УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2025 Справа №607/6583/25 Провадження №1-кс/607/1955/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000630 від 28.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

28.03.2025 прокурор Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 поштовим зв`язком звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в рамках кримінального провадження за № 0000630 від 28.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України про накладення арешту шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на автомобіль Ford Focus р.н. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , власником якого, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , є ОСОБА_3 .

Клопотання мотивоване тим, що 27.03.2025, близько 17:15 години, водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем Ford Focus р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Миру в напрямку вул. Карпенка, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительку АДРЕСА_2 , яка рухалася в межах нерегульованого пішохідного переходу зліва направо відносно руху автомобіля, навпроти будинку №6. В результаті ДТП ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження.

Відомості про дану дорожньо-транспортну пригоду 28.03.2025, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000630, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Як зазначає прокурор, 27.03.2025 у зв`язку з необхідністю проведення судових авто-технічних експертиз, інших експертиз чи слідчих дій у кримінальному провадженні №0000630, під час огляду, вилучено автомобіль Ford Focus р.н. НОМЕР_1 , який поміщено на спеціальний майданчик для утримання тимчасово затриманих транспортних засобів, що за адресою м. Тернопіль, вул. Бережанська 44Б.

Вказаний автомобіль Ford Focus р.н. НОМЕР_1 , постановою слідчого від 28.03.2025 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником автомобіля Ford Focus р.н. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, чорного кольору, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

Прокурор зауважує, що вказаний автомобіль марки Ford Focus р.н. НОМЕР_1 , відповідає критеріям передбаченим ст. 98 КПК України та може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів які необхідні для проведення усіх необхідних експертиз, зокрема, автотехнічної та транспортно-трасологічнрої а також інших слідчих дій, для дослідження усіх обставин справи, а також те, що незастосування арешту даного майна шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування може призвести до приховування, пошкодження, зникнення даного майна або знищення слідової інформації на ньому, а тому просить клопотання задовольнити.

В судове засідання прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 не з`явився, однак подав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Власник транспортного засобу ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення власника майна, вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, беручи до уваги заяву прокурора, слідчий суддя приходить до наступного висновку:

28.03.2025 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000630, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, зокрема за фактом того, що 27.03.2025 року, близько 17:15 години, водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , керуючи автомобілем Ford Focus р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Миру в напрямку вул. Карпенка, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительку АДРЕСА_2 , яка рухалася в межах нерегульованого пішохідного переходу зліва направо відносно руху автомобіля, навпроти будинку №6. В результаті ДТП ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження.

Як вбачається з протоколу огляду місця події (дорожньо-транспортної пригоди) 27.03.2025 в період часу з 17 год. 55 хв. по 18 год. 55 хв. 27.03.2025, проведено огляд проїзної частини дороги по вул. Миру навпроти будинку № 6, в ході якого вилучено автомобіль Ford Focus р.н. НОМЕР_1 , який поміщено на спеціальний майданчик, за адресою: вул. Бережанська, 44 Б, м. Тернопіль.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , власником транспортного засобу Ford Focus, р.н. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 , є ОСОБА_3 , житель АДРЕСА_1 .

Постановою старшого слідчого Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 від 28.03.2025, автомобіль марки Ford Focus, р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000630 від 28.03.2025 та визначено місце зберігання речового доказу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166,170-174цього Кодексу.

Відповідно до п. 1,3 ч.2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Відповідно до ч.7 ст.237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно вимог ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. і такий допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчий суддя звертає увагу, що з урахуванням положень ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, задля збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Доданими до клопотання документами прокурор довів, що вказаний у клопотанні транспортний засіб, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використаний як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, може призвести до подальшого його відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання прокурора про арешт тимчасового вилученого майна підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, так як незастосування арешту може призвести до відчуження або знищення такого майна.

Також згідно з п. 5 ч. 2, ч. 4 ст. 173 ЦПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Враховуючи, що для встановлення обставин, що мають значення у даному кримінальному провадження, необхідним є проведення в подальшому ряду судових експертиз, кількість та види яких на даній стадії досудового розслідування визначити неможливо, слідчий суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування даним майном.

Доходячи такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Одночасно роз`яснюю, що згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000630 від 28.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони розпоряджання та відчуження, на майно вилучене 27.03.2025 в ході проведеного огляду, зокрема, на транспортний засіб Ford Focus, р.н. НОМЕР_1 , 2011 року випуску, номер шасі (кузова) НОМЕР_2 який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію ухвали вручити/направити ОСОБА_3 та прокурору ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено та проголошено 04.04.2025 о 13 год. 35 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1