, запізнювався в судові засідання, а коли приходив, то дізнавався про перенесення судового засідання.

Щодо того, що він проігнорував повістку до слідчого, також вказав, що все ж таки являвся до слідчого, проте в інший день, однак, слідча була відсутня.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання, зважаючи на те, що злочин який інкримінується його підзахисному відноситься до категорії нетяжких, а також з посиланням на практику ЄСПЛ, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Звертав увагу, що ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України затриманий не був, з`явився самостійно, без примусу в судове засідання. Вказав на відсутність доказів застосування приводу в судові засідання.

ІІІ. Кримінально-процесуальне законодавство

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За правилами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ІV. Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка, мотиви та висновки слідчого судді

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого СВ Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області перебуває об`єднане кримінальне провадження №0000461, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України.

28.03.2025 складено і в порядку ст. 278 КПК України ОСОБА_5 вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Harav. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

До обґрунтувань, які згідно з практикою Суду вважаються «відповідними» та «достатніми» доводами (окрім наявності обґрунтованої підозри), належать такі підстави, як небезпека переховування від слідства, ризик чинення тиску на свідків або фальсифікації доказів, ризик змови, ризик повторного вчинення злочину, ризик спричинення порушення громадського порядку, а також необхідність захисту затриманого (рішення у справі «Корбан проти України» (заява №26744/16) від 04 липня 2019 року, п.155).

Дослідивши докази, надані прокурором в обґрунтування поданого клопотання, слідчий суддя вважає їх достатніми для висновку, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, у об`ємі як того вимагає закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу, виходячи з критеріїв "розумної підозри", тобто наявності фактів та іншої інформації, яка могла б переконати неупередженого спостерігача в тому, що ОСОБА_5 міг вчинити інкриміноване йому правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри на ранній стадії досудового розслідування на переконання слідчого судді підтверджується на підставі досліджених копій документів, які долучені до клопотання, зокрема, заявою про вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_7 ; протоколом огляду місця події від 17.02.2025 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом впізнання за фотознімками за участю потерпілого від 20.02.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколами впізнання за фотознімками, за участю свідка ОСОБА_8 ; протоколом огляду відеозапису, із приміщенні ломбарду «Центральний»; висновком судово-товарознавчої експертизи; протоколом огляду предмету (банківської картки «Пумб» № НОМЕР_2 ), яка на момент вчинення кримінального правопорушення належала потерпілому ОСОБА_7 ; протоколом огляду місця події; заявою ОСОБА_5 , добровільної видачу банківської картки; іншими матеріалами кримінального провадження.

Оцінюючи доводи сторін щодо наявності та відсутності ризиків, слідчий суддя вважає такими, що заслуговують на увагу доводи слідчого та прокурора про те, що наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки не має офіційного джерела доходу, постійного місця проживання, що може сприяти нез`явленню ОСОБА_5 за викликом слідчого, прокурора та суду. При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, відповідно до копії листа в/ч НОМЕР_1 від 12.03.2025 солдат ОСОБА_9 вважається таким, що самовільно залишив частину та відсутній на службі з 09.04.2023 та на дату листа до військової частини не повертався. З листа також вбачається, що ОСОБА_10 неодноразово самовільно залишав військову частину, наявна інформація, що військовослужбовець виконував бойові завдання у складі підрозділу військової частини у липні 2022 року. Вказане, на думку слідчого судді, підтверджує посилання слідчого на ризик ухилення підозрюваного від досудового розслідування та суду, та спростовує посилання сторони захисту про недоведеність цього ризику.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та потерпілого слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків та потерпілого існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, тобто під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність ризику, визначеного п.3 ч.1 ст. 177 КПК України. При оцінці ймовірності цього ризику, слідчий суддя враховує його наявність у сукупності із існуванням ризику летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї та вмінням користуватися нею, як дійсного військовослужбовця та вчинення кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється в умовах воєнного стану.

Також, під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність ризику, визначеного п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на те, що ОСОБА_5 є особою, схильною до вчинення кримінальних правопорушення, а саме до злочинів проти власності, так як був судимий за ч. 2 ст. 186 КК України, відбував реальне покарання у місцях позбавлення волі, 11.03.2022 звільнений з місць позбавлення волі, та вже підозрюється у вчиненні нового кримінального правопорушення та є обвинуваченим за вчинення злочину 29.07.2024. Крім того, 11.10.2024 затверджено обвинувальний акт відносно останнього за ч. 4 ст. 185 КК України, який направлено до суду.

