ЄУН справи: 336/7036/24>
Номер провадження: 1-кп/336/624/2025
ВИРОК

Іменем України

19 березня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Чернівці, громадянина України, мешкає у АДРЕСА_1 , військовослужбовця, раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06 березня 2024 року приблизно о 18.00 годині ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, в ході сварки, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на протиправне заподіяння смерті іншій особі, здійснив один постріл з автомату АК-74 калібру 5,45 мм, заводський номер НОМЕР_1 , в потерпілого ОСОБА_8 , спричинивши останньому одиночне проникаюче наскрізне вогнепальне поранення шиї та голови з ушкодженням внутрішніх органів та кісток черепу, яке кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя, внаслідок якого настала смерть ОСОБА_8 на місці події.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні злочину визнав частково. Пояснив, що з березня 2022 року був мобілізований та з того часу перебував на військовій службі, станом на березень 2024 року займав посаду санітара-стрільця військової частини НОМЕР_2 . Напередодні він повернувся з військових дій та того дня перебував у АДРЕСА_2 . ОСОБА_9 , який проживав в тому ж будинку, пішов купити продукти, а на зворотному шляху його підвіз ОСОБА_8 , який запропонував випити алкоголю. Вони вживали алкоголь та спілкувались, при цьому ОСОБА_4 випив приблизно 150 гр. Під час розмови ОСОБА_8 почав поводитись агресивно, запитував, що військові тут роблять та стверджував, що Україну захищати не потрібно. ОСОБА_8 хапався за ніж та бив руків`ям по столу, казав: «Вас повбивати треба». На вимогу ОСОБА_4 кинути ніж ОСОБА_8 не реагував та замахувався ножем в бік ОСОБА_4 . Коли ОСОБА_8 вхопив ніж, то ОСОБА_4 взяв автомат ОСОБА_9 та зняв із запобіжника, після чого здійснив постріл у підлогу в бік ОСОБА_8 . В цей момент ОСОБА_10 встав та ОСОБА_4 здійснив ще один постріл в його бік, оскільки запанікував. ОСОБА_9 , побачивши ці події, розвернувся та вийшов з будинку, а ОСОБА_4 тим часом витягнув тіло з будинку та сховав, після чого прибрав в будинку. Автомобіль ОСОБА_8 ОСОБА_4 відігнав ще до вбивства на прохання ОСОБА_8 . Наступного ранку він за наказом командира попрямував до іншого населеного пункту, а після повернення приблизно за місяць, коли перебував у ВСП, то зізнався у вбивстві. Події ОСОБА_4 пояснив тим, що раніше йому вже завдавали поранень ножем, тому він злякався, коли побачив ніж в руці ОСОБА_8 та відчув загрозу, тому вважає, що його дії були обумовлені самозахистом.

В ході дослідження доказів судом за клопотаннями сторін обвинувачення та захисту допитано потерпілу, свідків, досліджено письмові докази.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що загиблий ОСОБА_8 є її сином, вона разом із іншими родичами виїхала до м. Запоріжжя ще у 2022 році, а ОСОБА_8 залишився проживати сам. ОСОБА_8 офіційно не працював, займався ремонтом автомобілів, в тому числі і допомагав військовим із ремонтом автомобілів, вживав алкоголь, але агресії у стані сп`яніння не виявляв. Чому ОСОБА_8 не мобілізувався їй не відомо. 05.03.2024 року вона спілкувалась із сином телефоном. 06.03.2024 року ОСОБА_6 зателефонувала ОСОБА_8 , але останній не відповідав. 07.03.2024 року зателефонували сусіди та повідомили, що ворота в будинку, де мешкав ОСОБА_8 , відчинені, але автомобілю немає. Зранку 08.03.2024 року ОСОБА_6 разом із онуком ОСОБА_11 та ОСОБА_12 поїхали до с. Преображенка, де побачили, що ворота будинку відчинені, у дворі прив`язаний собака, а ОСОБА_8 немає. Згодом онук знайшов автомобіль, в якому був телефон ОСОБА_8 , після чого вони звернулись до поліції. Але лише через 38 днів працівники поліції повідомили їй, що знайшли тіло ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_13 суду повідомила, що загиблий ОСОБА_8 доводився їй братом. У червні 2022 року вона із родиною виїхала до м. Запоріжжя, а ОСОБА_8 залишився мешкати у с. Преображенка. ОСОБА_8 не був працевлаштований, грошима йому допомагала мати, він вживав алкоголь, але агресивним у стані алкогольного сп`яніння не був. Востаннє вона спілкувалась із ОСОБА_8 телефоном 05.03.2024 року, а 07.03.2024 року сусіди повідомили, що ворота будинку ОСОБА_8 відкриті. Потім її син поїхав до с. Преображенка, де знайшов машину ОСОБА_8 , автомобіль перебував неподалік від будинку, де сталось вбивство. За деякий час працівники поліції повідомили, що знайшли тіло ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_8 був його дядьком. Вони із родиною виїхали у 2022 році, а ОСОБА_8 лишився у селі, офіційно працевлаштований не був, мав випадкові заробітки, а також отримував гуманітарну допомогу, матеріально допомогали ОСОБА_8 і родичі. 05.03.2024 року ОСОБА_11 разом із своїм знайомим приїхали до ОСОБА_8 , щоб провідати його, а також домовились, що наступного разу зустрінуться 07.03.2024 року. Зі слів друзів ОСОБА_8 , останній телефонував їм 06.03.2024 року, при цьому був у стані алкогольного сп`яніння. Потім вони приїхали 07 або 08 березня 2024 року, але ОСОБА_8 не знайшли, сусідка вказала, що не бачила його вже два дні. При цьому будинок був зачинений, а ворота відкриті. 09.03.2024 року свідок шукав автомобіль ОСОБА_8 та знайшли його припаркованим неподалік від будинку, де згодом знайшли тіло. Коли свідок побачив автомобіль, то двері були відкриті, свідок зателефонував до поліції.

