Справа №181/1632/24
Провадження №1-кп/0186/340/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2025 року м.Шахтарське.

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Янжули С.А.,

секретар - Лиман Н.П.,

з участю: прокурора Коваль К.О.,

захисника адвоката Мелешка І.В.,

потерпілої ОСОБА_1 ,

представника служби в справах дітей виконавчого комітету Межівської селищної ради Даниленко І.О.,

представника уповноваженого підрозділу органів Національної поліції по лінії ювенальної превенції ВП №2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області - Лашко А.С.,

психолога ОСОБА_2 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

законного представника обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Шахтарському кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000245 від 11 жовтня 2024 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с.Богданівка, Межівського району, Дніпропетровської області, з неповною середньою освітою, учениці 11 класу ліцею №1 Межівської селищної ради, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , на обліку в лікарів нарколога та психіатра неперебуваючої, виховується бабусею ОСОБА_4 , та дідусем ОСОБА_5 , батько ОСОБА_6 , позбавлений батьківських прав, вихованням дочки та її матеріальним забезпеченням не займається, мати ОСОБА_7 , померла, житлово - побутові умови проживання відмінні, рівень матеріального забезпечення сім`ї достатній, кримінальне правопорушення вчинила сама, дорослих підбурювачів немає, несудимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.297 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2024 року, приблизно о 20 годині 30 хвилин, неповнолітня - ОСОБА_3 , разом з неповнолітньою особою, матеріали в відношенні якої виділені в окреме провадження, проходили повз територію кладовища та захоронення осіб Межівської об`єднаної територіальної громади, що розташоване в межах населеного пункту: між вулицями Заводська та Спортивна, сел.Межова, Синельниківського району, Дніпропетровської області, та, відповідно до ст.2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», є місцем поховання.

Проходячи повз кладовище, неповнолітня - ОСОБА_3 , та неповнолітня особа, матеріали в відношенні якої виділені в окреме провадження, побачили могилу, на якій був розташований прапор України, в результаті чого, в ОСОБА_3 виник злочинний умисел на скоєння наруги над могилою загиблого воїна України та заволодіння прапором України.

Надалі, ІНФОРМАЦІЯ_2 в період часу з 20 години 30 хвилин по 21.00 годину ОСОБА_3 , порушуючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та місць їхнього поховання, шляхом образливого ставлення, грубо демонструючи зневагу до місць поховання, демонструючи негативне ставлення до суспільних відносин, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи, традиції та релігійні положення щодо поховання померлих та вияву поваги до пам`яті покійних, здійснила наругу над могилою, де похований загиблий воїн військовослужбовець Збройних Сил України - ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 років життя), який захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брав безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, а саме: власноручно намагалась демонтувати державний стяг прапор України, розміщений на металевому флагштоку, який був встановлений на могилі загиблого, з метою його ототожнення, як захисника Вітчизни.

У подальшому, неповнолітня - ОСОБА_3 , та неповнолітня особа, матеріали в відношенні якої виділені в окреме провадження, почергово намагались незаконно заволодіти вищезазначеним прапором України, а саме: витягнути з землі, шляхом розшатування та нахиляючи зі сторони в сторони. У результаті вчинених дій флагшток, на якому розміщений прапор України, був пошкоджений, а саме: зігнутий до землі.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинила етичні страждання, які виразилися в горі, неспокої, та інших негативних емоціях та порушенні психічного благополуччя матері померлого сина - ОСОБА_8 , - ОСОБА_1

11 жовтня 2024 року між потерпілою ОСОБА_1 , якій на підставі ст.55 КПК України, надані повноваження потерпілої у кримінальному провадженні №0000245 від 11 жовтня 2024 року, з одного боку, та підозрюваною у цьому провадженні - неповнолітньою - ОСОБА_3 , в присутності захисника адвоката - Мелешка Івана Володимировича, та законного представника неповнолітньої ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України, у приміщенні ВП №2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, розташованого за адресою: вул.Соборна, буд.№54, сел.Межова, Синельниківського району, Дніпропетровської області, укладено угоду про примирення між потерпілою та підозрюваною, додержуючись наступних умов:

