Провадження № 1-кп/638/1248/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про призначення справи до судового розгляду в порядку спеціального

судового провадження

08 квітня 2025 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі колегії суддів:

головуючій суддя ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

провівши в залі суду в м. Харкові підготовче судове засідання у об`єднаному кримінальному провадженні №0001222 від 17.10.2024 з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст.ст. 28 ч. 2 - 438 ч. 2 КК України та №0000597 від 08.09.2022 з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 438 ч. 2 КК України,

за участю :

прокурора ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дзержинського районного суду міста Харкова перебуває об`єднане кримінальне провадження №0001222 від 17.10.2024 з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст.ст. 28 ч. 2 - 438 ч. 2 КК України та №0000597 від 08.09.2022 з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 438 ч. 2 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про здійснення спеціального судового провадження стосовно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

В обґрунтування заявленого клопотання прокурор зазначив, що під час проведення досудового розслідування у вказаному провадженні ухвалами слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19.11.2024 та 05.12.2024 було надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 КПК України, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений у міжнародний розшук.

ОСОБА_5 є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 рф, ОСОБА_6 є військовослужбовцем НОМЕР_2 полку (ЛНР) 4 батальйону, ОСОБА_7 є військовослужбовцем НОМЕР_3 полку (ЛНР) 1 батальйону, приймали участь у бойових діях на території Держави Україна, та на теперішній час, з метою ухилення від органів слідства та суду, перебувають на території рф.

Окрім того, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мають реєстрацію, відповідно, на території рф та тимчасово окупованої території Луганської області, зокрема ОСОБА_5 на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, а ОСОБА_6 на території України тимчасово окупованою державою агресором, що унеможливлює вручення їм письмового повідомлення про підозру у день його складення.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та повістки про їх виклик у відповідності до ч. 8 ст. 135 КПК України опубліковані на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр», яка згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1425-р «Про друкований засіб масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в якому у 2022 році розміщуються повістки про виклик осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та інші відомості» є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, в якому у 2022 році розміщуються повістки про виклик осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, та інші відомості.

07.04.2023 та 15.11.2024 підозрюваного ОСОБА_5 , уповноваженим органом досудового розслідування, оголошено у державний та міжнародний розшук.

15.11.2024 підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , уповноваженим органом досудового розслідування, оголошено у державний та міжнародний розшук.

На даний час підозрювані ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 продовжують переховуватися від суду на території рф та не з`являється без поважних причин на виклик суду.

Посилаючись на приписи ч. 5 ст. 139 КПК України та з огляду на те, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень-особливо тяжких злочинів, передбачених ст.ст. 438 ч. 2, 28 ч. 2 - 438 ч. 2 КК України, а також те, що вони умисно та безпідставно ухиляються від явки на виклики, переховується від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошені у розшук, перебувають на території держави-агресора, з метою виконання завдань кримінального судочинства, щоб кожний, хто вчинив злочини проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, прокурор просить постановити ухвалу про здійснення спеціального судового провадження об`єднаному кримінальному провадженні №0001222 від 17.10.2024 та №0000597 від 08.09.2022 у відношенні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 заявлене клопотання підтримав, посилаючись на вищенаведені доводи. Також прокурор просив призначити судовий розгляд кримінального провадження, зазначивши на наявності передбачених законом підстав для судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 підтримала клопотання прокурора, просив його задовольнити, так як воно ґрунтується на приписах КПК України, та призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Потерпіла ОСОБА_14 у підготовче судове засідання не прибула, про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання була повідомлена належним чином, надала суду письмову заяву щодо розгляду кримінального провадження за її відсутністю.

Потерпіла ОСОБА_15 у підготовче судове засідання не прибула, про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, з клопотанням про відкладення підготовчого судового засідання до суду не звернулася, а тому колегія суддів, з урахуванням думок учасників судового провадження, вважає за можливе провести підготовче судове засідання за відсутністю потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , так як їх неприбуття за викликом суду, відповідно до приписів ст. 325 КПК України, не є перешкодою для проведення підготовчого судового засідання за їх відсутності.

У підготовчому судовому засіданні захисники обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - адвокати ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, вважаючи його передчасним, так як стороною обвинувачення достеменно не встановлено на теперішній час місце перебування обвинувачених. При цьому, сторона захисту просила суд прийняти рішення щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду на розсуд суду.

Судова колегія, заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши відповідні матеріали кримінального провадження, дійшла наступних висновків.

Стосовно клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження щодо обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 судова колегія вказує таке.

До загальних засад кримінального провадження, зокрема, відносяться: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань. При цьому зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у ст. 7 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених законом та нормами міжнародного права.