Свідок ОСОБА_14 повідомив, що у січні 2024 року до них у підрозділ перевівся ОСОБА_4 , якого він може охарактеризувати як врівноваженого, відповідального, але останній іноді зловживає алкоголем. 13.04.2024 року свідок приїхав у місце розташування, де перебував ОСОБА_4 та побачив, що останній в стані алкогольного сп`яніння. Вирішивши, що ОСОБА_4 потребує освідування на стан сп`яніння, свідок поїхав разом із ним, а дорогою ОСОБА_4 почав казати, що він цього не хотів, а потім зізнався у вбивстві цивільної особи. ОСОБА_4 казав, що виникла сварка, цивільний кинувся на нього із ножем, а ОСОБА_4 спочатку здійснив попереджувальний постріл, а потім застрелив його з автомату ОСОБА_9 , після чого витяг тіло та прикрив його гілками. Після проведення освідування на стан сп`яніння ОСОБА_14 відвіз ОСОБА_4 до ВСП, де останній був затриманий.

В ході допиту свідка ОСОБА_9 під час досудового розслідування, який досліджувався судом у відповідності до ст. 615 ч. 11 КПК України у зв`язку з тим, що свідок вважається таким, що самовільно залишив військову службу, свідок показав, що 06.03.2024 року приблизно о 18.00 годині він попросив незнайомого чоловіка на ім`я ОСОБА_15 підвезти його до будинку АДРЕСА_2 , а потім запросив зайти. В даному будинку на той момент проживали ОСОБА_9 та ОСОБА_4 . Після вживання алкоголю між ОСОБА_4 та ОСОБА_15 виникла суперечка, яка тривала приблизно 20 хвилин, суті якої свідок не пригадує. При цьому ОСОБА_15 сидів за столом, а ОСОБА_4 стояв біля входу в кімнату. Почувши постріл, свідок побачив, що ОСОБА_4 тримає в руках автомат, який належав ОСОБА_9 , дулом, направленим вниз, а потерпілий сидить за столом. Після цього ОСОБА_15 вхопив ніж, а ОСОБА_4 здійснив ще один постріл, влучивши в голову ОСОБА_15 , в результаті чого ОСОБА_15 впав. Свідок ОСОБА_9 покинув будинок, а ОСОБА_4 потяг тіло потерпілого за будинок. Про події свідок нікому не розповідав.

16.04.2024 року згідно із протоколами отримання зразків, на підставі постанов прокурора від 16.04.2024 року, у ОСОБА_4 відібрані зразок крові та зразок слини, а також сліди папілярних узорів пальців рук.

При дослідженні письмових доказів судом встановлено наступне.

Згідно із даними військового квитка ОСОБА_4 був мобілізований та перебуває на військовій службі з березня 2022 року.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 01.01.2024 року ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця-санітара 3 механізованого відділення 1 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону.

