Тальнівський районний суд Черкаської області
______________________________________________________________________________________________________________________________________________
Номер провадження 1-кп/704/22/25
Єдиний унікальний номер: 704/783/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 рокум. Тальне

Тальнівський районний суд Черкаської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тальне кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , працюючого трактористом СФГ «Дружба», раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С ТА Н О В И В :

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_6 16.06.2023 близько 16.20 год. знаходячись на АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, а саме - посягання на здоров?я іншої людини, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, у вигляді спричинення тілесних ушкоджень і бажаючи їх настання, наніс один удар кулаком руки в обличчя потерпілої ОСОБА_4 , від якого остання втратила свідомість, після чого, продовжуючи свій протиправний умисел наніс ще близько восьми ударів почергово обома ногами по тілу ОСОБА_8 , чим спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в білкову оболонку правого ока, синців на повіках правого ока, правій брові, спинці носа, в тім?яній ділянці зліва, на лівому передпліччі і лівому плечі, на правому передпліччі, на правому плечовому суглобі, на лівій сідниці, на правій гомілці які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України не визнав. В подальшому в процесі розгляду справи заявив, що шкодує про те, що вчинив, все вийшло стихійно, просить пробачення у потерпілої. Цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди визнав, позов про стягнення моральної шкоди не визнав.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_6 16.06.2023 р. дійсно спричинив їй тілесні ушкодження при обставинах викладених у обвинувальному акті. В неї до цього часу болить, так як обвинувачений її покалічив. Заявлений нею цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підтримує повністю.

Допитавши обвинуваченого, потерпілу, свідків, суд прийшов до висновку, що незважаючи на невизнання ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні інкримінуємого йому кримінального правопорушення, його вина достовірно встановлена судом і підтверджується безпосередньо дослідженими доказами по справі, а саме: показаннями свідків, протоколами слідчих дій та іншими матеріалами кримінального провадження.

Так, свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні повідомив, що ОСОБА_10 попросив його викорчувати пеньки. Коли він приїхав трактором працювати, то приїхав ОСОБА_11 та почав до нього кричати та намагався вдарити, однак свідок ухилився. Коли на сварку вийшла потерпіла, то ОСОБА_11 вдарив її у скроню, вона впала, він почав бити її ногою, а потім вийшов ОСОБА_10 і відтягнув її.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні повідомила, що в той день трактор корчував пеньки. Пеньок був на городі на межі між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Приїхав ОСОБА_11 та розпочав сварку. Коли вона згодом бачила потерпілу, то та плакала і скаржилась, що її побив ОСОБА_11 руками та ногами.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні повідомила, що обвинувачений та потерпіла є її односельчанами. Влітку 2023 вона почула крик, вийшла на вулицю та побачила, що стоїть трактор, ОСОБА_11 голосно кричав. Вона підійшла до будинку ОСОБА_16 і побачила, що потерпіла сидить на сходах і тримає в руках рушник. ОСОБА_16 сказала, що їй вже 70 років, а дожилась, що її вдарили. ОСОБА_11 поводив себе агресивно, виражався нецензурною лайкою. На другий день вона побачила, що у потер- пілої обличчя зчесане, на руці синяк, на бедрі синяк. Сказала, що її побив ОСОБА_17 .

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні повідомила, що знає обвинуваченого та потерпілу, які є її колишніми односельчанами. Влітку 2023 коли вона виходила з дитиною на вулицю то почула крик та побачила бійку між ОСОБА_16 та обвинуваченим. ОСОБА_16 лежала на дорозі, від чого вона впала не бачила. Свідок бачила як обвинувачений штовхав потерпілу і говорив погані слова, штовхав її зятя. ОСОБА_16 було погано, боліла голова і спина, їй було погано і свідок викликала швидку. Обвинувачений не надав допомогу потерпілій, а сів на мотоцикл та поїхав.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні повідомив, що потерпіла доводиться йому тещею. Коли він вийшов на подвір`я, то побачив, що ОСОБА_16 лежить на землі, а ОСОБА_11 наносив ногою 2 удари по ній. Вона була непритомна, а ОСОБА_11 сказав, що ви до ранку не доживете. Викликали швидку, теща відмовилась їхати в лікарню.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні повідомив, що в той день приїхав ОСОБА_9 та почав корчувати пеньки. Потім до нього прийшов ОСОБА_10 і сказав прибрати свій щебінь, бо вигорне. Свідок подзвонив сину, син приїхав і пішов до ОСОБА_21 та почали сваритися. Свідок стояв біля трактора, ОСОБА_22 та ОСОБА_21 його вдарили, потім там почалась бійка. Вирили яму, а його вкинули в яму. Його син почав захищати, а потерпіла спостерігала це все в подвір`ї, а потім вибігла та кинулась на його сина. Він відвернувся і вона впала, а він з сином пішли додому.

Суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_20 про те, що потерпіла кинулась на його сина ОСОБА_6 , а він відвернувся і вона впала сама, оскільки свідок є батьком обвинуваченого.

Крім показань свідків, вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме:

-заявою ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 23.06.2023;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 28.06.2023;

-висновком експерта №05-9-01/268 від 30.06.2023;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 14.07.2023;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 24.07.2023;

-висновком експерта №05-9-01/317 від 25.07.2023.

Докази, покладені судом в обґрунтування вироку, отримані у відповідності до діючих процесуальних правил.

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_6 фактично не визнав своєї провини у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 , в межах пред`явленого обвинувачення, правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує дані про особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, а також враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставини вчинення, мету та мотив вчинення кримінального правопорушення, наслідки, які настали, умови життя та ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, а також пом`якшуючі та обтяжуючі, покарання обставини.

Обставин, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого ОСОБА_6 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_6 згідно ст. 67 КК України суд враховує вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Стосовно заявлено потерпілою ОСОБА_4 цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 8324 грн. 28 коп. та моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. суд зазначає наступне:

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як роз`яснено у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, розмір моральної (немайнової) шкоди, суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість заподіяної травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Згідно з обвинувальним висновком потерпілій ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді крововиливу в білкову оболонку правого ока, синців на повіках правого ока, правій брові, спинці носа, в тім?яній ділянці зліва, на лівому передпліччі і лівому плечі, на правому передпліччі, на правому плечовому суглобі, на лівій сідниці, на правій гомілці.

Суд вважає, що винними діями ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_4 заподіяна моральна шкода, оскільки остання зазнала фізичного болю та душевних страждань внаслідок протиправної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 .

При визначенні розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь потерпілого, суд керується засадами розумності, виваженості та справедливості, як того вимагає ст. 41 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, враховує глибину та ступінь моральних і фізичних страждань потерпілої, яких вона зазнала внаслідок отриманої травми, також враховується те, що потерпіла має похилий вік, суд приходить до висновку, про стягнення з ОСОБА_6 на користь потерпілої моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. і цей розмір суд вважає таким, що відповідає глибині і ступеню моральних і фізичних страждань потерпілої.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Щодо позовних вимог потерпілої про стягнення з обвинуваченого матеріальної шкоди, то суд вважає, що такі вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню повністю.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_6 не застосовувались.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 8324 грн. 28 коп. та моральну шкоду в розмірі 20000 грн. 00 коп.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_6 не застосовувались.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1