УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.12.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника ПП «Буд Маркет СВ» - адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції) розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000010 від 10.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з поданого клопотання, прокурор звернувся до слідчого судді із клопотанням в рамках кримінального провадження № 0000010 від 10.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, в якому просить накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 19.12.2024 року в ході проведення огляду території ДП «Одеський морський торговельний порт» в пункті пропуску «Одеський морський торговельний порт», відділу митного оформлення № 3 митного поста «Одеса порт» та ДП «КОНТЕЙНЕРНИЙ ТЕРМІНАЛ ОДЕСА» КОМПАНІЇ «ЕЙЧ ЕЙЧ ЕЛ ЕЙ ІНТЕРНЕШНЛ ГМБХ» () за адресою: м. Одеса, площа Митна, 1, 1/1, перелік якого зазначено у клопотанні.

У судовому засіданні

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 оголосив подане клопотання, його вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Представник ПП «Буд Маркет СВ» - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на долучене ним до клопотання письмове заперечення, зазначив, що ПП «Буд Маркет СВ» займається експортом олії. Прокурор просить арештувати олію, яка є облікованою та за експорт якої сплачено податки. Звернув увагу на те, що в 2024 році ПП «Буд Маркет СВ» дійсно мало відносини з С(Ф)Г « ОСОБА_6 », але олія, яку просить арештувати прокурор не має до С(Ф)Г « ОСОБА_6 » жодного відношення, що підтверджується долученими ним до письмового заперечення документами. ПП «Буд Маркет СВ» здійснює експорт продукції прозоро, що підтверджується документами виданими ДПС України. Оскільки позиці прокурора є хибною, просив відмовити у задоволенні клопотання. У письмовому запереченні представник зазначив, що на виконання Контракту № 01112401/1 від 01.11.2024 року ПП «Буд Маркет СВ» на J.R. Group S.A.L Offshore (Покупець) відвантажили олію соєву рафіновану у 13 контейнерах через Експедитора - ТОВ «АЛЬФАКОСТА ЮКРЕЙН» та по Контракту № 25102401/1 від 25.10.2024 року на RULEXX PETROLEUM FZE (Покупець) олію соєву рафіновану у 4 контейнерах через Експедитора - ТОВ «АЛЬФАКОСТА ЮКРЕЙН». 20.12.2024 року від Експедитора стало відомо, що за результатами огляду детективами територіального управління Бюро економічної безпеки в рамках кримінального провадження, на підставі ухвал Київського районного суду м. Одеси, вищезазначені контейнери з маслом було тимчасово вилучено з залишенням на території контейнерного терміналу ДІЇ «КТО». На даний момент дані контейнери з маслом не можуть бути видані з терміналу ДП «КТО». Приватне підприємство «Буд Маркет СВ» дійсно укладало в 2024 році з С(Ф)Г « ОСОБА_6 » договори поставки на постачання сої і отримувало певну кількість сільськогосподарських культур. Натомість. С(Ф)Г « ОСОБА_6 » не є єдиним постачальником ПП «Буд Маркет СВ». Зокрема, у даному випадку. Контракт № 01112401/1 від 01.11.2024 року та Контракт № 25102401/1 від 25.10.2024 року - олія соєва рафінована виконані за рахунок сільськогосподарської продукції - сої, придбаної 1ІП «Буд Маркет СВ» у постачальників ТОВ «НАФТОГАЗ - ПРИМА» () і СВК «ХИЛЬКІВСЬКИЙ» (). Копії первинних бухгалтерських документів на весь об`єм сої додаються (договори поставки, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, податкові накладні, документи на оплату). Розрахунок необхідної сировини: 17 контейнерів * 24 т. = 408 т. олії рафінованої дезодорованої Наявні документи на кількість сої - 2 055.659 т, * 21,146210% = 434.69397 т. (можливість виробити кількість олії гідратованої) * 97.75% = 424,91335 т. (можливість виробити олії рафінованої дезодорованої). Таким чином, у формуванні товару за даними контрактами жодним чином не задіяна соя, яка була отримана ПП «Буд Маркет СВ» від С(Ф)Г « ОСОБА_6 ». Згідно з наказом Державної податкової служби від 29.11.2024 року № 880 «Про затвердження Переліку платників податків з високим рівнем добровільного дотримання податкового законодавства станом на листопад 2024 року» ПП «Буд Маркет СВ» включено до Переліку платників податків з високим рівнем добровільного дотримання податкового законодавства станом на листопад 2024 року (копія документа додається). Олія соєва рафінована дезодорована, відправлена ПГІ «Буд Маркет СВ» в рамках Контрактів № 01112401/1 від 01.11.2024 року та № 25102401/1 від 25.10.2024 року, не має ніякого відношення до жодних протиправних «схем». Олія соєва рафінована потребує певних умов зберігання в конкретних температурних режимах, а у разі порушення цих умов досить швидко може зіпсуватися, що, в свою чергу, спричинить досить велику шкоду власнику. Сторона обвинувачення не довела необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Представник ДП «Одеський морський торговельний порт» в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду клопотання належним чином.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приймаючи до уваги письмове заперечення представника власника майна, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положеннями ст. ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Частина 1 ст. 170 КПК України передбачає що, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