09.03.2024 року ОСОБА_11 на лінію «102» повідомив про зникнення людини, вказавши, що востаннє бачив ОСОБА_8 05.03.2024 року, пояснив, що знайшли автомобіль ОСОБА_8

09.03.2024 року було проведено огляд автомобілю ВАЗ 2109, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який перебував біля будинку № 21 по вул. Ювілейній в с. Преображенка. На підлозі автомобілю позаду знайдено мобільний телефон Нокіа.

В ході огляду телефону 03.04.2024 року зафіксовано, що востаннє з телефону ОСОБА_8 був набраний номер 06.03.2024 року о 17.09 годині.

В подальшому автомобіль ВАЗ 2109 оглядався повторно 11.03.2024 року, під час огляду зроблені змиви з керма та важелю перемикання передач.

10.03.2024 року до ЄРДР внесені відомості про злочин, передбачений ст. 115 ч. 1 КК України, за заявою ОСОБА_11 .

13.04.2024 року ОСОБА_4 був затриманий представником військової частини.

В ході огляду 14.04.2024 року території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , проведеного згідно ухвали слідчого судді Орджоінікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.04.2024 року в порядку ст. 233 КПК України, на прибудинковій ділянці неподалік від будинку знайдено труп особи чоловічої статі, прикритий гіллям. В кухні будинку в стіні виявлено пошкодження на висоті 1,18 м від підлоги, з якого вилучено кулю, а в одній з кімнат вилучені чотири гільзи калібру 5,45 мм та патрон.

При огляді трупу ОСОБА_8 15.04.2024 року виявлено, зокрема, рану в ділянці правої бічної поверхні шиї.

22.04.2024 року знайдений труп був пред`явлений для впізнання ОСОБА_6 , яка вказала, що це труп її сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В ході слідчого експерименту 16.04.2024 року ОСОБА_4 пояснив, що 06.03.2024 року знаходився у будинку АДРЕСА_2 , де вживав слабоалкогольні напої. Ввечері до будинку повернувся ОСОБА_9 , з яким був ОСОБА_8 , які принесли із собою пляшку горілки. Всі утрьох вони вживали алкоголь, після чого ОСОБА_9 переглядав соціальні мережі у своєму телефоні, а ОСОБА_8 та ОСОБА_4 спілкувались на різні теми. В якийсь момент ОСОБА_16 став агресивним, почав кричати на військовослужбовців, виправдовував агресію РФ. На прохання ОСОБА_4 піти з будинку ОСОБА_8 взяв зі стола кухонний ніж та, продовжуючи сидіти на стільці, погрожував ножем ОСОБА_4 . ОСОБА_4 узяв із кімнати автомат ОСОБА_9 та здійснив один постріл в підлогу в бік ОСОБА_8 , а коли ОСОБА_8 намагався встати, ОСОБА_4 здійснив ще один постріл в голову ОСОБА_8 , від чого останній впав зі стільця на підлогу та помер. ОСОБА_9 вийшов з будинку, а ОСОБА_4 прибрав кров з підлоги, а потім витягнув труп ОСОБА_8 на задній двір будинку, де залишив, прикривши гіллям. Після чого ОСОБА_4 закінчив прибирання та ліг спати.

В ході слідчого експерименту 17.04.2024 року ОСОБА_9 показав, що в будинку у с. Преображенка проживав разом із ОСОБА_4 та ще одним військовослужбовцем на прізвище ОСОБА_17 . 06 березня 2024 року приблизно о 18.00 годині він познайомився біля магазину із ОСОБА_8 , якого попросив підвезти його, а потім запросив до будинку, де вони вживали алкогольні напої. При цьому ОСОБА_8 сидів за столом, ОСОБА_4 стояв в дверному отворі кімнати, а ОСОБА_9 сидів біля вікна. Автомат ОСОБА_9 перебував в кімнаті, між ліжком та стіною. Між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виникла суперечка з приводу бойових дій. ОСОБА_9 переглядав інформацію в своєму телефоні, коли почув постріл, а коли підняв очі, то побачив ОСОБА_4 , який стояв в проході, тримаючи автомат дулом донизу, а потерпілий сидів за столом. Далі ОСОБА_8 схопив зі стола ніж, а ОСОБА_4 вистрілив у голову потерпілому, який продовжував сидіти за столом, після чого ОСОБА_8 впав. Після цього ОСОБА_9 забрав у ОСОБА_4 автомат та вийшов з будинку, а ОСОБА_4 витягнув тіло потерпілого з будинку. Після цього ОСОБА_4 відігнав автомобіль потерпілого від будинку.

