ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ХАРКОВА
Справа № 646/343/25
№ провадження 1-кп/646/821/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2025 року місто Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження, які приймали участь у судовому засіданні:

прокурор відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000274 від 21.02.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Валуйки Бєлгородської області Російської Федерації, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на важкі захворювання не страждаючого, на наркологічному та психіатричному обліку не перебуваючого, неповнолітніх дітей не маючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною другої статті 28, частиною четвертою статті 111-1 Кримінального кодексу України

та Угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з Конституцією Україна є суверенною та незалежною державою. Суверенітет України пощирюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканою. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевськими конвенціями 1949 року, а також усупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку із приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї, Договору про дружбу, співробітництво та партнерство між Україною та Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно правовими актами, є окупацією частини території суверенної держави та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Діючи в порушення норм міжнародного права 24 лютого 2022 року військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії із фактичним застосуванням зброї, незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Харківській, Донецькій, Луганській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях та вчинили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, що мають важливе господарське або оборонне значення, та здійснили окупацію частин зазначеної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України, з порушенням порядку, встановленого Конституцією України, яка триває до теперішнього часу та призводить до гибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України 2102-IX, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Надалі, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-ІХ, Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-ІХ, Указом від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-ІХ, Указом від 6 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України від 8 листопада 2023 року № 3429-ІХ, Указом від 5 лютого 2024 року № 49/2024, затвердженим Законом України від 6 лютого 2024 року № 3564-ІХ, Указом від 6 травня 2024 року № 271/2024, затвердженим Законом України від 8 травня 2024 року № 3684-ІХ, та Указом від 23 липня 2024 року № 469/2024, затвердженим Законом України від 23 липня 2024 року № 3891-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб.

З 26 лютого 2022 року по 10 вересня 2022 року територія Куп`янського району Харківської області була тимчасово окупована збройними формуваннями Російської Федерації.

Під час тимчасової окупації представниками РФ на тимчасово окупованій території Харківської області було створено т.зв. «Временную гражданскую администрацию Харьковской области» підпорядковану, керовану та фінансовану РФ, в яку входили органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованою територією Харківської області.

У подальшому відповідно до указу голови вищезазначеної окупаційної адміністрації від 01.07.2022 №УГ-26/22 «О создании государственного предприятия «Купянская железная дорога» створено т.зв. «государственное предприятие «Купянская железная дорога».

Також, указом голови вищезазначеної окупаційної адміністрації від 26.07.2022 №УГ-37/22, затверджено положення т.зв. «государственного предприятия «Купянская железная дорога», відповідно до якого основною метою діяльності даного суб`єкта господарювання є:

- задоволення потреб окупаційної влади, юридичних та фізичних осіб, пов`язаних з безпечними та якісними залізничними перевезеннями у внутрішньому та міжнародному сполученні;

- здійснення робіт та надання послуг, які здійснюються підприємством в інтересах окупаційної влади;

- забезпечення ефективного функціонування і розвитку виробничо технологічного комплексу залізничного транспорту та створення умов для підвищення конкурентоспроможності транспортної галузі на окупованій території.

Окрім того, вищезазначеним положенням визначено, що для забезпечення діяльності т.зв. «государственного предприятия «Купянская железная дорога», створено структурні підрозділи, у тому числі, т.зв. «производственное подразделение «Купянская дистанция сигнализации и связи» государственного предприятия «Купянская железная дорога 01.07.2022 відповідно до наказу генерального директора «государственного предприятия «Купянская железная дорога» № 35.

Після чого, для забезпечення діяльності зазначеного вище структурного підрозділу т.зв. «государственного предприятия «Купянская железная дорога» т.зв. «производственного подразделения «Купянская дистанция сигнализации и связи» ОСОБА_4 , як особі, яка має спеціальні знання та досвід роботи у сфері забезпечення зв`язку на підприємствах залізничного транспорту, було запропоновано залучити його як працівника зазначеного підприємства.

