Провадження №1-кп/748/66/25
Єдиний унікальний№ 743/213/24
УХВАЛА

25 березня 2025 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , їх захисників - адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 08 липня 2023 року за № 0002470 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_10 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

У С Т А Н О В И В:

В провадженні Чернігівського районного суду Чернігівської області на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002470 відносно ОСОБА_6 , за обвинуваченням в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 310, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурор подав письмові клопотання про продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 під вартою без визначення розміру застави, адже справа ще не розглянута і ризики, що стали підставою для обрання та продовження запобіжного заходу, не відпали.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_12 проти клопотання прокурора про продовження його підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави заперечував з підстав викладених у письмових запереченнях, поданих через канцелярію суду 25.03.2025. Вважає клопотання прокурора необгрунтованим, вказавши на зменшення ризиків, зважаючи на те, що всі докази органом досудового розслідування зібранні, та на наявність в його підзахисного міцних соціальних зв`язків. Просив застосувати до його підзахисного більш м"який запобіжних захід у виді домашнього арешту або визначити заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів доходів для працездатнх осіб.

Захисник обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_13 заперечувала проти клопотання прокурора щодо продовження її підзахисним запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість клопотання прокурора, наявність у її підзахисних міцних соціальних зв`язків. Підтримала позицію захисника ОСОБА_12 про застосування до підзахисного ОСОБА_6 більш м"якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту або визначення застави у максимальному розмірі. Щодо підзахисних ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зазначила, що вони не входять до складу організовнаої групи, позитивно характеризуються військовослужбовцями, з якими, до затримання, служили на добровільній основі, та просила застосувати до них запобіжний захід у вигляді особистого зобов"язання.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підтримали думку захисників.

Захисник обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_11 заперечував проти клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на його необґрунтованість і відсутність доказів на підтвердження заявлених прокурором ризиків.

Обвинуваченні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтримали думку захисника.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового засідання зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

З матеріалів кримінального провадження і доводів прокурора в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень в сфері незаконного обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, та незаконному поводженні зі зброєю, боєприпасами, вчинених в складі організованої групи, найбільш тяжке за які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, з конфіскацією майна, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, може переховуватися від суду; за обвинувальним актом обвинувачений є лідером злочинної організації, здатним переконувати інших осіб і підкорювати їх своїй волі, при цьому з того ж обвинувального акту вбачається, що не всі учасники злочинної організації були виявлені та затримані, що в сукупності вказує на те, що обвинувачений може незаконно впливати на інших підозрюваних у кримінальному провадженні та свідків. Крім того, у разі перебування на волі, обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити, сховати або спотворити будь-яку річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки під час досудового розслідування залишились невстановленими місця збуту та всі місця схову наркотичних засобів, боєприпасів та вогнепальної зброї. Встановлення місць схову наркотичних засобів, боєприпасів та вогнепальної зброї та місць збуту, визначення місця перебування інших осіб причетних до вчинення кримінальних правопорушень, які наразі переховуються, може стати підставою для внесення відомостей до ЄРДР та проведення іншого досудового розслідування, тому цей ризик також продовжує бути актуальним. Суд також звертає увагу на те, що хоча ОСОБА_6 і має родину, але за пред`явленим обвинуваченням він тривалий час проживав на території Чернігівської області, а не разом із сім"єю, отже, ні дружина, ні малолітня дитина не є гарантією того, що обвинувачений не ухилятиметься від суду в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.

З матеріалів кримінального провадження і доводів прокурора в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень в сфері незаконного обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, та незаконному поводженні зі зброєю, боєприпасами, вчинених в складі організованої групи, найбільш тяжке з яких відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, з конфіскацією майна, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, може переховуватися від суду; обвинувачений не має офіційного місця роботи та легального джерела доходу, що вказує на наявність ризику продовження вчинення іншого кримінального правопорушення; перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_7 матиме змогу незаконного впливу на інших двох невстановлених осіб, які переховуються від органів досудового слідства та свідків; перебуваючи на волі, обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити, сховати або спотворити будьяку річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки під час досудового розслідування залишаються невстановленими місця збуту та всі місця схову наркотичних засобів, боєприпасів та вогнепальної зброї.

