Справа № 632/1678/24
провадження № 1-кп/632/82/25

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року місто Златопіль

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Первомайський Харківської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, не одруженого, маючого дитину 2011 року народження, засудженого 20 серпня 2024 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 проживаючи однією сім`єю із своєю матір`ю ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив щодо останньої домашнє насильство, тобто умисно систематично вчиняв психологічне насильство щодо іншої особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, за наступних обставин.

Так, у період часу з 17 листопада 2023 року по 03 травня 2024 року ОСОБА_5 , в порушення положень ст. 28 Конституції України, згідно із якою кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорсткому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_6 , шляхом словесних образ, погроз та залякування, що призвело до психологічних страждань потерпілої та завдання шкоди її психічному здоров`ю у формі емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, втрати повноцінного побуту та відпочинку, заниження самооцінки, втрати позитивних емоцій.

Зокрема, 17 листопада 2023 року близько 18 години 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , умисно та безпричинно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, вчинив психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_6 , яке виразилось у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні, що спричинило емоційну невпевненість останньої та призвело до психологічного страждання.

22 січня 2024 року близько 18 години 20 хв. ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , умисно та безпричинно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, вчинив насильство психологічного характеру щодо своєї матері ОСОБА_6 , яке виразилось у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні, що спричинило емоційну невпевненість останньої та призвело до психологічного страждання.

Також, 16 квітня 2024 року близько 20 години 40 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , умисно та безпричинно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, вчинив психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_6 , яке виразилось у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні, що спричинило емоційну невпевненість останньої та призвело до психологічного страждання.

За кожним із наведених вище фактів вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_5 згідно із постановами Первомайського міськрайонного суду Харківської області був притягнутий до адміністративної відповідальності, у тому числі 19 грудня 2023 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, 06 лютого 2024 року та 17 квітня 2024 року за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Разом із тим ОСОБА_5 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо своєї матері ОСОБА_6 , із якою проживає однією сім`єю, за ст. 173-2 КУпАП, 03 травня 2024 року, перебуваючи за місцем спільного мешкання у квартирі АДРЕСА_3 , спровокував словесний конфлікт, в ході якого, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, вчинив відносно ОСОБА_6 психологічне насильство, що виразилось у нецензурній лайці в її бік та погрозі фізичною розправою.

Внаслідок умисних, систематичних, протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_6 завдано психологічні страждання, що виразились у втраті енергійності, втомі, фізичному дискомфорті, негативних переживаннях та втраті позитивних емоцій.

Під час судового розгляду ОСОБА_5 свою вину у висунутому йому обвинуваченні вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому.

Разом із цим ОСОБА_5 на підставі ст. 63 Конституції України від давання показань відмовився. Проте вказав, що обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсності. Також просив суворо не карати. Наразі, він змінив свою поведінку по відношенню до матері на кращу. На теперішній час вони з матір`ю проживають спільно, сварок з нею він більше не допускає.

Окрім зізнання, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України - домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, підтверджується сукупністю наступних, досліджених судом доказів, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка повідомила суду, що ОСОБА_5 є її рідним сином. Вони спільно проживають у квартирі АДРЕСА_3 . Обвинувачений фактично перебуває на її утриманні. ОСОБА_5 протягом тривалого часу, зловживаючи алкогольними напоями, іноді безпричинно, а іноді на побутовому ґрунті, систематично влаштовує із нею конфлікти в ході яких застосовує до неї психологічне насильство, яке виражається в словесних образах, нецензурній лайці та погрозах на її адресу, а також приниженнях. Останнім часом були випадки коли обвинувачений застосовував до неї й фізичне насильство, намагаючись вчинити бійку. Внаслідок систематичного застосування до неї психологічного насильства з боку обвинуваченого та його агресивної поведінки порушений її нормальний спосіб життя, також наслідком цих дій обвинуваченого по відношенню до неї є негативні переживання, постійний страх, побоювання за свою безпеку - своє життя і здоров`я. Вона вимушена постійно вживати ліки для нормалізації свого психічного стану, перебуваючи вдома не може належним чином відновлюватись після трудової діяльності, відчуває фізичний дискомфорт та втому.

З приводу вчинення ОСОБА_5 домашнього насильства вона протягом 2023 2024 років неодноразово зверталася із заявами до правоохоронних органів внаслідок чого відносно нього були складені відповідні матеріали про адміністративні правопорушення.

