Єдиний унікальний номер: 379/425/25
Провадження № 1-кп/379/47/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Тараща

Таращанський районний суд Київської області, в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Тараща матеріали кримінального провадження № 0000004 від 04.01.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , розлученого, з неповною вищою освітою, військовослужбовця за контрактом, командир відділення 2 кулеметного взводу 5 штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого: 09.10.2020 вироком Ставищенського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 185, 70 ч. 4, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 20.01.2021 вироком Таращанського районного суду Київської області за ч. ч. 2,3 ст. 185, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 03.03.2021 вироком Таращанського районного суду Київської області за ч.ч. 2,3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 389, 70 ч.ч.1, 2, 4 КК України - 5 років позбавлення волі; 06.04.2021 вироком Богуславського районного суду Київської області за ч.2 ст. 185, ст. 70 КК України призначено покарання 5 років позбавлення волі, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.05.2024 звільнений засуджений від подальшого відбування покарання умовно-достроково для проходження військової службти за контрактом, невідбутий строк покарання у виді позбавлення волі 1 рік 5 місяців 29 днів.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

УСТАНОВИВ:

Солдата ОСОБА_3 , призваного військовослужбовця за контрактом, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.09.2024 № 271 призначено на посаду командира відділення 2 кулеметного взводу 5 штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_2 .

Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, обіймаючи посаду командира відділення 2 кулеметного взводу 5 штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , повинен керуватися вимогами ст.ст. 4, 9, 11, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які зобов`язують його свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, бути дисциплінованим, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.

Так, ОСОБА_3 у вересні 2024 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за адресо: Донецька область, Волноваський район, с. Водяне, у траві знайшов наступальну осколкову ручну гранату «М67», ручну гранату наступальну «РГН» (гранату «РГН» з ударно-дистанційним запалом « УДЗ»), які ОСОБА_3 вирішив привласнити - забрати без передбаченого законом дозволу з метою подальшого носіння та зберігання, чим вчинив незаконне придбання бойових припасів та вибухові пристрої без передбаченого законом дозволу.

У подальшому, ОСОБА_3 , придбавши без передбаченого законом дозволу вищевказані боєприпаси, не отримавши у встановленому порядку визначеному законом дозволу на носіння, зберігання, перевіз вказані бойові припаси та вибухові пристрої до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , чим вчинив їх незаконне носіння, де продовжив їх зберігати до 23.01.2025.

23.01.2025, у період часу з 06 год 52 хв по 11 год 21 хв, під час санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено: промислово-виготовлену наступальну осколкову ручну гранату «М67» (з маркуванням на корпусі:«GRENADE, HAND, FRAGE, DELAY M67 COMP B DAZ221C022-014» тa маркуванням на важелі: «FUZE M213 NAM20M 039-004»), яка є придатним до вибуху вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів і придатна до вибуху; промислово виготовлену гранату «РГН» (з маркуванням на корпусі: «РГН 254-42-89»), яка є конструктивно-оформленим зарядом вибухової речовини, придатна до вибуху та промислово виготовлений ударно-дистанційний запал «УДЗ» (з маркуванням на корпусі: «УДЗ БЩ-3-89»), який є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів і придатний до вибуху, які при конструктивному поєднанні утворюють ручну гранату наступальну «РГН», яка є придатним до вибуху вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів, які ОСОБА_3 без передбаченого законом дозволу придбав, переніс та зберігав до 23.01.2025.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання та придбання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Крім цього, у листопаді 2024 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи на польовій дорозі, що знаходиться неподалік вул. Лучанська в с. Лука Білоцерківського району Київської області (більш точного місця не встановлено), побачив рослини коноплі. В цей момент у нього виник умисел на придбання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабісу, для власного вживання без мети збуту.

Реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне придбання наркотичного засобу, ОСОБА_3 діючи умисно, з метою власного вживання без мети збуту, підійшов та зірвав дві гілки рослини коноплі, виявивши наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, чим здійснив його незаконне придбання та помістив до поліетиленового пакету, розпочавши таким чином незаконне його зберігання для власного вживання без мети збуту.

Після цього, ОСОБА_3 вищевказані рослини коноплі переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де відділив листя від стебел та залишив у житловому будинку для висушування, продовживши таким чином незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту. В подальшому, після висушування ОСОБА_3 подрібнив вище вказаний наркотичний засіб руками, таким чином здійснив незаконне виготовлення небезпечного наркотичного засобу, надавши йому стану придатного для вживання, та продовживши незаконно зберігати в житловому будинку на території домоволодіння за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до 23 січня 2025 року.

23.01.2025, у період часу з 06 год 52 хв по 11 год 21 хв, під час санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді в приміщенні будинку АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом, загальною масою 34,41 г, який ОСОБА_3 незаконно придбав, виготовив та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Крім цього, 02.01.2025, приблизно о 17 год 00 хв, ОСОБА_3 , находячись біля господарської будівлі поруч зі ставком «Цегельна Нова» по вул. Заводська в с. Лука Білоцерківського району Київської області, побачив під накриттям господарського приміщення бензопилу марки "STIHL MS361/C" та у останнього виник злочинний умисел спрямований на крадіжку вказаної бензопили.

