Справа № 405/1052/25
провадження № 1-кс/405/533/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2025 м. Кропивницький

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_6 , яке погоджене з начальником відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина російської федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 01.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000125,-

ВСТАНОВИВ:

25.02.2025 до Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшло клопотання заступника начальника слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 .

Мотивуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 слідчий зазначив, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України.

Також зазначає про наявність ризиків, які передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість їх запобіганню в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити за обставин, які в ньому викладені .

Захисник в судовому засіданні заперечив відносно задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу до ОСОБА_4 мотивуючи це тим, що з підозрюваним позиція не погоджена, не було конфіденційного побачення, не відомо чи був ОСОБА_4 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду цього клопотання.

Заслухавши доводи прокурора, думку захисника, дослідивши матеріали клопотання, якими обґрунтовується необхідність обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Слідчий суддя розглянув клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного ОСОБА_4 з огляду на таке.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно з положеннями частини 1 цієї ж статті, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Водночас, слідчий суддя бере до уваги, що ст. 187 КПК України «Забезпечення прибуття особи для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу» чітко встановлює, що слідчий суддя після одержання клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного, який перебуває на свободі, призначає дату судового засідання і здійснює судовий виклик, а також наслідки неприбуття за таким. Поряд з цим, КПК України не містить жодної норми, яка б прямо чи опосередковано встановлювала такий обов`язок для слідчого судді у випадку надходження клопотання про обрання запобіжного заходу.

Тлумачення наведених норм у сукупності дає підстави стверджувати, що розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу здійснюється за відсутності підозрюваного поряд з достатністю підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Натомість, прибуття на територію України такого підозрюваного має наслідком подання та розгляд виключно клопотання про застосування запобіжного заходу, а також обов`язок слідчого судді забезпечити його участь у відповідному розгляді.

Відповідно до матеріалів клопотання поданих слідчим станом сьогоднішній день ОСОБА_4 знаходиться на території держави-агресора - рф, на виклик слідчого не з`являється за умови повідомлення його про такий виклик.

Отже, у слідчого судді наявні обґрунтовані підстави розглядати клопотання за процедурою, визначеною ч. 6 ст. 193 КПК України.

З матеріалів клопотання встановлено, що 14.02.2025 слідчим за погодженням з прокурором у відповідності до ст. ст. 110, 111, 276-278 КПК України складено та підписано письмове повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України, відповідно до якої:

24 лютого 2022 року о 5 годині Президент Російської Федерації оголосив про своє рішення почати військову операцію в Україні.

В подальшому цього ж дня Збройними Силами РФ, які діяли за наказом керівництва РФ і ЗС РФ, віроломно здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам ЗС України, а також підрозділами ЗС та інших військових формувань РФ здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна.

24 лютого 2022 року Законом України № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 та на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який, в подальшому, був неодноразово продовжений та триває на момент складання даного процесуального документу.

У період з 5 години 24 лютого 2022 року та щонайменше до часу складання даного процесуального документу (включно), підрозділи ЗС та інших військових формувань РФ здійснюють спроби окупації українських міст, які супроводжуються бойовим застосуванням авіації, артилерійськими та ракетними ударами, а також застосуванням броньованої техніки та іншого озброєння. При цьому вогневі удари здійснюються по об`єктам, які захищені нормами міжнародного гуманітарного права. Зазначені дії призвели до загибелі людей, у тому числі дітей, та інших тяжких наслідків у вигляді отримання людьми тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості та заподіяння матеріальних збитків у вигляді знищення будівель, майна та інфраструктури.

У свою чергу, громадяни Російської Федерації Федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи співробітниками фсб рф, діючи в період відкритої військової агресії рф проти України, під час воєнного стану, вирішили організувати з метою ослаблення держави вчинення масових підпалів, спрямованих на масове знищення людей, заподіяння тілесних ушкоджень чи іншої шкоди їхньому здоров`ю, на зруйнування або пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, залучаючи дистанційно до такої діяльності громадян України за грошову винагороду.

При цьому, об`єктами таких підпалів мали стати як об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, так і нерухоме та рухоме майно, однак внаслідок їх масовості, а також неможливості особистого контролю виконавців підпалів, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 усвідомлювали, що їх вчинення може призвести до масового знищення людей, заподіяння тілесних ушкоджень чи іншої шкоди їхньому здоров`ю.