З матеріалів кримінального провадження і доводів прокурора в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень в сфері незаконного обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, та незаконному поводженні зі зброєю, боєприпасами, вчинених в складі організованої групи, найбільш тяжке з яких відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, з конфіскацією майна, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, може переховуватися від суду; обвинувачений не має офіційного місця роботи та легального джерела доходу, що вказує на наявність ризику продовження вчинення іншого кримінального правопорушення; з обвинувального акту вбачається, що не всі учасники злочинної організації були виявлені та затримані, що в сукупності вказує на те, що обвинувачений може незаконно впливати на інших підозрюваних у кримінальному провадженні та свідків; перебуваючи на волі, обвинувачений також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити, сховати або спотворити будь-яку річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки під час досудового розслідування залишаються невстановленими місця збуту та всі місця схову наркотичних засобів, боєприпасів та вогнепальної зброї.

З матеріалів кримінального провадження і доводів прокурора в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_9 обвинувачується у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст. 307 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, з конфіскацією майна, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі доведення його винуватості, може переховуватися від слідства та суду; обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не має офіційного місця роботи та легального джерела доходу, що вказує на наявність ризику продовження вчинення іншого кримінального правопорушення; перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_9 матиме змогу незаконного впливу на інших двох підозрюваних, які переховуються від органів досудового слідства, а також свідків; перебуваючи на волі, обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити, сховати або спотворити будьяку річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопрушення, оскільки під час досудового розслідування залишаються невстановленими місця збуту та всі місця схову наркотичних засобів, боєприпасів та вогнепальної зброї.

З матеріалів кримінального провадження і доводів прокурора в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_10 обвинувачується у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст. 307 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, з конфіскацією майна, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі доведення його винуватості, може переховуватися від слідства та суду; обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, не має офіційного місця роботи та легального джерела доходу, що вказує на наявність ризику продовження вчинення іншого кримінального правопорушення; перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_10 матиме змогу незаконного впливу на інших двох невстановлених осіб, які переховуються від органів досудового слідства, а також свідків; перебуваючи на волі, обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити, сховати або спотворити будьяку річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки під час досудового розслідування залишаються невстановленими місця збуту та всі місця схову наркотичних засобів, боєприпасів та вогнепальної зброї.

Слід також зазначити, що на час вирішення питання про продовження строку тримання під вартою докази не досліджені, учасники кримінального провадження не допитані, отже, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність можливого покарання, з урахуванням даних про особу обвинувачених та встановлених у кримінальному провадженні обставин, має місце обґрунтованість твердження сторони обвинувачення про існування ризиків ухилення обвинувачених від явки до суду та виконання покладених на них процесуальних обов`язків.

Також суд зазначає, що при визначенні ризиків кримінальний процесуальний закон не вимагає беззаперечних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза будь-яким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити.

Відтак, з огляду на викладене, виходячи з необхідності уникнення ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків та інших осіб, причетних до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, знищити, сховати або спотворити будьяку річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинення інших кримінальних правопорушень, з урахуванням тяжкості пред`явлених обвинувачень та суворості можливого покарання, що загрожує обвинуваченим, даних про їх особи, а також приймаючи до уваги, що підстави, за яких відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 застосовано та продовжено запобіжні заходи у виді тримання під вартою, не відпали, та ризики, передбачені п.п. 1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, не зменшились, суд вважає доцільним продовжити останнім запобіжні заходи у виді тримання під вартою, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Разом з цим, згідно з п.5 ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, суд вважає доцільним не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Застосування до обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 інших, більш м`яких, ніж тримання під вартою запобіжних заходів (домашнього арешту, особистого зобов`язання, особистої поруки), на переконання суду, не забезпечить їхньої належної процесуальної поведінки, а тому застосування до них інших більш м"яких запобіжних заходів, є неможливим.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 180, 331, 376, КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, а саме, до 24 травня 2025 року включно, але не більше дня завершення судового провадження.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, до 24 травня 2025 року включно, але не більше дня завершення судового провадження.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, до 24 травня 2025 року включно, але не більше дня завершення судового провадження.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, до 24 травня 2025 року включно, але не більше дня завершення судового провадження.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, до 24 травня 2025 року включно, але не більше дня завершення судового провадження.

Копію ухвали вручити прокурору, захисникам, обвинуваченим, для відома та для виконання направити начальнику Чернігівського СІЗО.

Ухвала в частині запобіжного заходу може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 14:00 год. 25 березня 2025 року.

Головуюча: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3