Справа № 202/1691/25
Провадження № 1-кс/202/1398/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , володільця майна ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 про арешт майна та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 від 12.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому прокурор просить накласти арешт на автомобіль «BMW» моделі «525», д.н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 та ключі від транспортного засобу, із забороною власнику та особам, у володінні яких може перебувати дане майно, користування, відчуження та розпорядження ним.

Клопотання обгрунтоване тим, що 11.02.2025 до ЧЧ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення з лінії «102» про те, що 11.02.2025 приблизно о 16 годині 32 хвилини за адресою : м. Дніпро, вул. Марії Лисиченко, біля буд. №12-Б, зупинено транспортний засіб «BMW» моделі «525», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час поверхневої перевірки транспортного засобу було виявлено ознаки механічного втручання у VIN номер.

12.02.2025 за вказаним фактом було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

В ході проведення огляду місця події 11.02.2025 року в період часу з 17 години 40 хвилин по 18 годину 30 хвилин за адресою: м. Дніпро, вул. Марії Лисиченко, біля буд. №12-Б дізнавачем СД ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , в присутності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проведено огляд автомобіля «BMW» моделі «525», д.н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , було виявлено ознаки механічного втручання у VIN номер. Автомобіль був вилучений та направлений до майданчику ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області.

Крім того, ОСОБА_6 добровільно видав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 поміщено до сейф пакету №PSP1514683 та ключі від транспортного засобу поміщені до сейф пакету № PSP1514684.

Відповідно до ст.ст. 91, 98 КПК України, оглянутий та вилучений транспортний засіб «BMW» моделі «525», д.н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 та ключі від автомобіля є об`єктами кримінально-протиправних дій та матимуть важливе доказове значення в рамках кримінального провадження. Постановою від 12.02.2025 їх визнано речовими доказами.

Прокурор посилається на те, що наразі виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою проведення експертних досліджень та забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування у кримінальному провадженні, досягнення дієвості кримінального провадження, недопущення подальшого протиправного використання автомобіля та збереження речових доказів даного кримінального правопорушення.

Прокурор в судове засідання не прибув, просив розглянути клопотання без його участі.

Володілець майна в судовому засідання пояснив, що автомобіль придбав по техпаспорту 2 роки тому, не переоформлював право власності. В період користування самостійно нічого не переробляв. Клопотання просив вирішити на розсуд суду.

Вивчивши клопотання, дослідивши надані прокурором матеріали кримінального провадження, доводи володільця майна ,суд виходить з наступного.

Так, в слідчим суддею встановлено, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені за №0000053 від 12.02.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 11.02.2025 року автомобіль «BMW» моделі «525», д.н.з. НОМЕР_1 , направлено для зберігання на майданчик ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, вул. Осіння 6., свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 поміщено до сейф пакету №PSP1514683 та ключі від транспортного засобу поміщені до сейф пакету № PSP1514684.

Як встановлено слідчим суддею, вищевказане майно було вилучене під час огляду 11.02.2025 року. Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна було направлено до суду поштою 12.02.2025 року, тобто в межах строку, передбаченого ч.ч.3, 5ст. 171 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що прокурор просить арештувати майно з метою забезпечення збереження речових доказів, в порядку, визначеному п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Разом з тим, зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На думку слідчого судді, прокурором доведено, що вилучене під час огляду майно значення речових доказів по справі, тому що зберіг на собі сліди кримінального правопорушення і може бути використано як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На думку слідчого судді, органом досудового розслідування доведено, що незастосування в даному випадку арешту вказаного речового доказу може призвести до його приховування, пошкодження, знищення, перетворення, оскільки відомості, які будуть встановлені під час проведення експертних досліджень можуть підтвердити або спростувати вину особи, яка причетна до вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що накладення арешту, наразі, на зазначене майно буде відповідати тим завданням кримінального провадження під час проведення досудового розслідування, а отже відповідатимуть вимогам ст. 2, 98, 170 КПК України.

На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування у кримінальному провадженні, досягнення дієвості кримінального провадження, недопущення подальшого протиправного використання автомобіля та збереження речових доказів даного кримінального правопорушення, слідчий суддя доходить до висновку про наявність правових підстав для арешту автомобіля «BMW» моделі «525» зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження , а отже клопотання підлягає частковому задоволенню.

Що стосується вимог про накладення арешту на ключі, то слідчий суддя зазаначає, що ключі від автомобіля є складовою комплектуючих частин автомобілю я і прокурором не доведено, що вони можуть бути використані як доказ факту та обставин , що встановлюється під час кримінального провадження, в зв`язку з чим зазначені вимоги задоволенню не підлягають.

Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання прокурора/слідчого слідчий суддя постановляє ухвалу, у якій, зокрема, зазначає, порядок виконання ухвали.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити спосіб виконання даної ухвали, з урахуванням вимог Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, зокрема проведення експертизи, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль «BMW моделі «525» д.н.з. НОМЕР_1 зеленого кольору, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , із забороною власнику володіти, користуватись, розпоряджатись вищевказаним майном, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Арештоване майно зберігати відповідно до вимог Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1