У період з 26.02.2022 по 01.07.2022, перебуваючи на території смт. Куп`янськ Вузловий Куп`нського району Харківської області, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на пособництво шляхом усунення перешкод у провадженні господарської діяльності т.зв. «государственного предприятия «Купянская железная дорога» у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави агресора за попередньою змовою групою осіб, зокрема, шляхом організації та безпосереднього виконання ремонтних робіт пов`язаних з налагодженням та відновленням зв`зку з метою забезпечення сталої (безперебійної) роботи об`єктів критичної інфраструктури залізничної галузі на тимчасово окупованій території Харківської області в інтересах окупаційної влади та т. зв. «государственного предприятия «Купянская железная дорога».

З метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_4 , перебуваючи на території смт. Куп`янськ Вузловий Куп`янського району Харківської області, у період з 26.02.2022 по 01.07.2022 добровільно прийняв пропозицію та надав згоду на призначення його на посаду т.зв. «начальника участка связи цеха № 05 «Линейная связь» участка Ковшаровка Тропа производственного подразделения «Купянская дистанция сигнализации и связи» государтвенного предприятия «Купянская железная дорога», створеного окупаційною владою.

У подальшому, 01.07.2022 ОСОБА_4 , перебуваючи на території смт. Куп`янськ Вузловий Куп`янського району Харківської області, діючи умисно, реалізуючи протиправний умисел, будучи обізнаним про факт ведення Російською Федерацією агресивної війни проти України, написав заяву про працевлаштування на посаду т.зв. «начальника участка связи цеха № 05 «Линейная связь» участка Ковшаровка Тропа производственного подразделения «Купянская дистанция сигнализации и связи» государственного предприятия «Купянская железная дорога».

Цього ж дня, ОСОБА_4 відповідно до трудового контракту № 955 від 01.07.2022 укладеного з т.зв. «генеральным директором государственного предприятия «Купянская железная дорога»» призначено на посаду т.зв. «начальника участка связи цеха №05 «Линейная связь» участка Ковшаровка Тропа производственного подразделения «Купянская дистанция сигнализации и связи» государственного предприятия «Купянская железная дорога».

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , у період часу з 01 липня 2022 року по 10 вересня 2022 року, займаючи вищезазначену посаду, виконуючи свої службові обов`язки здійснював роботи, без виконання яких неможливо було забезпечити належне провадження господарської діяльності т.зв. «государственного предприятия «Купянская железная дорога», використовуючи при цьому виробничі потужності та матеріальні ресурси АТ «Укрзалізниця», чим усував перешкоди у провадженні господарської діяльності т.зв. «государственного предприятия «Купянская железная дорога» у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі, окупаційною адміністрацією держави агресора, а саме:

- організовував та безпосередньо виконував ремонтні роботи пов`язані з налагодженням та відновленням всіх видів зв`язку з метою забезпечення сталої (безперебойної) роботи об`єктів інфраструктури залізничної галузі на тимчасово окупованій території Харківської області в інтересах т.зв. «государственного предприятия «Купянская железная дорога» та окупаційної влади;

- організовував та безпосередньо забезпечував підтримання в технічно справному стані пристроїв автоматики, телемеханіки та зв`язку, виконання ремонтів, технічного обслуговування даних пристроїв;

- забезпечував контроль виконання завдань, наданих як керівництвом виробничого підрозділу т.зв. «Купянская дистанция сигнализации и связи», так і керівництвом т.зв. «государственного предприятия «Купянская железная дорога».

Окрім того, під керівництвом ОСОБА_4 у першій половині липня 2022 року було організовано відновлення зв`язку на території м. Куп`янськ, а саме: було відновлено зв`язок між військоматом, в якому знаходилась військова комендатура Збройних Сил РФ, та лікарнею швидкої лопомоги.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у пособництві щляхом усунення перешкод у провадженні господарської діяльності у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави агресора, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною другою статті 28, частиною четвертою статті 111-1 Кримінального кодексу України.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та узгоджена міра покарання

20 січня 2025 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000274 від 21.02.2024, укладено угоду про визнання винуватості між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі статті 37 Кримінального процесуального кодексу України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з другої сторони, за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2575, на підставі статей 468, 469 та 472 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до угоди, обвинувачений ОСОБА_4 , повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною другої статті 28, частиною четвертою статті 111-1 Кримінального кодексу України.

