Єдиний унікальний номер 205/3628/25
Номер провадження 1-кп/205/758/25
У Х В А Л А
12 березня 2025 року Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
представник потерпілого ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Ленінського районного суду міста Дніпропетровська перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
В підготовчому судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти до обвинуваченого ОСОБА_3 , посилаючись на те, що ризики, які послужили підставою для обрання йому саме такого запобіжного заходу під час досудового розслідування не змінилися, окрім того, перебуваючи на свободі, останній може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення. Крім того, просила суд призначити зазначений обвинувальний акт до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні відніс розгляд клопотання про продовження запобіжного заходу на розсуд суду.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.
Потерпілі та представник потерпілих в судовому засіданні клопотання прокурора підтримали. Крім того, обвинувачений, захисник, потерпілі, представник потерпілих не заперечували проти призначення обвинувального акту до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Суд, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку обвинуваченого, його захисника, потерпілих, представника потерпілого приходить до наступного висновку.
В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед іншого вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення
В той же час суд враховує, що п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Як вбачається з матеріалів обвинувального акту, обвинувачений ОСОБА_3 є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, розлучений, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, документи в підтвердження позитивної репутації обвинуваченого останнім не надано.
Постановляючи дане рішення, суд погоджується з доводами прокурора в частині наявності ризиків, прямо передбачених ст.177 КПК України, зокрема, щодо ризику ухилення обвинуваченого від суду шляхом переховування, що підтверджується, тим що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від суду з метою уникнення покарання, оцінивши негативні наслідки переховування як, менш несприятливі, ніж обмеження, пов`язані з триманням під вартою як запобіжним заходом або відбуванням покарання.
Крім того, з обставин кримінального провадження вбачається, ОСОБА_3 , будучи особою, яка на підставі статутів Збройних Сил України, взявши на себе зобов`язання сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно дотримуватись Конституції і законів України, зберігати державну і військову таємницю, порушив ці зобов`язання.
При цьому, суд відповідно до ст. 178 КПК України також враховує ризик продовження скоєння кримінального правопорушення, незаконний вплив на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні.
Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно обвинуваченого пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.
Відтак, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування такого запобіжного заходу не зменшилися та не перестали існувати та суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаний із триманням під вартою, у тому числі домашній арешт, не зможуть запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, оскільки ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Крім того, обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України складений відповідно вимог кримінального процесуального кодексу України та підсудний Ленінському районному суду м. Дніпропетровська. Підстав для повернення кримінального провадження прокурору для провадження досудового слідства, закриття провадження судом не встановлено.
Керуючись ст.ст.110, 177, 314-316, 182, 183, 369, 371, 372 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти строком до 24-00 години 09 травня 2025 року включно.
Призначити до розгляду у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, на 12.00 годину 20 березня 2025 року в приміщенні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за адресою: м. Дніпро, вул. Коробова, №6.
Судовий розгляд по кримінальному провадженню здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.
В судове засідання викликати учасників процесу.
Згідно ст. 317 КПК України роз`яснити учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1