Справа № 594/798/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2025 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1

з участю

секретаря судового зсідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

потерпілої : ОСОБА_4

захисника: адвоката ОСОБА_5 обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за обвинувальним актом матеріалів кримінального провадження, відомості про яке внесено 22 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000057 щодо обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олексинці Борщівського району Тернопільської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, жителя та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , пенсіонера, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, -

в с т а н о в и в :

21 травня 2024 року близько 12 год. 10 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи на території кладовища, що в м. Борщів по вул. Шевченка, під час конфлікту з потерпілою ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, та бажаючи і, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, наніс їй долонею правої руки один удар в область обличчя, тим самим завдавши їй різкого фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального діяння визнав повністю, ствердивши час, місце та спосіб спричинення потерпілій 21 вересня 2024 року фізичного болю, в результаті застосування до неї фізичної сили. При цьому, показав, що дійсно 21 травня 2024 року близько 12 год. прибув на територію кладовища у м. Борщів, де на той час знаходився його син ОСОБА_7 та його співмешканка - потерпіла ОСОБА_4 , з якою тривалий час, близько 10 років, перебуває у неприязних стосунках. За кілька днів до події, остання у розмові, яка відбулася між ними по телефону, образливо висловлювалася у його адресу, при цьому використовувала нецензурну лайку. На що пообіцяв, що вчинить так, щоб вона замовкла. Тому, зустрівши її 21 вересня 2024 року на території кладовища, у відповідь на образу, вдарив її один раз долонею руки в обличчя. В скоєному щиро кається. Намагався вибачитись перед потерпілою, проте, в силу відносин, які між ними існують, остання зустрічей та спілкування з ним уникала. Правильно розуміє зміст фактичних обставин справи і вважає недоцільним їх дослідження.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, ним та іншими учасниками судового провадження не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_4 суду показала, що більше 10 років проживає разом з сином обвинуваченого у цивільному шлюбі. З обвинуваченим у неї склались тривалі неприязні відносини. 21 травня 2024 року разом з співмешканцем знаходилась на території кладовища у м. Борщів, куди на велосипеді приїхав його батько. Останній, начого не говорячи та не пояснюючи, підійшов до неї та наніс удар в обличчя. Після цього, місце події залишила та звернулась у поліцію. Того ж дня співмешканець повідомив, що батко вдарив її за події, про які вона знає. Припускає, що останній мав на увазі розмову, яка була між ними за кілька днів до цього. Те, що висловлювалась у сторону обвинуваченого нецензурною лайкою не заперечила, проте, вказала, що діяла так у відповідь на його слова. Примирення з обвинуваченим не бажає, наполягає на його покаранні, так як вважає, що це призведе до позитивного впливу на поведінку ОСОБА_6 .

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, за відсутності заперечень учасників судового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ними не оспорюються, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 , своїми діями, які виразились у завданні насильницьких дій, спричиненні удару потерпілій ОСОБА_4 , які завдали їй фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального діяння, яке є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який у силу вимог закону є раніше не судимим, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в нарколога, психіатра не перебуває.

Крім того, суд враховує мотиви проступку, поведінку винного та потерпілої, що передували події, характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення суспільно-небезпечного діяння, обстановку, в якій діяв обвинувачений, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення протиправних дій, наявні тривалі неприязні стосунки між сторонами.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Виходячи з наведеного вище, враховуючи думку прокурора, який просив суд призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу, думку потерпілої, яка, при цьому, поклалась на розсуд суду, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 слід обрати покарання відповідно до санкції ч. 1 ст.126 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в даному випадку знаходить необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та можливого запобігання вчиненню ним нових проступків у майбутньому. На думку суду таке покарання відповідає завданням та загальним засадам призначення покарання, а також його меті.

Керуючись ст. ст. 349, 373, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 ( п`ятсот десять).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Борщівський районний суд.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуюча: