Справа № 289/179/25
Номер провадження 1-кс/289/29/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2025 м. Радомишль

Слідчий суддя Радомишльського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

Начальника Радомишльського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Житомирського РУП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000030, -

ВСТАНОВИВ:

До Радомишльського районного суду 04.02.2025 року надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 по матеріалах кримінального провадження за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно клопотання, 30.01.2024, близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , прийшов до місця проживання раніше знайомого ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 , з метою купівлі алкогольних напоїв. У вказаний день, час та місці після отримання ОСОБА_5 відмови ОСОБА_7 у наданні алкогольних напоїв між ним на ґрунті раптових неприязних відносин розпочався словесний конфлікт в ході якого, у ОСОБА_5 , виник раптовий злочинний умисел, направлений на вчинення умисного вбивства ОСОБА_7 ..

Реалізуючи свій раптовий злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, перебуваючи в коридорі вказаного домоволодіння, взяв до правої руки ніж, який мав при собі та наніс не менше шести ударів в область шиї ОСОБА_7 , таким чином умисно його вбив. Смерть ОСОБА_7 , настала від множинних відкритих ран шиї.

На думку слідчого є всі підстави вважати, що наявні ризики, визначені п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від суду та слідства, оскільки останній будучи раніше судимим і в даний час підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, а також останній може впливати на потерпілого та свідків, які являються місцевими жителями м. Радомишль Житомирського району Житомирської області тобто на території громади, де і перебуває на постійній основі сам підозрюваний ОСОБА_5 , а тому останній може змусити їх дати показання у частині непричетності його до вчинення ним кримінального правопорушення у якому підозрюється або зміни їх показань, що негативно вплине на хід досудового розслідування та судового розгляду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

На цей час у кримінальному провадженні проведений не весь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування. Вказані обставини підтверджуються матеріалами долученими до клопотання.

Вищевказані обставини, на думку слідчого СВ ВП №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, вказують на вчинення умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років та дають підстави обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вік підозрюваного ОСОБА_5 , його соціальні зв`язки, стан здоров`я, дозволяють останньому переховуватись від органів досудового розслідування. Крім цього, останній може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, що збільшує ризики передбачені ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні слідчий СВ підтримав внесене клопотання та пояснив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за яким останньому пред`явлено обґрунтовану підозру.

Прокурор підтримав клопотання та додав, що ОСОБА_5 , раніше неодноразово судимий та відбував покарання в місцях позбавлення волі та на даний час звільнений від відбування покарання умовно-достроково. Злочин в якому підозрюється є особливо тяжким, який він вчинив усвідомлюючи, що він нещодавно звільнений з місць позбавлення волі та під час дії воєнного стану, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку. По справі не допитані всі свідки та потерпілий, на яких він може впливати. Тому застосування іншого запобіжного заходу є не можливим.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечував, свою вину визнає та розкаюється у вчиненому. Його захисник адвокат ОСОБА_6 , з урахуванням позиції підзахисного проти задоволення клопотання теж не заперечував.

Дослідивши матеріали клопотання та заслухавши думки учасників процесу, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В частині 2 статті 177 КПК України зазначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчим суддею встановлено, що 31 січня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за який законом передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк до п`ятнадцяти років.

03 лютого 2025 року слідчим СВ ВП №3 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно повідомлення про підозру, ОСОБА_5 вчинив вказане кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 115 КК України.

Докази вчинення ним даного кримінального правопорушення містяться в показаннях підозрюваного, потерпілого, свідків, в протоколах слідчих дій та підтверджуються доказами долученими до клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя вважає, що ризики передбачені ст. 177 КПК України прокурором в судовому засіданні доведені.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення, хоча не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії», Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Водночас відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до положень ст. ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, враховує тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному за інкриміновані злочини у разі доведення його вини, особу підозрюваного та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що існують ризики передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 може ухилитись від покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування, знищувати, ховати або спотворювати речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, необхідність припинення систематичного вчинення нових злочинів.

Вищенаведене дозволяє стверджувати, що заявлені в клопотанні та доведені в судовому засіданні ризики дають підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого, погоджене прокурором про тримання під вартою підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

В частині 4 цієї статті вказано, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Оскільки злочин, у якому підозрюється ОСОБА_5 , є особливо тяжким злочином, в наслідок якогоспричинена загибель людини та враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, згідно якої вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі - суд не визначає підозрюваному розмір застави.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України у кримінальному провадженні №0000030, строком на 60 діб, а саме по 04 квітня 2025 року включно без визначення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 04.02.2025 року.

Суддя ОСОБА_8