Перебуваючи вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_3 діючи умисно, достовірно знаючи, що на територій України, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан, дію якого продовжено відповідно до Указу Президента України від 28 жовтня 2024 року №740/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", в умовах воєнного стану, повторно, таємно від оточуючих, розуміючи, що посягає на чужу власність та таємно вилучає чуже майно, на яке він не має ніякого права, з корисливого мотиву та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди власнику, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав бензопилу марки "STIHL MS361/C" вартістю 12375 грн, що належить потерпілому ОСОБА_8 .

Після цього, ОСОБА_3 з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим довів свій злочинний умисел до кінця, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоди на суму 12375 гривень.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Крім цього, 09.01.2025, приблизно о 13 год 30 хв, ОСОБА_3 , знаходячись біля садиби АДРЕСА_2 , побачив на території подвір`я, а саме перед житловим будинком перфоратор марки "DNIPRO-M RH- 100" та у останнього виник злочинний умисел, спрямований на крадіжку вказаної перфоратору. Після цього, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу увійшов через незачинену хвіртку до вказаного подвір`я.

Перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_3 діючи умисно, повторно, достовірно знаючи, що на території України, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан, дію якого продовжено відповідно до Указу Президента України від 28 жовтня 2024 року №740/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", в умовах воєнного стану, таємно від оточуючих, розуміючи, що посягає на чужу власність та таємно вилучає чуже майно, на яке він не має ніякого права, з корисливого мотиву та з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, передачаючи спричинення матеріальної шкоди власнику, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав перфоратор марки "DNIPRO-M RH-100", вартістю 3181 грн. 88 коп., що належить потерпілому ОСОБА_7 ..

Після цього, ОСОБА_3 з викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим довів свій злочинний умисел до кінця, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоди на суму 3181 гривень 88 копійок.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

У даному кримінальному провадженні 19.03.2025 між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Ценрального регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з вимогами ст. ст.468,469,472 КПК України.

Згідно заяви потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , останні підтверджують згоду на укладення в зазначеному кримінальному провадженні угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення і кваліфікації дій за ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК України.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, за ч.1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 років. На підставі ч.2 та ч.5 ст. 71 КК України до остаточного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі строком на 5 років, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Богуславського районного суду Київської області від 06.04.2021 та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком 6 років.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене в угоді покарання.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечували щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженого покарання, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК України, в обсязі пред`явленного обвинувачення, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Просив угоду про визнання винуватості затвердити.

Захисник не заперечував проти затвердження угоду про визнання винуватості.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості, обвинувачений цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 263 та ч.1 ст. 309 КК України, є правильною. Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений визнав себе винним, в силу вимог п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст.476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання, очевидно можливі для виконання.

Судом не встановлено жодних підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України.

З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обтяжуючі обставини вчинення кримінального правопорушення є рецидив злочинів, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 19.03.2025 про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, за ч.1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 років. На підставі ч.2 та ч.5 ст. 71 КК України до остаточного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі строком на 5 років, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Богуславського районного суду Київської області від 06.04.2021 та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком 6 років.

Оскільки ОСОБА_3 був затриманий 23.01.2025 та перебуває під вартою підлягає зарахуванню в строк відбуття покарання ОСОБА_3 строк тримання його під вартою із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України

Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України. Цивільний позов по справі не заявлений. На підставі ст. 124 КПК України, процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, слід продовжити та залишити тримання під вартою, враховуючи наявність встановлених при його обранні ризиків.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 394, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 19.03.2025, укладену у кримінальному провадженні № 0000004 від 04.01.2025 між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Ценрального регіону ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ..

Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 263 та ч.1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки;

- за ч.1 ст. 309 КК УКраїни у виді обмеження волі строком 1 рік.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 5 років.

На підставі ч.2 та ч.5 ст. 71 КК України до остаточного покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Богуславського районного суду Київської області від 06.04.2021 та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком 6 років.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання його під вартою із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, починаючи з 23.01.2025 року до дня набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь держави витрати на залучення експертів № СЕ-19/111-25/1306-Д від 09.01.2025 в розмірі 3183,60грн, № СЕ-19/111-25/7300- ВТХ від 12.02.2025 - 9550,80грн, № СЕ-19/111-25/5645-НЗПРАП від 28.01.2025 - 2387,70грн.

Речові докази: наркотичний засіб, обіг якого обмежено-канабіс масою 34.41г, знищити; накольний механізм уніфікованого імітаційного запалу, знищити; перфоратор марки "DNIPRO-M RH-100", залишити у власника ОСОБА_7 ; бензопилу марки "STIHL MS361/C", залишити у власника ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Головуючий:ОСОБА_9