Провадження № 1-в/686/972/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

про звільнення від призначеного судом покарання,

встановив:

Вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23.02.2022 із врахуванням ухвали Чернівецького апеляційного суду від 03.05.2022 ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, на 3 роки позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 16.05.2024 за ОСОБА_4 засуджений ст.ст. 185 ч. 4, 357 ч. 1 КК України, із застосуванням ст.ст. 69, 70 ч. 1 КК України, на 3 (три) роки позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 71 КК України до цього покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23.02.2022 із врахуванням ухвали Чернівецького апеляційного суду від 03.05.2022, та остаточно призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Засуджений ОСОБА_4 , який відбуває покарання в ДУ «Райківецька виправна колонія (№ 78)», звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон № 3886-IX).

В судове засідання представник установи виконання покарань не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, при вирішенні клопотання засудженого покладається на розсуд суду. У відповідності до ч. 5 ст. 539 КПК України суд розглядає справу за відсутності представника установи виконання покарань.

Заслухавши засудженого, який клопотання підтримав, думку прокурора, який проти задоволення клопотання не заперечив, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон № 3886-IX, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до вироку Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23.02.2022 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 вчинив 15 липня 2021 року, а згідно з вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 16.05.2024 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 вчинив 10 та 11 січня 2024 року.

Статтею 7 Закону України від 15 грудня 2020 року № 1082-IX «Про державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01 січня 2021 року встановлений у сумі 2270 грн. та відповідно 50 відсотків від його розміру становить 1135 грн.

Статтею 7 Закону України від 09 листопада 2023 року № 3460-IX «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01 січня 2024 року встановлений у сумі 3028 грн. та відповідно 50 відсотків від його розміру становить 1514 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX на момент вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2270 грн. (1135 х 2), а на час вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, такий розмір становив 3028 грн. (1514 х 2).

Як убачається з вищевказаних вироків суду ОСОБА_4 вчинив крадіжки належного потерпілим майна 15 липня 2021 року вартістю 1500 грн. та в період 10 та 11 січня 2024 року на загальну суму 18719 грн. 40 хв.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи, що вартість таємно викраденого ОСОБА_4 15 липня 2021 року майна становить 1500 грн., тобто ця сума менша за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2270 грн., тому, з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, вчинене ОСОБА_4 15 липня 2021 року діяння не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Наведене вище свідчить про те, що ОСОБА_4 засуджений за діяння, караність якого на цей час законом усунена, а тому відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України він підлягає звільненню від призначеного судом (вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23.02.2022) покарання.

Як убачається з вироку Садгірського районного суду м. Чернівці від 16.05.2024 ОСОБА_4 вчинив крадіжку належного потерпілому майна в період 10 та 11 січня 2024 року на загальну суму 18719 грн. 40 хв., яка більша за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність на час вчинення правопорушення, а саме 3028 грн., тому вчинене ним діяння підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України. Наведене свідчить про те, що ОСОБА_4 засуджений за діяння, караність якого законом не усунена, а тому підстав для його звільнення від призначеного судом (вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 16.05.2024) покарання відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України немає.

При цьому суд враховує висновок Верховного Суду про застосування відповідних частин статей 185, 190, 191 КК України з урахуванням положень Закону № 3886-IX, викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24).

З огляду на вищенаведене ОСОБА_4 слід вважати засудженим вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 16.05.2024 за ст.ст. 185 ч. 4, 357 ч. 1 КК України, із застосуванням ст.ст. 69, 70 ч. 1 КК України, на 3 (три) роки позбавлення волі.

Керуючись ст. 74 ч. 2 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 на підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити від покарання, призначеного вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23.02.2022 із врахуванням ухвали Чернівецького апеляційного суду від 03.05.2022, у зв`язку із усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Вважати ОСОБА_4 засудженим вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 16.05.2024 за ст.ст. 185 ч. 4, 357 ч. 1 КК України, із застосуванням ст.ст. 69, 70 ч. 1 КК України, на 3 (три) роки позбавлення волі.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: