Справа № 298/32/25
Номер провадження 1-кп/298/4/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року с-ще Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 03.01.2025 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Костева Пастіль Великоберезнянського району Закарпатської області, проживаючого за адресою уродженця АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною третьою статті 389 Кримінального кодексу України

В С Т А Н О В И В:

Вироком Перечинського районного суду Закарпатської області від 12 квітня 2023 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною другою статті 125 КК України та призначено покарання у виді 180 (сто вісімдесят) годин громадських робіт. Вирок суду набрав законної сили 15 травня 2023 року.

Крім цього, 12 лютого 2024 року вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною другою статті 389 КК України та призначено покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці. На підставі ст. 71, 72 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_3 даним вироком, повністю приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Перечинського районного суду Закарпатської області

від 12 квітня 2023 року, яким його засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді 180 (сто вісімдесят) годин громадських робіт, з яких 176 (сто сімдесят шість) годин громадських робіт не відбуто та остаточно за сукупністю вироків призначено покарання у виді 2 (двох) місяців 22 (двадцяти двох) днів арешту. Вирок суду набрав законної сили 13 березня 2024 року.

Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області

від 22 травня 2024 року замінено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначене вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 12 лютого 2024 року за ч. 2 ст. 389, ст. ст. 71, 72 КК України покарання у вигляді 2 місяці 22 днів арешту на пробаційний нагляд на строк 5 (п`ять) місяців 14 (чотирнадцять) днів. На підставі статті 59-1 КК України засудженому ОСОБА_3 встановлено наступні обов`язки 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Ухвала суду набрала законної сили 30 травня 2024 року.

17 липня 2024 року ОСОБА_3 поставлено на облік до Ужгородського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області.

26 серпня 2024 року посадовою особою цієї установи ОСОБА_3 під підпис було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання, а також попереджено, що у разі ухилення від відбування покарання, на підставі частини 3 статті 389 КК України його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності. Засудженому було роз`яснено, що згідно зі статтею 49-1 Кримінально-виконавчого кодексу України він зобов`язаний виконувати обов`язки, покладені на нього судом та з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації. Згідно з постановою про встановлення днів явки на реєстрацію

від 26 серпня 2024 року, винесеною посадовою особою Ужгородського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області, засудженому ОСОБА_3 призначено день явки до уповноваженого органу з питань пробації 1 (першу) середу кожного місяця з 08:00 до 17:00 години, про що ОСОБА_3 26 серпня 2024 року був ознайомлений під особистий підпис.

Будучи ознайомленим з умовами та порядком відбування покарання та будучи попередженим про можливість притягнення до кримінальної відповідальності за частиною третьою статті 389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, засуджений ОСОБА_3 умисно ігноруючи та не дотримуючись встановлених умов та порядку відбування покарання, цілеспрямовано, не виконуючи обов`язків, передбачених статтею 49-1 КВК України, та обов`язків, покладених на нього судом, без поважних на те причин 09 вересня 2024 року, 02 жовтня 2024 року, 06 листопада 2024 року та

04 грудня 2024 року не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

29 листопада 2024 року ОСОБА_3 надав письмові пояснення працівнику уповноваженого органу з питань пробації про те, що він дійсно не з`являвся на реєстрацію та виклики до уповноваженого органу з питань пробації без поважної на те причини.

Відтак ОСОБА_3 , діючи умисно, порушуючи порядок виконання покарання у виді пробаційного нагляду, маючи умисел на ухилення від відбування призначеного судом покарання у виді пробаційного нагляду строком на 5 (п`ять) місяців 14 (чотирнадцять) днів, достовірно знаючи про необхідність його відбування і будучи попередженим про кримінальну відповідальність, без поважних на те причин, систематично не виконував обов`язки, передбачені статтею 49-1 КВК України, а саме чотири рази не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, тим самим умисно ухилявся від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за частиною третьою статті 389 КК України ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

В надісланому до суду обвинувальному акті прокурором заявлено клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву підозрюваного ОСОБА_3

від 09.01.2025, складену в присутності захисника ОСОБА_4 , в якій він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною третьою статті 389 КК України, а також, яка містить: згоду обвинуваченого зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами; інформацію про ознайомлення його з обмеженням права на апеляційне оскарження, роз`яснення йому змісту встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами та згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтвердив захисник адвокат ОСОБА_4 , що підтверджується власним підписом адвоката у заяві ОСОБА_3 від 09.01.2025.

Відтак вимоги частини другої статті 302 КПК України дотримано.

Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 14.01.2025 постановлено призначити судовий розгляд даного обвинувального акту в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до частини четвертої статті 107 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК України) у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно з частиною другою статті 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не викликають сумніву у їх об`єктивності та не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому проступку доведена доданими до обвинувального акту матеріалами.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого частиною третьою статті 389 КК України, не оспорює, з такими згідний, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Згідно з частиною другою статті 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, та яке б запобігало вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог статті 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до статті 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, передбачені статтею 67 КК України, відсутні.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 , покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у розумінні положень статті 12 КК України є кримінальним проступком; ставлення ОСОБА_3 , до вчиненого, яке полягає у визнанні ним винуватості, а також щирому каятті; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не працюючий, одружений, за місцем проживання не характеризується негативно, за даними наявної документації на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Керуючись принципами законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання та співмірності заходів примусу, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, враховуючи, що вчинене ОСОБА_3 , кримінальне правопорушення в розумінні статті 12 КК України є кримінальним проступком, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, ніде не працює, проте є особою працездатного віку, а також обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що задля досягнення мети покарання, передбаченої в статті 50 КК України, обвинуваченому слід призначити покарання за частиною третьою статті 389 КК України у межах, встановлених у санкції вказаної норми, у виді обмеження волі.

Водночас, оскільки кримінальне правопорушення було вчинено до повного відбуття покарання, остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України із застосуванням пункту 5 частини першої статті 72 КК України, частково приєднавши невідбуту частину покарання за ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 22 травня 2024 року .

Таке покарання, на переконання суду, буде справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Документально підтверджені витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373, 374, 376, 381 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 389 КК України, та в межах санкції зазначеної норми призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі частини першої статті 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за ухвалоюВеликоберезнянського районного суду Закарпатської області від 22 травня 2024 року 5 (п`ять) місяців 14 (чотирнадцять) днів, перевівши його у 5 (п`ять) місяців 14 (чотирнадцять) днів обмеження волі з урахуванням пункту 5 частини першої статті 72 КК України, з розрахунку одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців 14 (чотирнадцять) днів.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії стороною кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1