неповнолітня підозрювана - ОСОБА_3 , під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяти розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні обставин щодо виявлення та припинення інших відомих їй подібних кримінальних правопорушень.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість вчиненого неповнолітньою обвинуваченою - ОСОБА_3 , злочину, його наслідки для потерпілої - ОСОБА_1 , якій повністю усунута заподіяна шкода, а також те, що ОСОБА_3 навчається в ліцеї №1 Межівської селищної ради, з метою отримання базової середньої освіти, має позитивну характеристику за місцем проживання та місцем навчання, є несудимою, не знаходилась на обліку в секторі ювенальної превенції ВП №2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, а також в службі у справах дітей Межівської селищної ради, відносно неї не застосовувались примусові заходи виховного характеру, вона не перебуває на диспансерних обліках лікарів психіатра та нарколога Комунального некомерційного підприємства «Межівська центральна лікарня» МСР»», публічно вибачилась за вчинене, беручи до уваги обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щире каяття, вчинення кримінального правопорушення неповнолітньою особою, з урахуванням ст.101 КК України, сторони погоджуються на призначення покарання неповнолітній - ОСОБА_3 , по ч.1 ст.297 КК України у виді пробаційного нагляду на строк один рік.

Згідно ч.2 та ч.3 ст.591 КК України обов`язки, які покладаються на особу, засуджену до пробаційного нагляду, визначаються судом.

В угоді також передбачені наслідки укладення угоди, її затвердження та невиконання, які роз`яснені сторонам.

Потерпіла ОСОБА_1 , у підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення, укладену між нею та підозрюваною, призначивши останній покарання, зазначене в угоді .

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просила угоду про примирення між потерпілою та підозрюваною затвердити та призначити покарання обвинуваченій по ч.1 ст.297 КК України у виді пробаційного нагляду на строк один рік, з покладенням обов`язків, передбачених ч.2, ч.3 ст.591 КК України.

Обвинувачена - ОСОБА_3 , визнала повністю себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.297 КК України, від дачі показань відмовилася, просила угоду про примирення її з потерпілою затвердити та призначити їй узгоджене ними покарання.

Законний представник обвинуваченої та її захисник в підготовчому судовому засіданні просили суд затвердити угоду про примирення між потерпілою та підозрюваною, призначити узгоджене сторонами покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілою та підозрюваною, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілою та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілою та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Пунктом 1 ч.3 ст.314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

В підготовчому судовому з асіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбачен ого ч.1 ст.297 КК України - наруга над могилою померлого.

Сторони добровільно уклали угоду про примирення між потерпілою та підозрюваною, зміст якої відповідає вимогам ст.471 КПК України, Закону України про кримінальну відповідальність, в тому числі, щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією ч.1 ст.297 КК України.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, переконався, що кваліфікація дій обвинуваченої є правильною, оскільки ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.297 КК України - наруга над могилою померлого.

Укладення угоди про примирення між потерпілою та підозрюваною є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілою угоди про примирення між потерпілою та підозрюваною, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

На підставі ст.65 КК України, п.1 Постанови Пленуму ВССУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення, перевиховання обвинуваченої та відповідає загальним засадам призначення покарання.

Крім того, при призначені покарання враховано, що ОСОБА_3 навчається в ліцеї №1 Межівської селищної ради, з метою отримання базової середньої освіти, має позитивну характеристику за місцем проживання та місцем навчання, є несудимою, не знаходилась на обліку в секторі ювенальної превенції ВП №2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, а також в службі у справах дітей Межівської селищної ради, відносно неї не застосовувались примусові заходи виховного характеру, вона не перебуває на диспансерних обліках лікарів психіатра та нарколога Комунального некомерційного підприємства «Межівська центральна лікарня» МСР»», публічно вибачилась за вчинене.

Відповідно до вимог ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені положеннями ч.7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди про примирення між потерпілою та підозрюваною під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між потерпілою та підозрюваною, призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.297 КК України, та ухвалення обвинувального вироку.