Сторони угоди погоджуються на призначення ОСОБА_4 за частиною п`ятою статті 27, частиною другої статті 28, частиною четвертою статті 111-1 Кримінального кодексу України покарання у виді штрафу розміром дві тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавденням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави, місцевого самоврядування та на державних підприємствах залізничного транспорту України строком на 10 років з конфіскацією майна.

Відповідно до угоди, сторони розуміють, що відповідно до статті 473 Кримінального процесуального кодексу України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для прокурора та обвинуваченого є обмеження їх прав оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1) частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в пункті 1) частини першої статті 394 Кримінального процесуального кодексу України, та в касаційному порядку, що визначені в пункті 1) частини третьої статті 424 Кримінального процесуального кодексу України, обвинуваченому роз`яснено і є зрозумілими.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів, обвинуваченому роз`яснено і є зрозумілими.

В угоді сторонами обумовлено наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 Кримінального процесуального кодексу України - прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальниму порядку.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам Кримінального процесуального кодексу України

Суд доходить висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості, виходячи з такого.

ОСОБА_4 підтримав укладення угоди, зазначив про її добровільність. Насильства, примусу чи погроз до нього ніхто не застосовував. Обіцянок, чи будь-яких інших обставин, не передбачених угодою йому ніхто не надавав. Зі скаргами на сторону обвинувачення під час здійснення провадження не звертався. Обвинувачений беззастережно визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні. Розуміє характер обвинувачення та погоджується з його формулюванням, що зазначене в угоді.

ОСОБА_4 цілком розуміє, що має право на повний судовий розгляд, у якому прокурор має довести усі обставини кримінального правопорушення. І він при цьому має право мовчати, допитати під час такого розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на їх користь. Наполягає на укладенні угоди, повністю усвідомлює вид покарання, призначення якого обумовлене угодою, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі її затвердження.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Прокурор угоду підтримав, оскільки вона відповідає вимогам закону.

Судом додатково досліджено: матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, постанову про визнання речовими доказами та визначення місця їх зберігання та Ухвалу слідчого судді Київського районного суду від 06 січня 2025 року, якою накладено арешт на майно обвинуваченого.

Відповідно до вимог статті 468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з вимогами частини 4 статті 469 Кримінального кодексу України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У разі якщо кримінальне провадження здійснюється щодо кількох осіб, які підозрюються чи обвинувачуються у вчиненні одного або кількох кримінальних правопорушень, і згода щодо укладення угоди досягнута не з усіма підозрюваними чи обвинуваченими, угода може бути укладена з одним (кількома) з підозрюваних чи обвинувачених.

Кримінальне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 111-1 Кримінального кодексу України, з урахуванням положень статті 12 Кримінального кодексу України, відноситься до нетяжких злочинів, тому за цією ознакою підпадає під дію пункту 1) частини четвертої статті 469 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до частини сьомої статтіі 474 Кримінального процесуального кодексу України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Дії ОСОБА_4 за частиною п`ятою статті 27, частиною другої статті 28, частиною четвертою статті 111 1 Кримінального кодексу України кваліфіковано вірно, за ними можливе укладення угоди.

Умови угоди не суперечать вимогам закону, відповідають інтересам суспільства, який полягає у швидкому здійсненні правосуддя, призначенні особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінальних правопорушень. Умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Добровільність укладення угоди не викликає жодних сумнівів. Виконання обвинуваченими взятих на себе за угодою зобов`язань є цілком можливим.

Судом встановлено фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_4 , який будучи допитаним в суді підтвердив фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, беззаперечно визнав свою вину, просив призначити покарання відповідно до узгодженого в угоді про визнання винуватості. Обвинувачений надав показання, що дійсно виконував всі незаконні дії, зазначені в обвинувальному акті, про що щиро розкаюється.

На підставі викладеного вище, всебічно дослідивши обставини справи, суд визнає ОСОБА_4 винуватим за частиною п`ятою статті 27, частиною другою статті 28, частиною четвертою статті 111-1 Кримінального кодексу України за ознаками «пособництва шляхом усунення перешкод у провадженні господарської діяльності у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави агрессор, вчиненому за попередньою змовою групою осіб».

Мотиви, з яких суд виходив при призначенні покарання

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення.

За вчинення кримінального правопорушення за частиною п`ятою статті 27, частиною другої статті 28, частиною четвертою статті 111-1 Кримінального кодексу України сторони домовились про покарання в межах встановленої санкцією статті у виді штрафу розміром дві тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням функцій держави, місцевого самоврядування та на державних підприємствах залізничного транспорту України строком на 10 років з конфіскацією майна.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень статей 53, 55 та 65-67 Кримінального кодексу України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за статтею 12 Криміна України, особливостей і обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з частиною п`ятою статті 65 Кримінального кодексуУкраїни у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Визначаючись щодо покарання, яке на думку суду слід призначити обвинуваченому, суд враховує наступне.

Обвинувачений у судовому засіданні щиро розкаявсяу вчиненому, що є обставиною, яка пом`якшує покарання. Окрім того, обставиною, що відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання не встановлено.

Судом встановлено, що обвинувачений є несудимою особою, пенсіонером, за місцем роботи до виходу на пенсію характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Суд погоджується з узгодженою мірою покарання, яке є ближчим до мінімальних меж санкції частини четвертої статті 111-1 Кримінального кодексу України, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та узгоджується з положеннями статті 69-1 Кримінального колексу України.

Мотиви ухвалення інших рішень

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Потерпілі та викривачі у кримінальному провадженні відсутні.

Шкоди кримінальним правопорушенням не завдано; цивільний позов не пред`являвся.

Долю речових доказів слід вирішити з урахуванням статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

До обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Оскільки призначене покарання не пов`язане з позбавленням волі, відповідно до частини першої статті 377 Кримінального процесуального кодексу України, обвинуваченого необхідно звільнити з під варти негайно після проголошення вироку.

Відповідно до частини четвертої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Ухвалою від 29.10.2024 слідчого судді Київського районного суду м Харкова було накладено арешт на майно:

- мобільний телефон «Sigma mobile» в корпусі чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 без сім карток;

- мобільний телефон марки «Redmi 12» в корпусі чорного кольору, imei 1: НОМЕР_3 , imei 2: НОМЕР_4 , s|n: НОМЕР_5 з сім картою НОМЕР_6 ;

- мобільний телефон «Samsung А05» в корпусі темно синього кольору, imei 1: НОМЕР_7 , imei 2: НОМЕР_8 , s|n: НОМЕР_9 ;

- системний блок «Lenovo» в корпусі чорного кольору s|n: S4V3338, m|t-m: 7705 7 kg.

Ухвалою від 06.01.2025 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова було накладено арешт на рухоме майно:

- автомобіль марки ВАЗ 21070 1451, 2006 року випуску, червоного кольору, номер кузова: НОМЕР_10 , номер двигуна: НОМЕР_11 , державний номерний знак НОМЕР_12 ;

- транспортний засіб КРД 050101, 2019 року випуску, сірого кольору, № шасі НОМЕР_13 , державний номерний знак НОМЕР_14 .

Санкція частини четвертої статті 111-1 Кримінального кодексу України передбачає призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна. Такий вид додаткового покарання сторонами, також, узгоджено при укладенні угоди про визнання винуватості. У судовому засіданні обвинувачений підтвердив суду, що він погоджується на призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до частин другої та третьої статті 59 Кримінального кодексу України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу. Перелік майна, що не підлягає конфіскації, визначається законом України.

