Справа № 442/1591/25
Провадження № 1-кп/442/191/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в місті Дрогобичі у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000015 від 17.01.2025 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Посьолки, Кузнецького району, Пензенської області, Російської Федерації, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , депутатом та адвокатом не є, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не має, не військовозобов`язаного, раніше неодноразово судимого, востаннє: 18.06.2020 року Бориславським міським судом Львівської області за ч.1 ст.263, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 5 місяців та звільнений з місць позбавлення волі 27.06.2023, відбуттю міри покарання; 22.01.2024 Бориславським міським судом Львівської області за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, який сплатив 24.06.2024 та 24.09.2024 Бориславським міським судом Львівської області за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, який сплатив 11.12.2024,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст.358, ч. 4 ст. 358 КК України,-

в с т а н о в и в:

Органом досудового розслідування встановлені наступні фактичні обставини кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Так, ОСОБА_3 , в грудні місяці 2024 року, в після обідній час, (точної дати органом досудового розслідування не встановлено), проходячи біля сміттєвих контейнерів, розташованих на вулиці Володимира Великого, поблизу житлового будинку № 2 з координатами 49.357765, 23.510189 в місті Дрогобичі Львівської області на землі побачив паспорт громадянина України серії № НОМЕР_1 , виданий 01.03.1996 Дрогобицьким МВ УМВС України у Львівській області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого у нього виник умисел, направлений на таємне заволодіння паспортом ОСОБА_4 з метою подальшого його підроблення та використання у власних цілях.

Реалізуючи свій протиправний умисел на незаконне заволодіння паспортом ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в цей же час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, та він не буде помічений іншими особами, діючи із прямим умислом, таємно, заволодів паспортом громадянина України серії № НОМЕР_1 , виданий 01.03.1996 Дрогобицьким МВ УМВС України у Львівській області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який привласнив, заховавши його у кишеню своєї куртки, після чого направився у парк імені Степана Бандери, що за адресою: вулиця Тараса Шевченка, 5 в м.Дрогобичі та розпорядився ним на власний розсуд.

Крім цього, ОСОБА_3 в цей день грудня місяця 2024 року, в після обідній час, (точної дати органом досудового розслідування не встановлено), знаходячись у парку Степана Бандери що за адресою: вулиця Тараса Шевченка, 5 в м.Дрогобичі, вирішив підробити привласнений ним паспорт громадянина України серії № НОМЕР_1 , виданий 01.03.1996 Дрогобицьким МВ УМВС України у Львівській області на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на підроблення офіційного документу - паспорта громадянина України, серії № НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, що посвідчує особу та її спеціальний статус, згідно пп.а п.1 ч.1 ст.13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» та є документом, що посвідчує особу власника відповідно до «Положення про паспорт громадянина України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 вересня 1992 року № 2503-ХІІ, ОСОБА_3 перебуваючи у парку імені Степана Бандери, що за адресою: вулиця Тараса Шевченка, 5 в м.Дрогобичі, на третій сторінці паспорта власноручно вклеїв свою фотографію з метою подальшого використання завідомо підробленого офіційного документа (паспорта) для власних цілей.

Крім цього, 17.01.2025 близько 18 год. 05 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи біля сміттєвих контейнерів поблизу парку «Новонароджених» на вул. Володимира Великого з координатами 49.357349,23.515268 в м.Дрогобичі, Львівської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що паспорт громадянина України серії № НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є підроблений, шляхом несанкціонованого вклеювання ним на третій сторінці документа своєї фотографії, на вимогу військовослужбовця патрульної роти м. Дрогобича ВЧ НОМЕР_2 Національної гвардії України ОСОБА_5 , який разом з військовослужбовцем даної патрульної роти ОСОБА_6 здійснювали патрулювання території міста Дрогобича, пред`явити документи, які посвідчують його особу, назвався ОСОБА_4 та надав їм вищезгаданий завідомо підроблений офіційний документ - паспорт громадянина України, виданий на ім`я ОСОБА_4 , який містить недостовірні відомості.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки передбачені ч. 3 ст. 357 КК України, тобто незаконне заволодіння паспортом шляхом його привласнення, за ч. 1 ст. 358 КК України, тобто у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язку, з метою його використання, за ч.4 ст. 358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII.

Законом №2617-VIII внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ч. 1 ст.12 КК України (в редакції від 1 липня 2020 року) визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до положень ч. 2 ст.12 КК України кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальними проступками.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду.

Прокурор ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинуваченим ОСОБА_3 , за підписом захисника ОСОБА_8 , подано заяву, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.

Потерпілих в даному кримінальному провадження немає.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини другої статті 381 КПК України.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Статтею 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 357 КК України, тобто незаконне заволодіння паспортом шляхом його привласнення, за ч. 1 ст. 358 КК України, тобто у підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язку, з метою його використання, за ч.4 ст. 358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа.

Також судом враховується індивідуальний ступінь кримінального правопорушення, спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого, а також особу обвинуваченого.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, вину визнає повністю, щиро кається та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Також суд враховує те, що обвинувачений усвідомлює про настання наслідків, які завдані кримінальним правопорушенням.

Обставин, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що витікає з положень ч. 2 ст. 50 КК України.

Враховуючи дані про ОСОБА_3 ,, який на обліку у лікаря психіатра не перебуває, однак перебуває на обліку у лікаря нарколога, раніше неодноразово судимого, суд вважає, за необхідне призначити покарання в межах санкції статті у виді пробаційного нагляду.

Суд дійшов висновку, що така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування у нього звички законослухняної поведінки і не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.

Судові витрати слід стягнути із обвинуваченого.

Зняти арешт накладений Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.01.2025 року.

З речовими доказами слід поступити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 368-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст.358, ч. 4 ст. 358 КК України та обрати йому покарання:

-за ч. 3 ст. 357 КК України - у виді пробаційного нагляду на строк на 1 (один) рік;

-за ч. 1 ст. 358 КК України - у виді пробаційного нагляду на строк на 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

-за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді пробаційного нагляду на строк на 2 (два) роки.

Згідно ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим

визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді пробаційного нагляду на строк на 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1-3 ч.2, п.4 ч.3 ст. 59-1 КК України встановити ОСОБА_3 такі обов`язки:

1.Періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

2.Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3.Не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту

звернення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи в розмірі 4775,40 грн. в користь держави.

Зняти арешт накладений Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 20.01.2025 року на паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 01.03.1996 Дрогобицьким МРВ УМВСУ у Львівській області.

Речові докази:

- паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 01.03.1996 Дрогобицьким МРВ УМВСУ у Львівській області, який знаходиться в камері схову Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області залишити при матеріалах кримінального провадження.

- запис із нагрудної камери на DVD-R, який зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1