Востаннє до територіального органу поліції із заявою про вчинення щодо неї ОСОБА_5 домашнього насильства вона зверталась 07 травня 2024 року, повідомивши правоохоронний орган про те, що останній систематично, протягом тривалого часу застосовує до неї психологічне насильство, у тому числі й про те, що 03 травня 2024 року ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знову вчинив сварку в ході якої ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю.

Про це ж вона повідомила і у своїх письмових поясненнях на ім`я начальника ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області.

Щодо подій, які мали місце 03 травня 2024 року, потерпіла ОСОБА_6 повідомила суду, так як про це зазначено вище;

- даними рапорту поліцейського від 27 листопада 2023 року у якому зафіксовано факт звернення ОСОБА_6 до правоохоронного органу про вчинення ОСОБА_5 щодо неї у цей же день близько дев`ятнадцятої години за місцем її проживання домашнього насильства;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 27 листопада 2023 року, відповідно до якого було прийнято заяву ОСОБА_6 у якій остання просила вжити заходів до її сина ОСОБА_5 , який 27 листопада 2023 року близько 18 години 30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за адресою її мешкання, вчинив щодо неї домашнє насильство психологічного характеру, а саме: виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою та кидався битися;

- письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 27 листопада 2023 року, відповідно до яких остання зазначила, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_5 є її сином. В цей день останній, знаходячись за вказаною вище адресою, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив із нею словесний конфлікт, в ході якого виражався у її бік нецензурною лайкою, кидався битися. Внаслідок чого вона вийшла із квартири та викликала поліцію;

- письмовими поясненнями ОСОБА_5 , які за своїм змістом відповідають письмовим поясненням ОСОБА_6 , у яких він повідомив, що окрім наведеного, погрожував останній фізичною розправою;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 558761, у якому зафіксовано факт вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП домашнього насильства щодо ОСОБА_6 , зокрема те, що 27 листопада 2023 року близько 18 години 30 хв. ОСОБА_5 знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, безпідставно вчинив сварку із своєю матір`ю ОСОБА_6 , в ході якої ображав останню нецензурною лайкою, погрожував їй фізичною розправою, кидався битися, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї.

- довідкою від 07 грудня 2023 року про результати розгляду звернення ОСОБА_6 , відповідно до якої 27 листопада 2023 року о 19 годині 12 хв. до ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що її син ОСОБА_5 , перебуваючи у нетверезому стані, вчинив сварку в ході якої ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, кидався у бійку. В ході проведення перевірки було встановлено те, що відносно ОСОБА_5 складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, який направлений до Первомайського міськрайонного суду Харківської області для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності;

- постановою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 19 грудня 2023 року у справі № 632/2008/23, згідно із якою ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП домашнього насильства щодо ОСОБА_6 , та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 гривень. Судове рішення набрало законної сили 01 січня 2024 року;

- даними рапорту поліцейського від 22 січня 2024 року у якому зафіксовано факт звернення ОСОБА_6 до правоохоронного органу про повторне вчинення ОСОБА_5 щодо неї у цей же день близько 18 години 30 хв. за місцем їх спільного мешкання домашнього насильства;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 22 січня 2024 року, відповідно до якого було прийнято заяву ОСОБА_6 у якій остання просила вжити заходів до її сина ОСОБА_5 , який 22 січня 2024 року о 18 годині 20 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив конфлікт в ході якого висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою;

- письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 22 січня 2024 року, згідно із якими у цей же день близько 18 години 20 хв. її син ОСОБА_5 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , де вони спільно проживають, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, спровокував конфлікт під час якого кричав, висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. Після цього вона залишила житло та викликала поліцію;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 729301, у якому зафіксовано факт вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП домашнього насильства щодо ОСОБА_6 , зокрема те, що 22 січня 2024 року близько 18 години 20 хв. ОСОБА_5 , який протягом року притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив конфлікт зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , під час якого виражався на її адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою. Внаслідок цих дій ОСОБА_5 у ОСОБА_6 погіршилося самопочуття у зв`язку із чим вона була вимушена приймати заспокійливі ліки. Таким чином ОСОБА_5 вчинив домашнє насильство психологічного характеру;

- довідкою від 05 лютого 2024 року про результати розгляду звернення ОСОБА_6 , відповідно до якої 22 січня 2024 року до ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що у цей день, близько 18 години 20 хв. її син ОСОБА_5 , який також проживає у зазначеній квартирі, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив із нею сварку, під час якої ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою. В ході проведення перевірки було встановлено те, що відносно ОСОБА_5 складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП;

- постановою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 06 лютого 2024 року у справі № 632/236/24, згідно із якою ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП повторному вчиненні домашнього насильства щодо ОСОБА_6 , та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень. Судове рішення набрало законної сили 19 лютого 2024 року;

