СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/605/25
ун. № 759/1626/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2025 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 , звернулась до суду з клопотанням про скасування арешту майна у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001056 від 12.12.2023.

В обгрунтування заявленого клопотання вказує на те, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_5 накладено арешт на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, шляхом заборони користування ним, розпорядження та відчуження, а саме: на автомобіль марки «Mercedes-Benz Maybach S580», д.н.з. НОМЕР_1 , 2021 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_2 , який відповідно до реєстраційної картки на транспортний засіб зареєстрований за ОСОБА_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 , та ключ від автомобіля. Серед іншого вказує, що у вказаному кримінвальному провадженні завершено досудове розслідування. Частина автомобілів вже передана на відповідальне зберігання, при цьому слідчий зазаначила, що така передача є обґрунтованою та не суперечить інтересам досудового розслідування розслідування. Окрім цього, постановою слідчого від 15.01.2025 року, передано на відповідальне зберіганння представнику ОСОБА_6 вказаний автомобіль, а також ключ від вказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Представник заявника ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала вказане клопотання та просила задовольнити.

Слідчий ГСУ НП України в судове засіданні не з`явився.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001056 від 12.12.2023 року.

У вказаному кримінальному провадженні 30.05.2024 року повідомлено про підозру ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 04.07.2024 року, накладено арешт на майно, з метою забезпечення збережння речових доказів, шляхом заборони користування ним, розпорядження та відчуження, а саме: автомобіль марки «Mercedes-Benz Maybach S580», д.н.з. НОМЕР_1 , 2021 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_2 , який відповідно до реєстраційної картки на транспортний засіб зареєстрований за ОСОБА_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 та ключ від автомобіля.Постановою прокурора Київської облансної прокуратури від 15.07.2024 року, визначено підслідність вказаного кримнального провадження за детективами Підрозділу детективів Територіального Управління БЕБ у Київській області.

Постановою прокурора від 22.07.2024 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001056 від 12.12.2023 року до трьох місяців, тобто до 30.08.2024 року.

Ухвалою слідчого судді від 27.08.2024 року продовжено строк досудвоого розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 5 мвсців, тобто до 30.10.2024 року.

В подальшому, постановою першого заступника Генерального прокурора від 29.08.2024 року, доручено здійснення досудвого розслідування у вказаному кримінальному провадженні слідчим Головного слідчого управління Національної поліції України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів управління нагляду за додерженням законів у сфері протидії організованій злочинності Департементу нагляду за додерження азконів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора.

Ухвалою слічого судді від 14.10.2024 року продовжено строк досудвого розслідування у вказаному кримінальнму провадженні до 9 місцяв, тобто до 28.02.2022 року включно.

Постановою прокурора ОСОБА_7 від 07.01.2025 року, вказане кримінальне провадження в частині дій підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підозрювались у вчиненні кримінальному правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 255 КК України- закрите на підсатві п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відстуністю в діянні складу кримінального правопорушення.

08.01.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про заміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України.

Постановою слідчого від 15.01.2025 року передано на відповідальне зберігання представнику ОСОБА_6 автомобіль автомобіль марки «Mercedes-Benz Maybach S580», д.н.з. НОМЕР_1 , а аткож ключ т свідоцтво.

16.01.2025 року повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0001056 від 12.12.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 ПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно із ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що арешт на вказане майно накладався з метою забезпечення збереження речових доказів. Задовольняючи клопотання прокурора про накладення арешту, слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність правових підстав, передбачених ч.ч. 1-3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на таке майно.

Крім того, матеріали провадження, на підставі яких вирішувалося питання про накладення арешту свідчать, що на тому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження.

В ході судового розгляду слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 є власником арештованого майна та у вказаному крімінальному провадженні не має статусу підозрюваного, крім того, відсутні відомості, що вилучене майно отримане внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, слід зазначити, що з моменту вилучення майна та накладення на нього арешту, минуло понад сім місяців, а тому прокурор зобов`язаний довести необхідність та наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, наявність потреб досудового розслідування у такому арешті майна, актуальність цього питання.

Окрім цього, постановою слідчого від 15.01.2025 року, передано на відповідальне зберігання представнику ОСОБА_6 автомобіль марки «Mercedes-Benz Maybach s580», д.н.з. НОМЕР_1 , а також ключ від вкзааного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Разом з тим, 16.01.2025 року повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0001056 від 12.12.2023 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 190 КК України.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Разом з тим, такі додаткові доводи щодо необхідності продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт, прокурором та слідчим не наведено.

Також у відповідності з практикою Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСі проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108. п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Аналіз наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів свідчить про відсутність на даний час підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Щодо вимоги адвоката в клопотанні в частині зобов`язання слідчих ГСУ НП України, які входять до складу слідчої групи та здійснюють досудове розслідування повернути вказане майно, то така вимога слідчим суддею не може бути розглянута, адже такий обов`язок в уповноваженої особи виникає в силу закону, зокрема, до п. 4 ч. 1 ст. 169 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 169, 170-174, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити частково.

Скасувати арешт на майно у повному обсязі разом із заборонами відчуження, розпорядження та користування, які були накладені ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 04.07.2024 року у справі №759/11367/24, а саме на:

-автомобіль марки «Mercedes-Benz Maybach S580», д.н.з. НОМЕР_4 , 2021 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- ключ від вказаного вище автомобіля;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1