Справа №766/1059/25
н/п 1-кп/766/3159/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2025

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді - ОСОБА_1 ,

(сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_2 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 )

розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000306 від 14.12.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Музиківка Білозерського району Херсонської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 162 Кримінального кодексу України (далі КК України),

в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання ухвалив вирок про таке:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

1. Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 , обвинувачується у тому, що він 22 жовтня 2024 року близько о 11:30 годин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, всупереч ст. 30 Конституції України, що ґарантує кожному громадянину право на недоторканість житла, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою протиправного отримання доступу до території домоволодіння за вказаною адресою, в якому зареєстрований та фактично проживає потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протиправно, тобто без добровільної згоди ОСОБА_5 , шляхом відкриття дерев`яної хвіртки, відставивши її поруч з парканом, здійснив незаконне проникнення до подвір`я домоволодіння, після чого без відповідного дозволу ОСОБА_5 шляхом відкриття дверей, проник до веранди літньої кухні за вищевказаною адресою, де перебував всупереч волі законного володільця. Своїми діями, ОСОБА_3 порушив право потерпілого ОСОБА_5 на недоторканість іншого володіння особи.

2. Сторона обвинувачення кваліфікує дії ОСОБА_3 за частиною першою ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

ІІ. Позиція обвинуваченого

3. Обвинувачений ОСОБА_3 в своїй заяві до Херсонського міського суду Херсонської області від 22.01.2025 у присутності захисника ОСОБА_4 зазначив, що беззаперечно визнає в повному обсязі винуватість в інкримінованому кримінальному проступку, передбаченому ч. 1 ст. 162 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням фактичними обставинами, які викладені в обвинувальному акті, їх не заперечує.

ІІІ. Оцінка Суду

4. Суд, вивчивши обвинувальний акт і додані до нього матеріали, в тому числі кримінальне провадження №0000306 від 14.12.2024 року, дійшов висновку, що вимоги ст. 302 Кримінального процесуального кодексу України (надалі - КПК) сторонами кримінального провадження дотримано, а саме:

- обвинувальний акт містить клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні;

- додана до обвинувального акта письмова заява підозрюваного (обвинуваченого), яка складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті (а саме: з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини) та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- додана до обвинувального акта письмова заява потерпілого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 22.01.2024, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті (а саме: з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини) та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- додані матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості. (протокол допиту підозрюваного від 22.01.2024 , стор. 43-44 к.п.)

5. Відповідно до частини другої ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

6. Суд звертає увагу, що фактичні обставини, які встановлені органом досудового розслідування і не оспорюються учасниками кримінального провадження, викладені у формулюванні обвинувачення, визнаного Судом доведеним (див. пункти 1-2).

7. Дослідивши обвинувальний акт і додані до нього матеріали кримінального провадження №0000306 від 14.12.2024 року, беручи до уваги те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, Суд знаходить, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за частиною першою статті 162 КК, як незаконне проникнення до іншого володіння особи.

8. Винуватість обвинуваченого у скоєному кримінальному правопорушенні доведена у повному обсязі і стороною обвинувачення дотримано стандарт доказування «поза розумним сумнівом».

ІV. Призначення покарання

9. Санкцією частини першої ст. 162 КК за вчинене кримінальне правопорушення передбачено покарання у виді:

?штрафу в розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

?виправними роботами на строк до двох років,

?обмеження волі на строк до трьох років.

10. З огляду на дані, викладені в обвинувальному акті обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до статті 66 КК є щире каяття.

11. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК не встановлені.

12. Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також бере до уваги, що санкція частини першої статті 162 КК передбачає альтернативні види покарань та враховує:

- ступень тяжкості правопорушення - згідно із статтею 12 КК інкриміноване діяння відноситься до кримінального проступку;

- особу винного - його вік, матеріальний стан - тимчасово не працює, згідно з характеристикою з місця мешкання - характеризується негативно;

- те що обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває;

- те, що обвинувачений ОСОБА_3 було засуджено 23.12.2021 року вироком Білозерського районного суду Херсонської області за частиною першою ст. 125, частиною першою ст. 162 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі. Покарання повністю не відбув. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.09.2024 року (справа №766/13163/24) відповідно до статей 57, 58 Кримінально-виконавчого кодексу України ОСОБА_3 направлено для відбування покарання згідно із вказаним вироком.

- наявність обставин, як такої, що пом`якшує покарання і відсутність такої, що обтяжують таке.

13. Також Суд бере до уваги загальну мету покарання, як заходу примусу, що застосовується від імені держави, яка полягає в тому, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (ст. 50 КК). Оптимальним орієнтиром ефективності застосування покарання є визначення його в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

14. Суд вважає, що кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання чи інша міра кримінально-правового впливу, застосована до особи правопорушника, повинні відповідати тяжкості злочину, доведеним обставинам вчинення злочину і особливостям особистості правопорушника.

15. Суд також вважає, що є підстави для застосування статті 69-1 КК України, оскільки встановлені обставини, що пом`якшують покарання, передбачені пунктом 1 частини першої ст. 66 КК України, відсутні обставини, що обтяжують покарання, а також визнання обвинуваченим своєї вини.

Підстав для застосування положень статті 69 КК України - відсутні.

16. У зв`язку із викладеним, Суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

17. Суд вважає, що наведені аргументи в своїй сукупності і прийняте судове рішення щодо покарання обвинуваченого відповідають справедливому співвідношенню між вчиненим діянням та заходами покарання, які застосовуються до винного, що зумовлені метою кримінального покарання і є необхідними і не надмірними.

18. Суд, керуючись ст. 65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

19. Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань до обвинуваченого за вчинене кримінальне правопорушення Суд не знаходить.

20. Водночас, у зв`язку з наведеними обставинами, Суд дійшов висновку, що при призначенні остаточного покарання має бути застосована ст. 71 КК, оскільки для її застосування має місце наявність відповідних умов, а саме - наявність невідбутого покарання, призначеного вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 23.12.2021 року, станом на дату виявлення кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні (пункт 1 цього вироку) та на дату ухвалення цього вироку.

21. Отже, приписами частини першої ст. 71 КК передбачено, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

22. Відповідно до приписів першого речення частини другої ст. 71 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків загальний строк покарання не може перевищувати максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Відповідно до частини другої ст. 61 КК України обмеження волі встановлюється на строк від одного до п`яти років.

23. Таким чином, виходячи з наведеного, Суд вважає за доцільне, відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно визначити покарання у виді обмеження волі на строк 4 (чотири) років.

.

V. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

21. Цивільний позов по справі не заявлявся.

22. Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

23. Запобіжний захід обвинуваченому на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його застосування Суд не вбачає.

24. Відповідно до протоколу затримання від 22.01.2025 року на підставі ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 20.09.2024 року ОСОБА_6 направлений до виправного центу, в порядку встановленому для засуджених до позбавлення волі, для відбування покарання, призначеного вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 23.12.2021 року.

З цих підстав,

керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376, 381, 382, 392, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 162 Кримінального кодексу України, а саме у незаконному проникненні до іншого володіння особи.

2. Призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

3. ОСОБА_3 , на підставі статті 71 Кримінального кодексу України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 23.12.2021 року, остаточно визначити покарання у виді обмеження волі на строк 4 (чотири) роки.

4. Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дати ухвалення цього вироку, а саме з 17.02.2025 року.

5. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обвинуваченому не обирати.

6. Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальнім кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

7. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

8. Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1