- даними рапорту поліцейського від 16 квітня 2024 року у якому зафіксовано факт звернення ОСОБА_6 до правоохоронного органу про повторне вчинення ОСОБА_5 щодо неї у цей же день близько 21 години 18 хв. за місцем їх спільного мешкання домашнього насильства;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 16 квітня 2024 року, відповідно до якого було прийнято заяву ОСОБА_6 у якій остання просила вжити заходів до її сина ОСОБА_5 , який 16 квітня 2024 року близько 20 години 40 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив із нею конфлікт в ході якого висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, штовхав, намагався вдарити;

- письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 16 квітня 2024 року, згідно із якими у цей же день близько 20 години 40 хв. її син ОСОБА_5 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , де вони спільно проживають, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив із нею конфлікт в ході якого кричав, виражався брутальною лайкою, погрожував фізичною розправою, штовхав та намагався її вдарити. Відчуваючи страх вона залишила житло та викликала наряд поліції;

- письмовими поясненнями ОСОБА_5 , який підтвердив факт вчинення домашнього насильства щодо своє матері ОСОБА_6 16 квітня 2024 року близько 20 години 40 хв. за адресою їх спільного проживання;

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 094139, у якому зафіксовано факт вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП домашнього насильства щодо ОСОБА_6 , зокрема те, що 16 квітня 2024 року близько 20 години 40 хв. ОСОБА_5 , який 06 лютого 2024 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за місцем мешкання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю матір`ю - ОСОБА_6 , під час якої висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. Внаслідок цих дій ОСОБА_5 у ОСОБА_6 погіршилося самопочуття. Таким чином ОСОБА_5 вчинив домашнє насильство психологічного характеру;

- терміновим заборонним приписом від 17 квітня 2024 року серія АА № 133096, згідно із яким ОСОБА_5 , у зв`язку із вчиненням останнім за наведених вище обставин домашнього насильства щодо ОСОБА_6 , яка є його матір`ю, заборонено протягом п`яти діб у будь який спосіб контактувати з постраждалою особою;

- довідкою від 17 квітня 2024 року про результати розгляду звернення ОСОБА_6 , відповідно до якої 16 квітня 2024 року до ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що у цей день, близько 20 години 40 хв. її син ОСОБА_5 , який також проживає у зазначеній квартирі, вчинив із нею сварку, під час якої ображав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. В ході проведення перевірки було встановлено те, що відносно ОСОБА_5 складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП серія ВАД № 094139 та винесено терміновий заборонний припис АА № 133006;

- постановою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 17 квітня 2024 року у справі № 632/662/24, згідно із якою ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП повторному вчиненні домашнього насильства щодо ОСОБА_6 , та накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк три доби. Судове рішення набрало законної сили 30 квітня 2024 року;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 07 травня 2024 року, відповідно до якого було прийнято заяву ОСОБА_6 , у якій остання просила вжити заходів до її сина ОСОБА_5 , який протягом тривалого часу, систематично влаштовує із нею сварки. 03 травня 2024 року близько 19 години її син перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку. В ході сварки ображав її брутальною лайкою, погрожував фізичною розправою, від чого у неї погіршилось самопочуття та вона була вимушена залишити квартиру, оскільки побоювалася за своє життя;

- письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 07 травня 2024 року, згідно з якими остання зазначила, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить їй на праві власності, де разом із нею проживає її син ОСОБА_5 . Останній протягом тривалого часу влаштовує сварки в ході яких виражається нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою. Через це вона неодноразово залишала власне житло, оскільки хвилювалася за своє життя. Востаннє 03 травня 2024 року близько 19 години під час перебування із сином у зазначеній вище квартирі він, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, безпричинно виражався нецензурною лайкою та погрожував. Внаслідок чого, побоюючись за своє життя, вона була вимушена вкотре залишити своє житло.

Разом із цим ОСОБА_6 повідомила, що її син зловживає алкогольними напоями, ніде не працює, фактично живе за її рахунок;

- рапортами поліцейських від 06 червня 2024 року із яких вбачається, що в діях ОСОБА_5 були виявлені ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, дані за якими у цей же день зареєстровані в ІКС ІПНП (інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України») ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області.