В ході впізнання за фотознімками 18.04.2024 року ОСОБА_9 вказав на ОСОБА_8 як на особу, яку вбив ОСОБА_4 06.03.2024 року.

Згідно із висновком судово-медичної експертизи № 2209, яка розпочата 15.04.2024 року, згідно з характером і проявами трупних явищ, з урахуванням причини смерті і умов знаходження трупа до розтину, розкладання відповідає стадії, що при типовій течії процесу відповідає посмертному періоду 1-1,5 місяця з моменту смерті і до початку експертизи.

На тілі ОСОБА_8 виявлені невелика рана в міжлопатковій ділянці, рана в ділянці правої бічної поверхні шиї, рана в потиличній ділянці голови, які поєднані прямим безперервним рановим каналом, з направленням спереду назад, незначно справа наліво та знизу доверху, переломи лівої тім`яної кістки та правої тім`яної кістки.

Дані ушкодження виникли прижиттєво.

Найбільш ймовірно, що смерть ОСОБА_8 настала внаслідок одиночного проникаючого наскрізного вогнепального кульового поранення шиї та голови з ушкодженням внутрішніх органів та кісток черепу, яке виникло перед настанням смерті, є небезпечним для життя та кваліфікуються як тяжке тілесне ушкодження.

Переломи склепіння черепу, а саме лівої тім`яної кістки та правої тім`яної кістки, утворились внаслідок, щонайменше, двох окремих ударно-травматичних впливів тупим предметом (предметами). Відсутність крововиливів в ділянках переломів тім`яних кісток унеможливлює вірогідне висловлювання про те, чи утворились вони прижиттєво чи після смерті.

Стан одягу та шкірних покривів трупу не несуть інформації про перебування його у середовищі, відмінному від того, в якому тіло було знайдене.

Також виявлено в м`язі тіла ОСОБА_8 наявність етилового спирту в концентрації 1,9 проміле.

Згідно з висновками експертиз № 904/к та № 905/к, враховуючи принциповий збіг ушкоджень за кількістю і характером (одиночне кульове), загальним напрямком пострілу та динамічну зміну взаєморозташування учасників конфлікту можно вважати, що можливість спричинення ушкодження потерпілому за механізмом і обставинами, на які вказує підозрюваний, не виключається. Кількість та локалізація прижиттєвих ушкоджень, які виявлені при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_8 , відповідають показанням ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , які вони давали під час допиту та слідчого експерименту.

Експертизою № СЕ-19/108-24/7810-БД встановлювались генетичні ознаки фрагменту кістки трупа ОСОБА_8

14.04.2024 року на підставі постанови прокурора були відібрані зразки букального епітелію у потерпілої ОСОБА_6

Експертизою № СЕ-19/108-24/6630-БД встановлювались генетичні ознаки зразка букальних клітин ОСОБА_6 .

Згідно із висновком експертизи № СЕ-19/108-24/10079-БД генетичні ознаки фрагменту кістки трупа ОСОБА_8 містять генетичні ознаки зразка букальних клітин ОСОБА_6 , отже біологічна спорідненість між особою, тіло якої визначено як ОСОБА_8 , та ОСОБА_6 не виключається.

В результаті дослідження, оформленого висновком експертизи № 84, отримані відбитки папілярних узорів пальців рук від трупа ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_14 видав слідчому автомат АК-74, номер НОМЕР_1 , який в подальшому був оглянутий.

Згідно із висновком експерта надані на дослідження предмети, а саме вилучені під час огляду місця події 14.04.2024 року, є: 1. бойовою автоматичною вогнепальною стрілецькою зброєю -автоматом конструкції Калашникова зразка 1974 року калібру 5,45х39 мм, придатний до стрільби, 2. боєприпасом нарізної вогнепальної стрілецької зброї бойовим проміжним патроном калібру 5,45х39 мм промислового виробництва СРСР, що призначений для стрільби з автоматів конструкції Калашникова зразка 1974 року та іншої зброї відповідного калібру; 3. стріляними капсульованими гільзами бойових, проміжних патронів калібру 5,45х39 мм; 4. деформованою стріляною оболонковою кулею, яка є складовою частиною бойового, проміжного патрона калібру 5,45х39 мм. Надані на дослідження чотири гільзи стріляні із наданого на дослідження автомата АК-74 із заводським номером НОМЕР_1 , надана на дослідження куля стріляна із наданого на дослідження автомата АК-74 із заводським номером НОМЕР_1 .