При цьому, ч. 2 вказаної норми встановлює, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

На переконання слідчого судді клопотання прокурора про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, з огляду на наступні обставини.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Прокурор, в обґрунтування клопотання посилається на те, що, на думку слідства, олія соєва та її фракції, які він просить арештувати, є не облікованою згідно чинного законодавства та може бути закуплена і реалізовуватись службовими особами в ході здійснення фінансово-господарської діяльності за готівкові кошти, або бути безоплатно отриманою, що призводить до несплати податків до державного бюджету.

Слідчий суддя звертає увагу прокурора на те, що представником власника майна ПП «Буд Маркет СВ» було долучено до клопотання значну кількість копій первинних бухгалтерських документів на об`єм сої (договори поставки, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, податкові накладні, документи на оплату), які не досліджувалися стороною обвинувачення.

Слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора не містить належного обґрунтування, зокрема, прокурором не було визначено яке відношення власник майна ПП «Буд Маркет СВ» має до вчинення кримінального правопорушення, до клопотання не долучено матеріалів, які б підтверджували, що олія соєва та її фракції є не облікованою згідно чинного законодавства та могла бути закуплена і реалізовувалася службовими особами в ході здійснення фінансово-господарської діяльності за готівкові кошти, або була безоплатно отриманою, що призводить до несплати податків до державного бюджету.

Прокурор у клопотанні визначив метою накладення арешту на вказане вилучене майно його збереження як речових доказів, хоча при цьому конкретно мету та правову підставу арешту майна не обґрунтував, а лише поверхово послався на положення ст. 170 КПК України, які загалом визначають поняття арешту майна.

Клопотання окрім процесуальних документів та постанови про визнання вилученого майна речовими доказами, не містить документів, які б обґрунтовували доводи клопотання.

Відповідно до вимог ст. 171 КПК України прокурор належним чином не мотивував своє клопотання стосовно того, який зв`язок є між кримінальним правопорушенням, яке розслідується та майном яке належить третій особі.

Слідчий суддя позбавлений можливості встановити з яких причин наразі вилучене майно необхідне органу досудового розслідування для огляду та чому слідчий вважає, що при його огляді буде можливе виявлення інформації, яка може мати значення для встановлення обставин імовірного вчинення кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження.

Вказані обставини позбавляють слідчого суддю можливості викликати у судове засідання власників тимчасово вилученого майна та прийняти рішення по суті.

Слідчий суддя не може керуватися припущеннями при накладені арешту на майно. Більш того, необґрунтоване накладення арешту на майно, яке потребує певних умов зберігання та є швидкопсувним може призвести до значних збитків власника такого майна.

Згідно з ч. 3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення вказаних в ухвалі слідчого судді недоліків, надавши для цього прокурору строк 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000010 від 10.09.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1