Дослідивши та оцінивши надані докази у їх сукупності, суд доходить висновку про доведеність винуватості ОСОБА_5 у повному обсязі висунутого обвинувачення і кваліфікує його дії за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Дослідивши дані про особу ОСОБА_5 суд встановив, що він на обліку у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, трудовою діяльністю не займається.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття обвинуваченого, а також те, що він шкодуючи про вчинене, вибачився перед потерпілою.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 суд враховує, що згідно із ст. 12 КК України він вчинив нетяжкий злочин, сукупність всіх обставин, які характеризують кримінальне протиправне діяння, обставини, які пом`якшують покарання та обставину, яка обтяжує покарання, а також приймає до відома дані досудової доповіді з інформацією про соціально-психологічну характеристику ОСОБА_5 згідно із якою ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим і ризик його небезпеки для суспільства оцінюються як високі, однак виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд доходить висновку про необхідність призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, яке передбачене санкцією ст. 126-1 КК України.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Зважаючи на усю сукупність вказаних вище обставин, з урахуванням ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, він в повній мірі усвідомив протиправність своїх дій, а також їх наслідки, щиро розкаявся, бажає стати на шлях виправлення, відсутність претензій з боку потерпілої, суд доходить висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства, в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період іспитового строку, у відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України, оскільки відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених.

На думку суду, застосування в даному випадку до обвинуваченого ст. ст. 75, 76 КК України в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених обов`язків, під загрозою реального відбування призначеного покарання у випадку порушення умов випробування, буде мати на обвинуваченого більший виховний вплив, ніж реальне відбування покарання, та буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 91 1 КК України, в інтересах потерпілих від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів з покладенням відповідних обов`язків.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» програма для кривдника - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків.

Метою корекційної програми є допомога особі, яка вчинила насильство, в осмисленні власної насильницької поведінки, усвідомленні її витоків, проявів, наслідків для особистого життя та життя оточуючих, налагодженні гармонійного життя з родиною та в суспільстві, а також в усвідомленні того, що домашнє насильство це порушення прав людини, яке карається відповідно до чинного законодавства.

Завданнями програми є: сприяння зміні насильницької поведінки кривдника; сприяння засвоєнню кривдником моделі сімейного життя на засадах гендерної рівності, взаєморозуміння; взаємоповаги і дотримання прав усіх членів родини, формування у кривдника конструктивної моделі поведінки у приватних стосунках; сприяння оволодінню кривдником знаннями про основні норми законодавства в сфері запобігання та протидії домашньому насильству та/або насильству за ознакою статі, а також про види відповідальності за його вчинення; формування у кривдника відповідального ставлення до власної поведінки та її наслідків для себе та оточуючих; сприяння розвитку у кривдника емоційного інтелекту та самосвідомості; розвиток навичок кривдника до конструктивного безконфліктного спілкування, ефективної та ненасильницької комунікації; розвиток здатності кривдника виявляти, аналізувати та усвідомлювати свої негативні думки, когнітивні фільтри, помилки, емоції, керувати ними, розуміти їх наслідки.

Суд вважає за необхідне відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілої ОСОБА_6 від кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством, застосувати щодо ОСОБА_5 один із обмежувальних заходів та покласти на останнього обов`язок проходження програми для кривдників.

Суд вважає, що такий обмежувальний захід буде сприяти виправленню обвинуваченого, а призначене судом покарання та обмежувальні заходи у своїй сукупності будуть необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень й цілком відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

При призначені покарання суд також враховує і те, що обвинувачений ОСОБА_5 був засуджений 20 серпня 2024 року Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

У даному кримінальному провадженні кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, вчинене ОСОБА_5 у період з 17 листопада 2023 року по 03 травня 2024 року, тобто до постановлення вироку суду від 20 серпня 2024 року.

Згідно з висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01 червня 2020 року, що міститься в постанові (справа № 766/39/17), під час визначення того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, необхідно керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили:

а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України (за сукупністю злочинів);

б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК України (за сукупністю вироків).

Тому суд, керуючись ч. 4 ст. 70 КК України, доходить висновку про визначення обвинуваченому остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Кримінально - правові норми, передбачені ст. ст. 70, 75 КК України не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у випадку, якщо особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інше кримінальне правопорушення, за яке вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком.

Призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України.

Разом із цим, суд виходить з того, що статтями 70, 72, 75-78 КК України не передбачено повне або часткове складання, поглинення іспитового строку. Зазначені в ст. 70 КК України правила застосовуються лише до покарань.

Оскільки суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без реального відбування покарання та призначивши іспитовий строк при звільненні від його відбування, суд керується виключно положеннями ст. 75 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не застосовувався.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 374 КПК України,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим, призначеним за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 20 серпня 2024 року, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки.

Згідно із ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників строком на три місяці.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що за умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, передбачена кримінальна відповідальність за ст. 390 1 КК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1