У Міжнародному пакті про громадянські і політичні права (ст. 14 (3) (d)) вказується: «Кожен має право при розгляді будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, як мінімум, на такі гарантії на основі повної рівності: (d) бути засудженим в його присутності...». Водночас, обвинувачений може добровільно відмовитися від здійснення свого права бути присутнім на судових слуханнях, але суд у будь-якому випадку має здійснити ретельну перевірку наведеної обставини.

Відповідні права та можливості обвинуваченого визначені ст. 42 КПК України.

Ключове значення в цьому випадку має відігравати повідомлення особи про порушене проти неї кримінальне провадження, яке мало бути здійснено відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення її прав, при тому, що неясна і неофіційна інформація є недостатньою (рішення ЄСПЛ у справі «Сейдовіч проти Італії»).

Можливість судового розгляду справи у кримінальному проваджені у разі неприбуття обвинуваченого за викликом суду шляхом здійснення спеціального судового провадження передбачена у ч. 3 ст. 323 КПК України.

Так, за змістом абз. 1 цієї частини передбачено, що судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

В свою чергу, за змістом ч. 2 ст. 297-1 КПК України, серед переліку злочинів за якими може бути призначено спеціальне судове провадження, міститься й кримінальне правопорушення, передбачене ст. 438 КК України, за якою висунуто обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Колегія суддів вважає, що подальший розгляд об`єднаного кримінального провадження №0001222 від 17.10.2024 з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст.ст. 28 ч. 2 - 438 ч. 2 КК України та №0000597 від 08.09.2022 з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 438 ч. 2 КК України шляхом здійснення спеціального судового провадження не порушуватиме права обвинувачених на справедливий суд у зв`язку з наступним.

Під час розгляду цього кримінального провадження наявні всі засоби і можливості дотримання стандартів судового розгляду, викладені у Резолюції 11 комітету Міністрів Ради Європи від 19.01.1973 «Про критерії, що регламентують розгляд, проведений за відсутності обвинуваченого», якою регламентується наступне:

«1. Справу жодної особи не може бути розглянуто, якщо до цього її ефективно протягом часу, що дозволяє їй з`явитися в суд і підготувати свій захист, не було оповіщено повістками, якщо тільки не буде встановлено, що вона навмисно прагнула уникнути правосуддя.

2. Повістки повинні вказувати на наслідки неявки обвинуваченого на розгляд.

3. Коли суд встановить, що обвинуваченому, який не з`явився на розгляд, була вручена (atteint) повістка, він повинен розпорядитися про відкладення розгляду, якщо визнає, що особиста присутність обвинуваченого є обов`язковою, або якщо є підстави вважати, що у нього виникли перешкоди для явки.

4. Справа обвинуваченого не повинна розглядатися в його відсутність, якщо можливо і бажано перенести розгляд на територію іншої держави або звернутися із запитом про видачу.

5. Коли справа обвинуваченого розглядається в його відсутність, докази повинні збиратися звичайними способами, а захист повинен мати право втручатися в цей процес.

6. Судове рішення, прийняте за відсутності обвинуваченого, має бути доведено до його відома згідно з правилами вручення повісток для явки в суд, і період часу для оскарження не повинен починатися раніше, ніж особа, щодо якої винесено вирок, не отримає ефективного повідомлення про винесене судове рішення, якщо тільки не буде встановлено, що вона навмисно прагнула уникнути правосуддя.

7. Кожен, чия справа розглядалася в його відсутність, повинен мати можливість оскаржити це судове рішення будь-якими доступними йому засобами, якби він був присутній.

8. Особа, справу якої було розглянуто в її відсутність, і якій не була належним чином і в належній формі вручена повістка, повинна мати правовий засіб захисту, що дозволяє їй анулювати судове рішення.

9. Особа, справу якої розглянуто в її відсутність, але якій повістка була належним чином вручена, має право на повторний розгляд справи в звичайному порядку, якщо ця особа може довести, що її відсутність і факт того, що вона не могла проінформувати суддю у справі, були викликані обставинами, що знаходяться за межами її контролю».

Європейський Суд з прав людини з особливою увагою ставиться до судового розгляду справ за відсутності обвинуваченого. У рішенні ЄСПЛ «Медєніца проти Швейцарії» суд зазначив, що існування процедури заочного кримінального провадження не викликає заперечень лише за умови, що при цьому дотримуються гарантії, що забезпечують права людини, закріплені Конвенцією.