Ураховуючи приписи Закону України «Про виконавче провадження» щодо переліку майна, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами, відповідно до Додатку цього закону, суд доходить висновку що, один з мобільних , а саме: мобільний телефон марки «Redmi 12» в корпусі чорного кольору, imei 1: НОМЕР_3 , imei 2: НОМЕР_4 , s|n: НОМЕР_5 з сім картою НОМЕР_6 , не може бути конфісковано та звернено стягненню в дохід держави.

На підставі викладеного вище, керуючись пунктом 1) частини третьої статті 314, статтями 469, 472 та 475 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 січня 2025 року укладену у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000274 від 21.02.2024, між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , з однієї сторони, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з другої сторони, за участю захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною другої статті 28, частиною четвертою статті 111-1 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене угодою про визнання винуватості покарання у виді штрафу розміром дві тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавденням права обіймати посади, пов`язані з виконанням функцій держави, місцевого самоврядування та на державних підприємствах залізничного транспорту України строком на 10 років з конфіскацією майна.

Запобіжний захід, який застосовано до ОСОБА_4 , у виді тримання під вартою скасувати та звільнити негайно.

Захід забезпечення кримінального провадження - арешт майна, застосований ухвалою від 29.10.2024 слідчого судді Київського районного суду м Харкова та ухвалою від 06.01.2025 слідчого судді Київського районного суду м. Харкова по справі № 953/1503/24, якими накладено арешт на майно:

- мобільний телефон «Sigma mobile» в корпусі чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 без сім карток;

- мобільний телефон марки «Redmi 12» в корпусі чорного кольору, imei 1: НОМЕР_3 , imei 2: НОМЕР_4 , s|n: НОМЕР_5 з сім картою НОМЕР_6 ;

- мобільний телефон «Samsung А05» в корпусі темно синього кольору, imei 1: НОМЕР_7 , imei 2: НОМЕР_8 , s|n: НОМЕР_9 ;

- системний блок «Lenovo» в корпусі чорного кольору s|n: S4V3338, m|t-m: 7705 7 kg.

- автомобіль марки ВАЗ 21070 1451, 2006 року випуску, червоного кольору, номер кузова: НОМЕР_10 , номер двигуна: НОМЕР_11 , державний номерний знак НОМЕР_12 ;

- транспортний засіб КРД 050101, 2019 року випуску, сірого кольору, № шасі НОМЕР_13 , державний номерний знак НОМЕР_14 скасувати після набрання вироку законної сили з метою забезпечення конфіскації майна.

Майно: мобільний телефон «Sigma mobile» в корпусі чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 без сім карток;

- мобільний телефон «Samsung А05» в корпусі темно синього кольору, imei 1: НОМЕР_7 , imei 2: НОМЕР_8 , s|n: НОМЕР_9 ;

- системний блок «Lenovo» в корпусі чорного кольору s|n: S4V3338, m|t-m: 7705 7 kg.

- автомобіль марки ВАЗ 21070 1451, 2006 року випуску, червоного кольору, номер кузова: НОМЕР_10 , номер двигуна: НОМЕР_11 , державний номерний знак НОМЕР_12 ;

- транспортний засіб КРД 050101, 2019 року випуску, сірого кольору, № шасі НОМЕР_13 , державний номерний знак НОМЕР_14 - вилучити у власність держави.

Матеріали кримінального провадження, відомості прояке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000274 від 21.02.2024, залишити у справі № 646/343/25.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України та з урахуванням обмежень визначених частиною другою статті 473 Кримінального процесуального кодексу України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Червонозаводський районний суд м. Харкрва до Харківського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно статті 476 Кримінального процесуального кодексу України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор мають право звернутися досуду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 Кримінального кодексу України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутнімив судовомузасіданні.

Суддя ОСОБА_1