Справа № 191/5518/24
Провадження № 1-в/191/751/24
У Х В А Л А

іменем України

22 січня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про внесення змін до Кодексу про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX,-

В С Т А Н О В И В:

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло вищезазначене клопотання.

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити частково.

Представник ДУ «СВК (№94)» та засуджений надали заяви про розгляд клопотання без їх участі.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, дійшов наступного висновку.

Вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 13.10.2023 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі. Згідно розпорядження суду, вирок набрав законної сили 14.11.2023 року.

За даним вироком ОСОБА_4 засуджений за вчинення ним злочинів : 23.08.2022 року потерпілій ОСОБА_5 заподіяна майнова шкода на суму 1000,00 грн.; 25.08.2022 року потерпілій ОСОБА_6 заподіяно майнову шкоду на суму 300 грн.; 31.08.2022 року потерпілій ОСОБА_7 заподіяно майнову шкоду на суму 650 грн.; 01.09.2022 року потерпілому ОСОБА_8 заподіяно майнову шкоду на суму 450 грн.; 15.09.2022 року потерпілій ОСОБА_9 заподіяно майнову шкоду на суму 1250 грн.; 02.11.2022 року потерпілому ОСОБА_10 заподіяно майнову шкоду на суму 5500 грн.; 25.11.2022 року потерпілому ОСОБА_11 заподіяно майнову шкоду у сумі 3000 грн.; 09.01.2023 року потерпілому ОСОБА_12 заподіяно майнову шкоду на суму 1800 грн.; 01.02.2023 року потерпілій ОСОБА_13 заподіяно майнову шкоду на суму 2800 грн.; 07.05.2023 року потерпілому ОСОБА_14 заподіяно майнову шкоду на суму 7400 грн..

Вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 20.12.2023 року ОСОБА_4 засуджений за ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 13.10.2023 року та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 років 4 місяців позбавлення волі.

За даним вироком ОСОБА_4 засуджений за вчинення ним злочинів : 22.02.2023 року, яким було заподіяно потерпілій ОСОБА_15 майнової шкоди на суму 31000 грн.; 27.03.2023 року потерпілому ОСОБА_16 заподіяно майнову шкоду на суму 3000 грн.;

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29.02.2024 року вирок Покровського районного суду Дніпропетровської області від 20.12.2023 року змінено в частині призначеного покарання. ОСОБА_4 вважати засудженим за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 13.10.2023 року визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 4 місяці. Ухвала набрала законної сили 29.02.2024 року.

Згідно розпорядження суду, вирок набрав законної сили 29.02.2024 року.

На теперішній час ОСОБА_4 відбуває покарання в державній установі «Синельниківська виправна колонія (№94)».

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09 серпня 2024 набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон №3886-IX). Зокрема, указаним законом викладено нову редакцію статті 51 КУпАП, де частинами 1, 2 визначено, що дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки є викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 ПКУ для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 01.01.2022 року складає : з 1 січня - 2481 грн., з 1 липня - 2600 грн., з 1 грудня - 2684 грн.. А отже, сума соціальної пільги у 2022 році становить : з 01.01.2022 року 1240,50 грн. (2481 грн. х 50% = 1240 грн. 40 коп.); з 01.07.2022 року 1300 грн. ( 2600 грн. х 50% = 1300 грн. 00 коп.); з 01.12.2022 року 1342 грн. ( 2684 грн. х 50% = 1342 грн. 00 коп.);

Отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст.51 КУпАП, з 01.01.2022 року становить 2481 грн., з 01.07.2022 року - 2600 грн., з 01.12.2022 року - 2684 грн..

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 01.01.2023 року складає 2684 грн. 00 коп. А отже, сума соціальної пільги у 2023 році становить 1342 грн. 00 коп. (2684 грн. х 50% = 1342 грн. 00 коп.). Отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст.51 КУпАП станом на 01.01.2023 року складає 2684 грн. 00 коп.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон №3886-IX, яким унесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі. Відповідна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року у справі №278/1566/21.

У зв`язку із декриміналізацією вчинених ОСОБА_4 діянь за вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 13.10.2023 року, а саме за фактом заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) в період : 23.08.2022 року у потерпілої ОСОБА_5 на суму 1000,00 грн.; 25.08.2022 року у потерпілої ОСОБА_6 на суму 300 грн.; 31.08.2022 року у потерпілої ОСОБА_7 на суму 650 грн.; 01.09.2022 року у потерпілого ОСОБА_8 на суму 450 грн.; 15.09.2022 року у потерпілої ОСОБА_9 на суму 1250 грн.; 09.01.2023 року у потерпілого ОСОБА_12 на суму 1800 грн., суд приходить до висновку про наявність законних підстав для його звільнення від призначеного покарання за даним вироком у зв`язку з усуненням караності діяння.

У той же час, суд зазначає, що ОСОБА_4 , засуджений за вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 13.10.2023 року ( за епізодами заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) в період : 02.11.2022 року у потерпілого ОСОБА_10 на суму 5500 грн.; 25.11.2022 року у потерпілого ОСОБА_11 на суму 3000 грн.; 01.02.2023 року у потерпілої ОСОБА_13 на суму 2800 грн.; 07.05.2023 року у потерпілого ОСОБА_14 на суму 7400 грн., а також засуджений за вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 20.12.2023 року не підлягає звільненню від подальшого відбування покарання, адже він також за цими вироками вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.190 КК України, за які він має відбувати покарання, оскільки до них не застосовується Закон України №3886-IX.

Таким чином, клопотання начальника ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)» підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України (в ред. ЗУ № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року) особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.74 КК України, ст.ст.369-372, 376, 537, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про внесення змін до Кодексу про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX задовольнити частково.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 13.10.2023 року, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України у вигляді двох років позбавлення волі ( за епізодами від 23.08.2022 року, 25.08.2022 року, 31.08.2022 року, 01.09.2022 року, 15.09.2022 року, 09.01.2023 року), у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що засуджений вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 13.10.2023 року, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України ( за епізодами від 02.11.2022 року, 25.11.2022 року , 01.02.2023 року, 07.05.2023 року) у вигляді двох років позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що засуджений вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 20.12.2023 року, зміненого ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29.02.2024 року, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 КК України до двох років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 13.10.2023 року визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 4 місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку, зарахувавши у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення та строк фактичного відбуття покарання за попереднім вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 13.10.2023 року з моменту затримання, а саме з 22.06.2023 року - як один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Копію ухвали направити засудженому, начальнику ДУ «Синельниківська виправна колонія (№94)» для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1