Кримінальний процесуальний закон України надає обвинуваченим всі необхідні можливості в рамках спеціального судового провадження, щодо необхідності дотримання яких у справах за відсутності обвинуваченого (in absentia), висловлюється у своїх рішеннях ЄСПЛ, зокрема, надає право обвинуваченим за бажанням бути присутніми при розгляді кримінального провадження, право виробити лінію захисту, право на юридичну допомогу, право бути вислуханим, право оскаржити заочний вирок.

Підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні призначалось на 14.01.2025, 06.02.2025, 05.03.2025, 08.04.2025.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 135 КПК України особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком; здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Місце фактичного проживання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 значиться на території держави-агресора-рф та на тимчасово непідконтрольних Україні окупованих територіях, останні є військовослужбовцями збройних сил рф та незаконно створених військових формувань ЛНР, приймали участь у збройній агресії проти України, на даний час перебувають на тимчасово окупованій території України та території рф.

У відповідності до інформації національного оператору поштового зв`язку України АТ «Укрпошта», оприлюдненої на офіційному сайті товариства ukrposhta.ua, Укрпошта припинила приймання міжнародних поштових відправлень (МПВ), адресованих до РФ, а також поштових відправлень для доставки на тимчасово окуповані території України.

Отже, на теперішній час, у зв`язку з відсутністю поштового зв`язку з РФ та тимчасово окупованими територіями України, де, згідно з отриманими даними, мешкають обвинувачені, неможливо викликати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до суду стандартними засобами, зокрема, шляхом направлення за їх адресою судової повістки рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням про його вручення або не вручення особам.

У зв`язку з неможливістю здійснити доставку поштової кореспонденції безпосередньо до місця мешкання (знаходження) обвинувачених, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 неодноразово викликалися до суду шляхом публікації в газеті «Урядовий кур`єр», яка відноситься до засобу масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а також на офіційному веб-сайті Дзержинського районного суду м. Харкова повісток про виклик та шляхом публікацій на сайті Офісу Генерального прокурора України..

Однак ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за викликами до суду не з`явилися.

З огляду на наявні матеріали провадження, суд не вбачає будь-яких інших можливостей, які могли б бути використані судом, стороною обвинуваченням та стороною захисту для повідомлення обвинувачених про проведення судового засідання.

Враховуючи викладені висновки про належність здійснення викликів і повідомлень в рамках кримінального провадження, суд оцінює дії обвинувачених як такі, що мають на меті переховування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19.03.2015 року (провадження № 5-1кс15), «під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК України слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо)… Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство... При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально процесуальний статус особи, що вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку».

Наведена позиція була додатково підтверджена постановами Верховного Суду від 19.06.2018 по справі № 659/234/16-к та 30.05.2019 по справі № 639/793/17.

Крім того, в постанові Верховного Суду від 27.03.2019 (провадження № 51-9040км18) на підставі аналізу положень ч. 1ст. 281 КПК України колегія суддів дійшла висновку, що підстава для оголошення розшуку під час досудового розслідування «місцезнаходження підозрюваного невідоме» може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин, коли не встановлено його місцезнаходження».

У постанові Верховного Суду від 10.03.2020 у справі № 242/3982/16-к зазначено, що «за таких обставин, Верховний Суд погоджується з висновками апеляційного суду, відповідно до яких органом досудового розслідування вичерпано всі можливі заходи для повідомлення ОСОБА_1 про підозру, та належним чином виконані вимоги закону щодо вручення письмового повідомлення про підозру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Виходячи з тих заходів, які були вжиті органом досудового розслідування для вручення повідомлення про підозру ОСОБА_1, Верховний Суд не знаходить підстав вважати, що останній не був повідомлений про наявність кримінального провадження відносно нього. У зв`язку з цим він мав можливість отримувати інформацію щодо часу і місця судового розгляду кримінального провадження, оскільки відповідні повістки публікувалися у засобах масової інформації загальнодержавного значення та на інтернет-порталі судової влади. Він також мав можливість взяти участь у судовому розгляді кримінального провадження як особисто, так і шляхом залучення захисника за власним вибором, якщо б мав таке бажання. Поряд з цим, для захисту інтересів ОСОБА_1 державою був залучений захисник, касаційна скарга якого є предметом розгляду суду касаційної інстанції».

Аналіз загального змісту наведеної судової практики, з урахуванням конкретних обставини цього провадження, дозволяє дійти висновку про можливість здійснювати подальший розгляд у формі спеціального судового провадження з дотриманням норм міжнародного законодавства в сфері захисту прав людини, у тому числі вищенаведеної практики ЄСПЛ, практики Верховного Суду, та що такий розгляд не призводить до порушення ст. 6 Конвенції, положень Конституції України, та положень КПК України.

