03.02.2025
Справа № 642/543/25
Провадження № 1-кп/642/287/25

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2025 м. Харків

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши обвинувальний акт в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 від «03» січня 2025 року відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, офіційно зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який не має на утриманні малолітніх дітей або осіб похилого віку, раніше засудженого, а саме: 27.04.2006 року за ч. 1 ст. 309 КК України Ленінським районним судом м. Харкова до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, в силу ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік; 14.11.2006 року за ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 315, ч. 2 ст. 307, ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК України Ленінським районним судом м. Харкова до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць з конфіскацією майна; 22.03.2012 року за ч. 2 ст. 309 КК України Ленінським районним судом м. Харкова до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, в силу ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки; 20.01.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України Ленінським районним судом м. Харкова до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці, звільненого 19.01.2017 року, Харківським ВК № 43 умовно достроково, невідбутий строк 11 (одинадцять) місяців 17 (сімнадцять) днів,

у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 статті 309 КК України,

встановив:

І. Формулювання обвинувачення, яке визнане судом доведеним

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.01.2025, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у місті Харкові та будучи особою, яка вживає психотропні речовини, маючи прямий умисел, спрямований на незаконне, придбання та зберігання психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно небезпечний протиправний характер своїх дій, бажаючи цього, з метою подальшого особистого вживання, знайшов при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах 1 (один) полімерний прозорий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, та, усвідомлюючи, що вказана речовина є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, поклав вищевказаний 1 (один) полімерний прозорий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору до лівої зовнішньої кишені штанів, в які був одягнутий.

Таким чином, ОСОБА_2 здійснив всі дії, які вважав за необхідне для незаконного придбання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, для власного вживання без мети збуту.

Продовжуючи свої протиправні дії у сфері обігу психотропних речовин, з метою незаконного їх зберігання, без мети збуту, ОСОБА_2 , приховуючи 1 (один) полімерний прозорий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору в лівій зовнішній кишені штанів, направився по вул. Чоботарській в місті Харкові, прямуючи в бік свого місця мешкання.

Таким чином, ОСОБА_2 у зазначений спосіб почав незаконно зберігати придбану ним особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, для власного вживання, без мети збуту.

Цього ж дня протиправні дії ОСОБА_2 , пов?язані з незаконним зберіганням психотропної речовини, були припинені на законних підставах співробітниками сектору кримінальної поліції відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, які зупинили останнього згідно рапорту о 16 годині 21 хвилин біля будинку № 27 по вулиці Чоботарській у м. Харків, для здійснення опитування та перевірки документів. При цьому діючи правомірно, з урахуванням вимог ст. 33 ЗУ «Про Національну поліцію», було проведено опитування особи, в ході чого ОСОБА_2 повідомив, що при ньому знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, у зв?язку з чим було викликано слідчо оперативну групу.

Надалі прибувший за викликом оператора «102» слідчий у складі СОГ відділу поліції № 2 ХРУП № 3 ГУНІ в Харківській області, 02.01.2025 у період з 16 години 58 хвилини до 17 години 07 хвилин під час огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Чоботарська, біля будинку № 27, в присутності двох понятих та за участі ОСОБА_2 виявив та вилучив 1 (один) полімерний прозорий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору.

Згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/121-25/590-НЗПРАП від 09.01.2025, надана на експертизу речовина масою 0,4885 г містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса PVP, становить 0,3927 г.

Своїми умисними діями, ОСОБА_2 всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно придбав та зберігав, без мети збуту, психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, що віднесена до психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000.

ІІ. Позиція обвинуваченого ОСОБА_2 щодо пред`явленого обвинувачення та висновки суду

Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні надійшов з клопотанням прокурора ОСОБА_3 про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 309 КК України, відноситься до кримінальних проступків.

Згідно з частиною 2 статті 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

За змістом письмової заяви, складеної у присутності захисника ОСОБА_4 , що долучена до обвинувального акту на виконання вимог частин 2, 3 статті 302 КПК України, обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно та добровільно визнав свою винуватість у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з приписами частини 2 статті 302 КПК України та згодний з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку.

При цьому прокурор, в присутності захисника роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_2 зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_2 у присутності захисника ОСОБА_4 підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні.

Враховуючи позицію учасників судового провадження, а також те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку, наявні підстави для розгляду вказаного обвинувального акту у спрощеному провадженні у відповідності до положень ст.ст. 381-382 КПК України.

Окрім беззаперечного визнання у повному обсязі ОСОБА_2 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, його винуватість підтверджується обставинами, встановленими органом досудового розслідування, які не оспорюються учасниками судового провадження і повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами досудового розслідування.

ІІІ. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дослідивши матеріали досудового розслідування, які не оспорюються учасниками судового провадження, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_2 своєї винуватості, доходить висновку, що дії ОСОБА_2 правильно кваліфіковані за частиною першою статті 309 КК України, тобто як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Відповідно до статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 309 КК України, відноситься до кримінальних проступків.

ІV. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також мотиви суду при призначенні покарання

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , суд відповідно до статті 66 КК України визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_2 встановлено, що він є громадянином України, не одружений, який не має на утриманні малолітніх дітей або осіб похилого віку, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за медичною допомогою до лікарів КНП ХОР «Обласний психоневрологічний диспансер № 3» впродовж останніх п`яти років не звертався, на обліку у КНП ХОР «Обласній клінічній наркологічній лікарні» не перебуває, судимий.

Згідно з ч. 2 ст.65КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Згідно з ч.6 ст. 368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України та практику Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Так, у постанові ВСУ від 01 лютого2018року (справа № 634/609/15-к, провадження № 51-658 км17) зазначено, що підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66,67 КК України), визначенні «інших обставин справи».

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня2005року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня2005року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня2008року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з ст.12 КК України є кримінальним проступком, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, а також майновий стан особи, який офіційно непрацевлаштований, що уможливлює призначення йому пробаційного нагляду з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України.

На переконання суду, призначення обвинуваченому покарання у вигляді пробаційного нагляду є справедливим, співмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Конвенції, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета і невідворотність покарання.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі частини другої статті 124 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта під час здійснення досудового розслідування у розмірі 2387 грн 70 коп. за проведення експертизи № СЕ-19/121-25/590-НЗПРАП від 09.01.2025 року підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Надані суду прокурором матеріали кримінального провадження № 0000005 від «03» січня 2025 року, зібрані відповідно до вимог КПК України, підлягають зберіганню разом зі справою.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався та підстав для його обрання немає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого частиною першою статті 309 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 2387(дві тисячі триста вісімдесят сім) гривню 70 копійок процесуальних витрат за проведення судової експертизи № СЕ-19/121-25/590-НЗПРАП від 09.01.2025.

Речові докази: 1 (один) полімерний прозорий пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору. Згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/121-25/590-НЗПРАП від 09.01.2025, надана на експертизу речовина масою 0,4885 г містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса PVP, становить 0,3927 г. - після набрання вироком законної сили знищити.

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження - після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

У відповідності до частини першої статті 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1