Слідчий суддя вважає ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності, маючи при цьому всі можливості залишити територію України, можливим. Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі робить цей ризик актуальним.

За наведених обставин в сукупності слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_5 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є неможливим, оскільки не зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам на цій стадії досудового розслідування, а тому слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання і вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

В той же час КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. Крім того, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 допускав порушення процесуальних обов`язків, зокрема, нез`явлення за повісткою про виклик, факт отримання якої підтвердив в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Оцінюючи можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя зазначає таке.

Домашній арешт полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або в певний період доби. В ході судового розгляду встановлено, що підозрюваний зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 у житлі належному родичам, однак, на даний час щода даного майна є спір про власність. Зі слів ОСОБА_5 , він постійного місця проживання не має, мешкає у побратимів.

За встановлених обставин, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не є можливим. Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_5 має місце реєстрації, на переконання слідчого судді, за наявності кримінальної історії минулого, не є підставами застосування до підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, а також не зменшують ризиків неналежної процесуальної поведінки з боку підозрюваного.

Щодо позиції сторони захисту про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що прокурором під час розгляду клопотання доведено, що ОСОБА_5 є матеріально не забезпеченою особою, що може мати наслідком продовження злочинної діяльності для задоволення власних потреб за рахунок чужої власності.

Також не може бути застосований запобіжний захід у вигляді особистої поруки, яка полягає у наданні особам, яких слідчий суддя, вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування, оскільки в ході розслідування даного провадження не встановлено осіб, які б могли взяти ОСОБА_5 на поруки.

Оскільки підозрюваний не вказав на можливість внесення застави, зазначаючи про відсутність накопичень, як і не вказав на осіб, які можуть внести кошти, застава, як самостійний вид запобіжного заходу не може бути застосована.

За таких обставин, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин, з урахуванням встановлених ризиків, на переконання слідчого судді, не є надмірним.

Враховуючи обставини провадження, слідчий суддя вважає, що у провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню з обранням відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ст. 209 КПК України, моментом фактичного затримання ОСОБА_5 буде вважатись час проголошення цієї ухвали, тобто з 15-50 год. 04.04.2025.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, проте це право, а не обов`язок слідчого судді.

Відтак, відповідно до положення ч. 5 ст. 182, ч. ч. 3-4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

При цьому, беручи до уваги суспільну небезпеку кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , його особу, матеріальний стан, слідчий суддя приходить до висновку щодо визначення застави у розмірі 6 056 гривень, що відповідає 3 прожитковим мінімумам для працездатних осіб та узгоджується зі змістом ст. 182 КПК України.

Такий розмір застави є прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, зокрема у рішенні від 20.11.2010 у справі «Мангурас проти Іспанії» Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку. Іншими словами, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Також слідчий суддя вважає, що такий розмір застави не є непомірним для підозрюваного, однак водночас є суттєвим для його майнового стану та небажаним для втрати, а відтак дієвим для виконання завдань цього кримінального провадження та запобігання встановленим ризикам.

Керуючись ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне у разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки визначені цією нормою права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали та тримання під вартою ОСОБА_5 , визначити з 15-50 год. 04.04.2025 до 15-50 год. 28.05.2025 включно.

Визначити розмір застави в сумі 6 056 гривень, яка може бути внесена: рахунок отримувача №UA0002505, отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області, , банк отримувача ДКСУ м. Київ, код банку отримувача МФО 820172, призначення платежу: застава за ОСОБА_5 .

З моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти у разі внесення застави останній вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення суми застави, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 до 28.05.2025 виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному проваджені або будь-якою особою визначеною слідчим, за винятком їх участі в процесуальних діях;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України з одночасним вирішенням питання, передбаченого ч. 10 ст. 182 КПК України.

Підозрюваного ОСОБА_5 взяти під варту у залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою, у цей же строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Кіровського ОСОБА_1

районного суду

м.Кіровограда