Так як укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачена відмовилася від здійснення права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а саме: від допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подання клопотання про виклик свідків і подання доказів, що свідчать на її користь; що обвинувачена скоїла нетяжкий злочин, щиро розкаялася в скоєному, тобто угода відповідає вимогам цього Кодексу, закону та ухваленню вироку, тому суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між потерпілою та підозрюваною і призначити ОСОБА_3 покаранняпо ч.1 ст.297 КК України у виді пробаційного нагляду, з покладенням обов`язків, передбачених ч.2 ст.591 КК України, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень, як нею, так і іншими особами.

Кваліфікація скоєного ОСОБА_3 по ч.1 ст.297 КК України правильна, за ознакою наруга над могилою померлого.

Обставини, які пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, вчинення кримінального правопорушення неповнолітньою, щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази суд вирішує у відповідність ст.100 КПК України: мобільний телефон, марки «Iphone 8», переданий на зберігання під розписку представнику неповнолітньої - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , слід залишити останній за належністю; DVD - диск з відеозаписом, опублікованим в телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_5 » 09 серпня 2024 року, з публічним вибаченням ОСОБА_3 , слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 394, 468, 469, 471, 473, 474, 475 КПК України, - суд

У Х В А Л И В :

Затвердити укладену 11 жовтня 2024 року між потерпілою ОСОБА_1 , якій на підставі ст.55 КПК України, надані повноваження потерпілої у кримінальному провадженні №0000245 від 11 жовтня 2024 року, з одного боку, та підозрюваною у цьому провадженні - неповнолітньою - ОСОБА_3 , в присутності захисника адвоката - Мелешка Івана Володимировича, та законного представника неповнолітньої ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України, у приміщенні ВП №2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, розташованого за адресою: вул.Соборна, буд.№54, сел.Межова, Дніпропетровської області, угоду про примирення між потерпілою та підозрюваною, за умовами якої: неповнолітня підозрювана - ОСОБА_3 , під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяти розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні обставин щодо виявлення та припинення інших відомих їй подібних кримінальних правопорушень.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, враховуючи тяжкість вчиненого неповнолітньою обвинуваченою - ОСОБА_3 , злочину, його наслідки для потерпілої - ОСОБА_1 , якій повністю усунута заподіяна шкода, а також те, що ОСОБА_3 навчається в ліцеї №1 Межівської селищної ради, з метою отримання базової середньої освіти, має позитивну характеристику за місцем проживання та місцем навчання, є несудимою, не знаходилась на обліку в секторі ювенальної превенції ВП №2 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, а також в службі у справах дітей Межівської селищної ради, відносно неї не застосовувались примусові заходи виховного характеру, вона не перебуває на диспансерних обліках лікарів психіатра та нарколога Комунального некомерційного підприємства «Межівська центральна лікарня» МСР»», публічно вибачилась за вчинене, беручи до уваги обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щире каяття, вчинення кримінального правопорушення неповнолітньою особою, сторони погоджуються, що неповнолітній - ОСОБА_3 , повинно бути призначене покарання по ч.1 ст.297 КК України у виді пробаційного нагляду на строк один рік. Згідно ч.2 та ч.3 ст.591 КК України обов`язки, які покладаються на особу, засуджену до пробаційного нагляду, визначаються судом.

В угоді також передбачені наслідки укладення угоди, її затвердження та невиконання, які роз`яснені сторонам.

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.297 КК України, та призначити їй покарання з урахуванням ст.101 КК України у виді пробаційного нагляду на строк один рік.

На підставі ч.2 ст.591 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

?не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази: мобільний телефон, марки «Iphone 8», переданий на зберігання під розписку представнику неповнолітньої - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , - залишити останній за належністю; DVD - диск з відеозаписом, опублікованим в телеграм-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_5 » 09 серпня 2024 року, з публічним вибаченням ОСОБА_3 , - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції після його проголошення.

Вирок Першотравенського міського суду Дніпропетровської області на підставі угоди про примирення між потерпілою та підозрюваною може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченою, її захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їй наслідків укладення угоди;

2) потерпілою, її представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; нероз`яснення їй наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3)прокурором виключно з підстав призначення покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому, згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу, угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: С.А. Янжула.