Право людини і громадянина на судовий захист належить до громадянських прав, при чому, містить в собі юридичну гарантію від свавілля як з боку держави, так і окремих осіб. Держава має забезпечувати захист прав особи, у тому числі шляхом реалізації завдань кримінального судочинства.

Завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть в ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний.

Тобто, забезпечення гарантії того, що особа, якій у встановленому порядку висунуте обвинувачення у вчиненні злочину, має постати перед судом, спрямоване на захист не тільки інтересів усього суспільства, але й кожного окремого громадянина держави.

Можливість розглянути справу і прийняти у ній рішення за відсутності обвинуваченого відповідає загальним засадам демократичного суспільства. Необхідні критерії для такого розгляду закріплені у Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи «Про критерії, що регламентують розгляд, що здійснюється за відсутності обвинуваченого» та Рекомендаціях № 6 R (87)18 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам «Щодо спрощення кримінального судочинства».

Сумісність обмежень, передбачених національним законодавством, з правом доступу до суду, гарантованим статтею 6 Конвенції, має залежати від особливостей конкретного провадження. Право на участь у розгляді справи, гарантоване статтею 6 Конвенції, не є абсолютним, і має існувати розумна пропорційність між використовуваними засобами та метою, яку прагнуть досягти. Відповідні обмеження не повинні перешкоджати здійснення права таким чином або до такої міри, що порушується сама суть права.

Оскільки наявними у матеріалах справи доказами належним чином доведено, що обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у об`єднаному кримінальному провадженні №0001222 від 17.10.2024 з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст.ст. 28 ч. 2 - 438 ч. 2 КК України та №0000597 від 08.09.2022 з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 438 ч. 2 КК України, висунуте щодо вчинення кримінального правопорушення-особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України, що входить до переліку злочинів, зазначених у ч. 2 ст. 297-1 КПК України, досудове розслідування об`єднаного кримінального провадження №0001222 від 17.10.2024 та №0000597 від 08.09.2022 у відношенні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 проводилось у формі спеціального досудового розслідування, обвинувачені перебувають на території рф та тимчасово окупованій території, повідомлені належним чином про розгляд судом кримінального провадження відносно них в порядку, передбаченому КПК України, шляхом публікації повістки про виклик до суду в газеті «Урядовий кур`єр», що відноситься до засобів масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, на офіційному веб-сайті суду та на сайті Офісу Генерального прокурора України, а тому мали змогу отримувати інформацію щодо розгляду цього кримінального провадження, однак в діях обвинувачених вбачаються спроби переховування від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заявленого клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження стосовно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Стосовно можливості призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1. затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу;

2. закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4 - 8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу

3. повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4. направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5. призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

6. доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Об`єднане кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підсудне Дзержинському районному суду м. Харкова, підстави для закриття кримінального провадження або його зупинення - відсутні, обвинувальний акт складений у відповідності до вимог КПК України.

Підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.

Таким чином, колегія суддів вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до приписів до ч. 10 ст. 615 КПК України, кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, крім здійснення кримінального провадження у суді, в якому до моменту введення воєнного стану та набрання чинності цією частиною було визначено склад суду за участю присяжних.

Згідно з вищенаведеними вимогами кримінального процесуального закону, кримінальне провадження підлягає розгляду колегіально судом у складі трьох суддів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 31, 314-316, 371-372, 376, 395, 615 КПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження у відношенні обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_16 , - задовольнити.

Об`єднане кримінальне провадження №0001222 від 17.10.2024 з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст.ст. 28 ч. 2 - 438 ч. 2 КК України та №0000597 від 08.09.2022 з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 438 ч. 2 КК України, здійснювати за відсутності обвинувачених (in absentia) в порядку спеціального судового провадження, у відкритому судовому засіданні.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження положення ч. 4 ст. 323 КПК України, що у разі якщо після постановлення ухвали про спеціальне судове провадження обвинувачений з`явився або був доставлений до суду, судовий розгляд продовжується з моменту постановлення такої ухвали згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Призначити об`єднане кримінальне провадження №0001222 від 17.10.2024 з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст.ст. 28 ч. 2 - 438 ч. 2 КК України та №0000597 від 08.09.2022 з обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 438 ч. 2 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова на 14:00 годину 14 травня 2025 року.

У судове засіданні викликати учасників судового провадження.

Відповідно до приписів ч. 10 ст. 615 КПК України проводити судовий розгляд кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів.

Повістки про виклик обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у об`єднаному кримінальному провадженні, а також інформацію про процесуальні документи, надсилати та публікувати відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала постановлена в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Головуючий суддя : ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3