Справа № 676/671/25
Номер провадження 1-кп/676/205/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2025 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

провівши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області підготовче судове засідання кримінального провадження №0000348 від 26 квітня 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

В С Т А Н О В И В :

27 січня 2025 року з Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону до Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області надійшов затверджений прокурором обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000348 від 26 квітня 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

Яв убачається з обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, проходячи військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді водія-хіміка взводу забезпечення навчального процесу роти забезпечення навчального процесу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», у порушення ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст.ст. 1, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127-131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, маючи намір тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, без поважних причин та дозволу командування військової частини, 12 березня 2019 року, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що дислокувалася за адресою: АДРЕСА_1 , та вибув за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де проводив службовий час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби до 22 грудня 2024 року коли був виявлений та затриманий співробітниками поліції у селищі Золочів Харківської області, чим вчинив самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

Зазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковані як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, тобто як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, вчинені в умовах воєнного стану.

В наданому слові прокурор уважав за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, в яке викликати учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ч.5 ст.401 КК України, оскільки він бажає повернутися для проходження військової служби, у зв`язку з чим було отримано письмову згоду командування військової частини НОМЕР_2 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання обвинуваченого та просив його задоволити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання обвинуваченого через його безпідставність, мотивуючи тим, що відповідно до приписів ч.5 ст.401 КК України від кримінальної відповідальності може бути звільнено особу, яка вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України, під час дії воєнного стану. А оскільки ОСОБА_3 ставиться у вину вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, не під час дії воєнного стану, то, на думку прокурора, відсутні підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, на підставі ч.5 ст.401 КК України.

Суд, заслухавши доводи обвинуваченого та думку прокурора, захисника, вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає до задоволення, зважаючи на наступне.

Так, згідно із п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно із ст. 44 КК України та ст. 285 КПК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності, у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За приписами ч.5 ст.401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Відповідно до ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Як убачається з ч.2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстав для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

За змістом ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Установлено, що 24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України №2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні вперше під час дії воєнного стану кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, ОСОБА_4 надав суду письмову згоду командира військової частини НОМЕР_2 про згоду на продовження проходження військової служби обвинуваченим.

Враховуючи наведене у суду є всі підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст. 401 КК України. Твердження прокурора про відсутність передбачених приписами ч.5 ст.401 КК України підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності через те, що останній вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України, не під час дії воєнного стану, не грунтуються на вимогах закону, з огляду на таке.

Так, дійсно, за приписами ч.5 ст.401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби. Тобто обов`язковою умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на цій підставі є вперше вчинення цією особою кримінального правопорушення, передбаченого статтями 407, 408 КК України, під час дії воєнного стану.

Як вбачається з обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, проходячи військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді водія-хіміка взводу забезпечення навчального процесу роти забезпечення навчального процесу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», у порушення ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст.ст. 1, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127-131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, маючи намір тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, без поважних причин та дозволу командування військової частини, 12 березня 2019 року, самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , що дислокувалася за адресою: АДРЕСА_1 , та вибув за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де проводив службовий час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби до 22 грудня 2024 року коли був виявлений та затриманий співробітниками поліції у селищі Золочів Харківської області.

Відповідно до об`єктивної сторони початком злочину, передбаченого ст.407 КК України, вважається момент фактичного самовільного залишення військової частини або місця служби, а кінцем - день повернення в частину або затримання поза межами частини.

Загальні положення КК України визначають, що триваюче правопорушення має місце там, де протиправна діяльність триває безперервно протягом певного часу.

При триваючому злочині (проступку) особа вчиняє один раз певну дію і впродовж тривалого часу перебуває безперервно в злочинному стані. Для цього виду злочинів характерним є неспівпадіння моменту закінчення складу злочину і моменту фактичного завершення протиправних дій. У поняття «час вчинення триваючого злочину» має включатися увесь проміжок часу, протягом якого особа безперервно вчиняла триваюче діяння на стадії закінченого злочину.

Завершення триваючого злочину - це день його припинення за волею або всупереч волі винного, в тому числі викриття особи у вчиненні злочину.

Отже, інкримінований обвинуваченому ОСОБА_4 злочин, передбачений ч.4 ст.407 КК України, є триваючим, оскільки його початком є 12 березня 2019 року самовільне залишення обвинуваченим ОСОБА_4 військової частини НОМЕР_1 , що дислокувалася за адресою: АДРЕСА_1 , а кінцем - 22 грудня 2024 року виявлення та затримання обвинуваченого ОСОБА_4 співробітниками поліції у селищі Золочів Харківської області.

Зазначені обставини свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив інкримінований йому злочин, передбачений ч.4 ст.407 КК України, в період дії воєнного стану, який був введений в Україні Президентом України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України №2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обгрунтованість клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.4 ст.407 КК України, на підставі ч.5 ст. 401 КК України у зв`язку із продовженням проходження військової служби, та закриття стосовно нього кримінального провадження, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

На виконання вимог ч.3 ст.288 КК України необхідно зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби, а командира даної військової частини після набрання цією ухвалою суду законної сили невідкладно поновити ОСОБА_4 на військовій службі.

Також, у підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання, при вирішенні якого на розсуд суду поклалися обвинувачений та його захисник, про доручення уповноваженому органу з питань пробації підготувати досудову доповідь щодо обвинуваченого.

Крім того, в підготовчому судовому засіданні прокурор у відповідності до вимог ч.3 ст.315 КПК України подав письмове клопотання, проти якого не заперечили обвинувачений та його захисник, про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, мотивуючи тим, що є достатньо підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Також існують ризики того, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. А тому, на думку прокурора, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде дієвим у даному кримінальному провадженні, а більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 .

Суд, заслухавши доводи прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, вважає, що в задоволенні зазначених клопотань прокурора необхідно відмовити, зважаючи на наступне.

Так, відповідно до ч.5 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

Згідно із ч.ч.1-2 ст.314-1 КПК України з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду. Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II КПК України.

Імперативними приписами статті 203 КПК України передбачено, що ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому КПК України.

Як вбачається з обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення) (ч.4 ст.407 КК України), за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, та вчинений військовослужбовцем під час дії правового режиму воєнного стану, що свідчить про максимальний ступінь суспільної небезпеки як самого діяння, так і особи, що його вчинила.

Проте, оскільки судом задоволено клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності та у зв`язку із цим закриття стосовно нього кримінального провадження, будь-яких правових підстав для доручення органу пробації підготувати досудову доповідь щодо обвинуваченого та продовження обвинуваченому ОСОБА_4 дії обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не вбачається.

На підставі наведеного вище та керуючись ст.ст.314-316, 284- 286, 288, 350, 370-372,376 КПК України, ст.44, ст. 401 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.4 ст.407 КК України, на підставі ч.5 ст. 401 КК України у зв`язку із продовженням проходження військової служби.

Закрити кримінальне провадження №0000348 від 26 квітня 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Скасувати застосований стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 грудня 2024 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та звільнити його негайно з-під варти.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання зазначеною ухвалою законної сили невідкладно поновити ОСОБА_4 на військовій службі.

Зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Відмовити в задоволенні клопотань прокурора про доручення уповноваженому органу з питань пробації підготувати досудову доповідь щодо обвинуваченого та про продовження дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1