Згідно із медичною характеристикою ОСОБА_4 перебував на лікуванні з 06.04.2024 року по 12.04.2024 року.

Як вбачається з висновку судової психіатричної експертизи ОСОБА_4 розладів психічної діяльності не виявляв та не виявляє у теперішній час, у період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а заходився у стані короткочасного психічного розладу у вигляді гострої алкогольної інтоксикації, отже міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Згідно із даними ОКНП «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні у закладі у зв`язку із короткочасною депресивною реакцією, за даними ОКНЗ з надання психіатричної допомоги Запорізької обласної ради ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікування з 29.05.2023 року по 07.06.2023 року у зв`язку із вживанням алкоголю із шкідливими наслідками.

Інші документи, надані прокурором в якості письмових доказів, судом досліджені, але за відсутністю інформації, яка б мала доказове значення у кримінальному провадженні їх оцінка судом не надається (висновки експертів № СЕ-19/108-24/5572-Д, СЕ-19108-24/8000-ФХД, СЕ-19/108-24/6456-БД 1430, 1381, 1397, 1396, 1384, 1382, 1383, 1373, 1395, КСЕ-19/108-24/7501-ФХВР, 747п, інші документи).

Оцінюючи доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому злочині за обставин, зазначених в обвинувальному акті, суд дійшов наступних висновків.

На переконання суду, показаннями обвинуваченого, свідка ОСОБА_9 , а також висновками судово-медичних експертиз повною мірою підтверджується факт нанесення обвинуваченим ОСОБА_8 поранень, зазначених в обвинувальному акті.

В судовому засіданні стороною захисту вказувалось, що дії ОСОБА_4 були обумовлені необхідністю захисту від нападу ОСОБА_8 , озброєного ножем, а отже охоплюються або необхідною обороною, або є її перевищенням.

Поняття необхідної оборони надає ст. 37 КК України.

Так, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади.

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 цього Кодексу.

Особа не підлягає кримінальній відповідальності, якщо через сильне душевне хвилювання, викликане суспільно небезпечним посяганням, вона не могла оцінити відповідність заподіяної нею шкоди небезпечності посягання чи обстановці захисту.

Не є перевищенням меж необхідної оборони і не має наслідком кримінальну відповідальність застосування зброї або будь-яких інших засобів чи предметів для захисту від нападу озброєної особи або нападу групи осіб, а також для відвернення протиправного насильницького вторгнення у житло чи інше приміщення, незалежно від тяжкості шкоди, яку заподіяно тому, хто посягає.

Отже, для констатації того, що оборона перебуває у межах необхідності, дії щодо оборони повинні відповідати конкретній обстановці з урахуванням особистих уявлень особи, що обороняється.

Так, за свідченнями ОСОБА_4 , у нього із ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_8 вхопив ніж, після чого ОСОБА_4 здійснив перший постріл в підлогу біля ніг ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_8 привстав, розмахуючи ножем, а у відповідь ОСОБА_4 здійснив другий постріл в голову ОСОБА_8 .

Водночас, такі твердження суперечать показанням свідка ОСОБА_9 , який стверджував, що як перший, так і другий постріл ОСОБА_4 здійснив, коли ОСОБА_8 сидів біля столу, відстань між ними складала 1,5-2 метри, а ніж ОСОБА_8 вхопив лише після першого пострілу, поясненням самого ОСОБА_4 під час слідчого експерименту, під час якого ОСОБА_4 вказував, що ОСОБА_8 на момент другого пострілу намагався встати, а також матеріалами огляду місця події, під час якого отвір у стіні від кулі знаходився на висоті 1,18 м, що, враховуючи зріст ОСОБА_8 у 180 см, вказує на те, що на момент пострілу ОСОБА_8 перебував у положенні сидячи.

При цьому перед здійсненням пострілів ОСОБА_4 виходив до іншої кімнати, щоб взяти автомат, який перебував між ліжком та стіною, в кухні на місці події перебував також і ОСОБА_9 , до якого ОСОБА_4 міг звернутись по допомогу у разі виникнення реальної загрози своєму життю.

Таким чином, взаємне розташування ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на момент здійснення пострілів та відстань між ними була достатньою для того щоб ніж у руках ОСОБА_8 не являв для ОСОБА_4 реальної загрози, тож його дії були повністю усвідомленими та спрямованими безпосередньо на вбивство ОСОБА_8 .

За таких обставин суд не вбачає підстав вважати, що ОСОБА_4 діяв в умовах необхідної оборони, а рівно і для кваліфікації його дій як вбивства з перевищенням меж необхідної оборони.

На підставі викладеного, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст. 115 ч. 1 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі (вбивство).

Обставинами, які б пом?якшували покарання, є з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевказані обставини як пом`якшувальні, суд зважає на те, що фактично вбивство ОСОБА_8 не було виявлено до моменту зізнання ОСОБА_4 у скоєнні цього злочину, адже тіло його було знайдено лише за вказівкою ОСОБА_4 , який в подальшому активно співпрацював зі слідством, розповів про обставини скоєння злочину, вказав на ймовірних свідків, а під час судового розгляду щиро жалкував про скоєне.

У разі нез`явлення ОСОБА_4 із зізнанням, тіло ОСОБА_8 могло залишитись невиявленим ще тривалий час, враховуючи, що с. Преображенка знаходиться неподалік від лінії бойового зіткнення, а більшість його мешканців виїхали, при цьому зі спливом часу була б фактично втрачена можливість встановити точну дату смерті ОСОБА_8 та особу, причетну до його вбивства.

Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину у стані алкогольного сп?яніння, що підтверджується показаннями обвинуваченого та свідка ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_4 вживав алкогольні напої перед вбивством потерпілого.

При призначенні покарання суд враховує позицію сторін обвинувачення та захисту, відомості про особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, має стійкі соціальні зв`язки, є військовослужбовцем за мобілізацією з початку повномасштабного вторгнення, брав безпосередню участь у бойових діях, був неодноразово поранений, висловив бажання повернутись до військової служби.

При цьому суд також враховує і те, що наявними у матеріалах справи документами підтверджено, що на момент скоєння вбивства ОСОБА_4 вже два роки перебував на військовій службі, брав безпосередню участь у бойових діях, отримував поранення, а напередодні подій завершив чергове лікування після поранення та повернувся з зони бойових дій, що у своїй сукупності безумовно могло вплинути на його психологічний стан, привести до втоми та емоційного виснаження, при цьому спір із ОСОБА_8 на теми війни міг спровокувати неочікувану агресивну реакцію з його боку.

Враховуючи все вищевказане, суд вважає, що досягнення передбаченої ст. 50 КК України мети покарання, а саме кари та виправлення, можливе лише за умови призначення покарання в межах санкції статті 115 ч. 1 КК України з фактичним його відбуттям, але при цьому схиляється до мінімальної межі покарання.

Вирішуючи питання про запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком суду законної сили, суд вважає, що в матеріалах кримінального провадження не міститься даних, які б свідчили про відсутність або зміну ризиків, що виправдовують обрання відносно обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу, тож запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Суд також вважає за необхідне розпорядитись речовими доказами по справі з урахуванням думки учасників провадження та положень ст. 100 КПК України.

Судом не вирішується доля автомобілю ВАЗ 2109, а також реєстраційного посвідчення на автомобіль за відсутністю відомостей про його дійсного власника.

Судом не вирішується доля мобільного телефону Нокіа за відсутності відомостей про спадкоємців ОСОБА_8 , які б прийняли спадщину в установленому законом порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, та призначити йому покарання у виді восьми років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 16 квітня 2024 року.

В строк покарання зарахувати строк попереднього ув?язнення з 16 квітня 2024 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 62854,27 гривень (шістдесят дві тисячі вісімсот п`ятдесят чотири гривні 27 коп).

Скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.04.2024 року, від 18.04.2024 року.

Речові докази: кулю, чотири гільзи, патрон, фрагменти лінолеуму, пляшки, пачки з-під цигарок, паперові стаканчики, шкарпетки, спортивні штани, труси, джинсові штани, тампони зі змивами, зрізи нігтьових пластин, піднігтьовий вміст, зразки волосся, залишки біологічного матеріалу, футболку, залишки зразків букальних клітин, фрагменти дактоплівки, протирку каналу ствола, зразки папілярних узорів пальців рук, передані на зберігання до камери схову ГУНП в Запорізькій області, знищити; автомат АК-74, заводський номер НОМЕР_1 , переданий на зберігання до камери схову Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області, повернути військовій частині НОМЕР_2 .

Копію вироку учасники провадження мають право отримати в суді негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1