Крім того, відеозйомка виконавцями злочинів вчинених підпалів та їх розповсюдження на підконтрольному організаторам злочинів ОСОБА_4 та ОСОБА_8 телеграм-каналі, мала на меті сформувати суспільну думку про наявність в Україні значної кількості громадян України, які перейшли на бік ворога, тобто несла підривний характер.

З метою виконання вказаного злочинного умислу, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, невстановлені особи створили в Інтернет-месенджері «Telegram» телеграм-канал « ІНФОРМАЦІЯ_3 », адреса ІНФОРМАЦІЯ_4

Так, встановлено, що ОСОБА_4 є оператором вказаного каналу з акаунтом « ІНФОРМАЦІЯ_13 » ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , НОМЕР_21), а ОСОБА_8 є адміністратором телеграм-каналу ІНФОРМАЦІЯ_4 ( ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 )).

Так ОСОБА_4 , використовуючи акаунт « ІНФОРМАЦІЯ_13 » ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , НОМЕР_21), особисто підбирає та наставляє потенційних виконавців завдань спрямованих на пошкодження військового майна ЗСУ, об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та інших.

В свою чергу, ОСОБА_8 з підконтрольного йому криптовалютного гаманця «НОМЕР_22» за допомогою тіньових веб-обмінників здійснював конвертацію криптовалюти в гривню та надсилав грошову винагороду за вищевказану протиправну діяльність виконавцям підпалів.

При цьому, з метою прикриття свої дійсних злочинних намірів, спрямованих на вчинення диверсій з метою ослаблення держави, виконавцям підпалів на початковому етапі повідомлялось, що їх цілю є протидія Територіальним центрам комплектування та Соціально підтримки (далі - ТЦК), тому необхідно палити належні їм автомобілі.

При цьому для виконання завдань погоджувались автомобілі, які мали зовнішні ознаки військового призначення, а не належність до ТЦК. Після вчинення підпалів автомобілів, тобто втягнення у злочинну діяльність, виконавцям вже давали завдання щодо підпалів об`єктів які могли мати важливе народногосподарське чи оборонне значення. Тобто незважаючи на попередній умисел виконавців правопорушень, дійсний умисел ОСОБА_4 та ОСОБА_8 у всіх випадках був спрямований на вчинення з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на масове знищення людей, заподіяння тілесних ушкоджень чи іншої шкоди їхньому здоров`ю, на зруйнування або пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення.

Так, досудовим розслідуванням встановлено наступні епізоди організації ОСОБА_4 та ОСОБА_8 диверсій на території Кіровоградської області:

1. В середині серпня 2024 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, неповнолітній громадянин України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , досудове розслідування відносно якого здійснюється в окремому кримінальному провадженні, перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де, в ході листування з ОСОБА_4 , який використовував акаунт загальнодоступного ресурсу мережі Інтернет «Telegram» « ІНФОРМАЦІЯ_13 », отримав пропозицію про можливий заробіток, який полягає у здійсненні підпалів транспортних засобів представників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки та військовослужбовців ЗСУ на території м. Кропивницький та Кіровоградської області, запропонувавши грошову винагороду після отримання останнім відеозапису, на якому зафіксовано такі дії, на що ОСОБА_11 погодився з корисливих мотивів.

Після отримання вказаної пропозиції, у неповнолітнього ОСОБА_11 виник злочинний умисел, спрямований на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, обравши як спосіб вчинення вказаного кримінального правопорушення умисне пошкодження чужого майна, а саме автомобілів належних військовим ЗСУ шляхом підпалу, подальшого зняття відео таких дій та отримання грошових коштів за вчинення вказаних протиправних дій.

Усвідомлюючи, що здійснення зазначеного злочинного плану потребує допомоги інших осіб, неповнолітній ОСОБА_11 ознайомив з ним свого неповнолітнього знайомого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , матеріали досудового розслідування відносно якого виділено в окреме кримінальне провадження, якому запропонував прийняти участь у спільній, узгодженій злочинній діяльності, отриманні незаконного прибутку, внаслідок перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період шляхом пошкодження (знищення) транспортних засобів, на що останній погодився.

В подальшому, ОСОБА_11 , разом з ОСОБА_12 , маючи умисел, спрямований на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, а саме пошкодження автомобілів належних військовим ЗСУ шляхом підпалу, 28.08.2024 в денний час доби придбали на автомобільній заправці «Титан», розташованій по вул. Покровська, 48 в місті Кропивницький, бензин.

Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, у вечірній час 28.08.2024, неповнолітній ОСОБА_11 разом з ОСОБА_12 , перебуваючи поблизу автомобіля марки «Ford Ranger» зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , що знаходився біля двору приватного житлового будинку АДРЕСА_5, ідентифікувавши вказаний автомобіль за зовнішніми ознаками як військовий, здійснили відеозйомку автомобіля марки «Ford Ranger» зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , на камеру мобільного телефону, який належав неповнолітньому ОСОБА_11 , та із застосуванням месенджеру «Telegram» відправили вказане відео ОСОБА_4 , який використовував акаунт загальнодоступного ресурсу мережі Інтернет «Telegram» « ІНФОРМАЦІЯ_13 ». Останнім було ідентифіковано належність даного автомобіля до майна Збройних Сил України та надано завдання щодо його знищення шляхом підпалу за грошову винагороду в сумі 1000 доларів США.

Після цього неповнолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, близько 01 год 05 хв 29.08.2024 облили моторний відсік зазначеного автомобіля придбаним бензином з вогненебезпечними властивостями, після чого здійснили його підпал. Після цього ОСОБА_12 здійснив відеозйомку палаючого автомобіля на камеру мобільного телефону, який належав ОСОБА_11 , та, як підтвердження виконання завдання, неповнолітні відправили відео ОСОБА_4 , який використовував акаунт загальнодоступного ресурсу мережі Інтернет «Telegram» « ІНФОРМАЦІЯ_13 », а після того, як вогонь розповсюдився по автомобілю, неповнолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , зникли з місця вчинення злочину.

В подальшому за вчинення підпалу автомобілю марки «Ford Ranger» ОСОБА_11 отримав від ОСОБА_8 шляхом переказу на свою банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_2 грошову винагороду в сумі еквіваленту 1000 доларів США (42 332 грн), при цьому 21 105 грн з вказаної суми він перерахував ОСОБА_12 на його банківську картку «МОНОБАНК».

Досудовим розслідуванням встановлено, що автомобіль марки «Ford Ranger» зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , належить на праві власності та використовується у службовій діяльності військовослужбовцем Збройних Сил України - солдатом-навідником ВЧ НОМЕР_3 ОСОБА_13 , в результаті чого останньому здійснено перешкоди в законній діяльності та спричинено матеріальну шкоду.

Згідно з висновком пожежно-технічної експертизи від 19.11.2024 № СЕ-19/112-24/14068-ПТ, безпосередньою причиною виникнення пожежі автомобіля марки «Ford Ranger» зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , є занесення стороннього джерела вогню, при цьому був використаний інтенсифікатор горіння з потужним вогневим імпульсом - легкозаймиста (горюча) рідина, внесена на зовнішню поверхню в передній частині автомобіля (з лівої сторони по ходу його руху), а як безпосереднє джерело запалювання могло бути використане полум`я сірника або запальнички.

Згідно з висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи від 20.11.2024 № 1873/24-27, вартість матеріального збитку, завданого внаслідок підпалу колісного транспортного засобу марки «Ford Ranger» зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок підпалу, складає 205121 (двісті п`ять тисяч сто двадцять одна) грн. 24 (двадцять чотири) коп.

2. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на виконання завдань ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , а саме пошкодження автомобілів належних військовим ЗСУ шляхом підпалу, неповнолітній ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , усвідомлюючи, що здійснення злочинного плану потребує допомоги інших осіб, 12 вересня 2024 року ознайомив з ним свого неповнолітнього знайомого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , якому запропонував прийняти участь у спільній, узгодженій злочинній діяльності, отриманні незаконного прибутку, внаслідок перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період шляхом пошкодження (знищення) транспортних засобів, на що останній погодився.

В подальшому неповнолітній ОСОБА_11 , разом із неповнолітнім ОСОБА_14 , маючи умисел, спрямований на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, а саме пошкодження автомобілів належних військовим ЗСУ шляхом підпалу, у вечірній час 12.09.2024 (точний час в ході досудового розслідування не встановлено), переміщувались по вулиці Таврійській міста Кропивницький, де побачили автомобіль «Kia Sorrento» маючий камуфльоване фарбування, державний номерний знак НОМЕР_4 , який був припаркований біля будинку №2 по вказаній вулиці. Ідентифікувавши вказаний автомобіль за зовнішніми ознаками як військовий, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, неповнолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_14 здійснили відеозйомку вказаного автомобілю марки «Kia Sorrento» на камеру мобільного телефону ОСОБА_11 , після чого, із застосуванням месенджеру «Telegram» відправили вказане відео ОСОБА_4 , який використовував акаунт загальнодоступного ресурсу мережі Інтернет «Telegram» « ІНФОРМАЦІЯ_13 ». Останнім було ідентифіковано належність даного автомобіля до майна Збройних Сил України, надано завдання щодо його знищення шляхом підпалу за винагороду в сумі 1000 доларів США.

Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, у вечірній час 12.09.2024, (точний час в ході досудового розслідування невстановлений), перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_2 , взяли заздалегідь придбаний ОСОБА_11 бензин, переливши його із металевої каністри у пластикові ємності (пляшки).

Після цього неповнолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, у нічний час 13.09.2024, (точний час в ході досудового розслідування невстановлений), повернулися до будинку АДРЕСА_3 , де облили моторний відсік зазначеного автомобілю «Kia Sorrento», маючого камуфльоване фарбування, державний номерний знак НОМЕР_4 , бензином з вогненебезпечними властивостями, після чого здійснили підпал. Після цього неповнолітній ОСОБА_14 здійснив відеозйомку палаючого автомобілю на камеру мобільного телефону, який належав ОСОБА_11 , та, як підтвердження виконання завдання, неповнолітні відправили відео ОСОБА_4 , який використовував акаунт загальнодоступного ресурсу мережі Інтернет «Telegram» « ІНФОРМАЦІЯ_13 », а після того, як вогонь розповсюдився по автомобілю, неповнолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_14 зникли з місця вчинення злочину. В подальшому, за вчинення підпалу автомобілю марки «Kia Sorrento», ОСОБА_11 отримав на кріптогаманець переказ від ОСОБА_8 - грошову винагороду в сумі еквіваленту 1000 доларів США (42 000 грн), при цьому близько 10 000 грн віддав ОСОБА_14 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що автомобіль марки «Kia Sorrento», державний номерний знак НОМЕР_4 , належить на праві власності та використовується у службовій діяльності військовослужбовцем Збройних Сил України ОСОБА_15 , в результаті чого останньому здійснено перешкоди в законній діяльності та спричинено матеріальну шкоду.

Згідно з висновком пожежно-технічної експертизи від 26.11.2024 № СЕ-19/112-24/14057-ПТ, безпосередньою причиною виникнення пожежі автомобіля «Kia Sorrento», державний номерний знак НОМЕР_4 , є занесення стороннього джерела вогню, при цьому був використаний інтенсифікатор горіння з потужним вогневим імпульсом - легкозаймиста (горюча) рідина (світлий нафтопродукт), внесена на зовнішню поверхню в передній частині автомобіля, а в якості безпосереднього джерела запалювання могло бути використане полум`я сірника або запальнички.

Згідно з висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи від 26.11.2024 № 1872/24-27, вартість матеріального збитку, завданого внаслідок підпалу колісного транспортного засобу марки «Kia Sorrento», державний номерний знак НОМЕР_4 , пошкодженого внаслідок підпалу, складає 152198 (сто п`ятдесят дві тисячі сто дев`яносто вісім) грн 41 (сорок одна) коп.

3. 13.09.2024 (точний час в ході досудового розслідування невстановлений), неповнолітній ОСОБА_11 , разом із неповнолітнім ОСОБА_14 , маючи при собі пластикові пляшки із залишками бензина, який залишився після підпалу автомобілю марки «Kia Sorrento», переміщувались по вулиці вул. Андрія Норова, міста Кропивницький, де побачили автомобіль «Mitsubishi L200», державний номерний знак НОМЕР_5 , який був припаркований біля будинку АДРЕСА_6. Ідентифікувавши вказаний автомобіль за зовнішніми ознаками як військовий, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, неповнолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_14 здійснили відеозйомку вказаного автомобілю марки «Mitsubishi L200» на камеру мобільного телефону ОСОБА_11 , після чого, із застосуванням месенджеру «Telegram» відправили вказане відео ОСОБА_4 , який використовував акаунт загальнодоступного ресурсу мережі Інтернет «Telegram» « ІНФОРМАЦІЯ_13 ». Останнім було ідентифіковано належність даного автомобіля до майна Збройних Сил України, надано завдання щодо його знищення шляхом підпалу за винагороду в сумі 1000 доларів США.

Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України під час дії воєнного стану, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, неповнолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_14 облили моторний відсік зазначеного автомобілю «Mitsubishi L200», державний номерний знак НОМЕР_5 , бензином з вогненебезпечними властивостями, після чого здійснили підпал. Після цього неповнолітній ОСОБА_14 здійснив відеозйомку палаючого автомобілю на камеру мобільного телефону, який належав ОСОБА_11 , та, як підтвердження виконання завдання, неповнолітні відправили відео ОСОБА_4 , який використовував акаунт загальнодоступного ресурсу мережі Інтернет «Telegram» « ІНФОРМАЦІЯ_13 », а після того, як вогонь розповсюдився по автомобілю, неповнолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_14 зникли з місця вчинення злочину. В подальшому за вчинення підпалу автомобілю марки «Mitsubishi L200», ОСОБА_11 отримав від ОСОБА_8 на криптогаманець грошову винагороду в сумі еквіваленту 1000 доларів США (42 000 грн), при цьому близько 10 000 грн віддав ОСОБА_14 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що автомобіль марки «Mitsubishi L200», державний номерний знак НОМЕР_5 , належить на праві власності та використовується у службовій діяльності військовослужбовцем Збройних Сил України ОСОБА_16 , в результаті чого останньому здійснено перешкоди в законній службовій діяльності та спричинено матеріальну шкоду.

Згідно з висновком пожежно-технічної експертизи від 26.11.2024 № СЕ-19/112-24/14057-ПТ, безпосередньою причиною виникнення пожежі автомобіля «Mitsubishi L200», державний номерний знак НОМЕР_5 , є занесення стороннього джерела вогню, при цьому був використаний інтенсифікатор горіння з потужним вогневим імпульсом - легкозаймиста (горюча) рідина (світлий нафтопродукт), внесена на зовнішню поверхню в передній частині автомобіля, а як безпосереднє джерело запалювання могло бути використане полум`я сірника або запальнички.

Згідно з висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи від 22.11.2024 № 1869/24-27, вартість матеріального збитку, завданого внаслідок підпалу колісного транспортного засобу марки «Mitsubishi L200», державний номерний знак НОМЕР_5 , пошкодженого внаслідок підпалу, складає 88700 (вісім вісім тисяч сімсот) грн. 16 (шістнадцять) коп.

4. 16.09.2024 неповнолітній ОСОБА_12 , у вечірній переміщувався по вул. Вознесенська в місті Кропивницькому, де побачив автомобіль «Mersedes Benz МL 270» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_6 , 2002 року випуску, який був припаркований на прибудинковій території біля будинку №143/18 по вказаній вулиці. Ідентифікувавши вказаний автомобіль за зовнішніми ознаками як військовий, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, неповнолітній ОСОБА_12 здійснив фотозйомку автомобіля марки «Mersedes Benz МL 270» сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_6 , на камеру свого мобільного телефону марки «Motorola» IMEI1: НОМЕР_7 , IMEI2: НОМЕР_8 , з сім-карткою НОМЕР_9 , та із застосуванням месенджеру «Telegram» відправив вказані фотознімки ОСОБА_4 , який використовував акаунт загальнодоступного ресурсу мережі Інтернет «Telegram» « ІНФОРМАЦІЯ_13 ». Останнім ідентифіковано належність даного автомобіля до майна ЗСУ, надано завдання щодо його знищення шляхом підпалу за винагороду в сумі еквіваленту 1000 доларів США. Після чого, того ж дня, неповнолітній ОСОБА_12 , продовжуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, приблизно о 01 год 45 хв, перебуваючи поблизу автомобіля марки «Mersedes Benz МL 270» сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_6 , що знаходився на прибудинковій території біля приватного житлового будинку АДРЕСА_7, облив моторний відсік зазначеного автомобіля розчинником фарби з вогненебезпечними властивостями, після чого здійснив підпал.

Після чого неповнолітній ОСОБА_12 здійснив відеозйомку палаючого автомобіля на камеру свого мобільного телефону «Motorola» IMEI1: НОМЕР_7 , IMEI2: НОМЕР_8 , із сім-карткою НОМЕР_9 , та в подальшому, як підтвердження виконання завдання, відправив відео ОСОБА_4 , який використовував акаунт загальнодоступного ресурсу мережі Інтернет «Telegram» « ІНФОРМАЦІЯ_13 », за що отримав від ОСОБА_8 грошову винагороду в сумі еквіваленту 42000 грн на картковий рахунок, відкритий в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» / «Монобанк».

Досудовим розслідуванням встановлено, що автомобіль марки «Mersedes Benz МL 270» сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_6 , використовується у службовій діяльності військовослужбовцем ЗСУ- ОСОБА_17 .

Після того, як вогонь розповсюдився по автомобілю, неповнолітній ОСОБА_12 зник з місця вчинення злочину, спричинивши ОСОБА_17 матеріальну шкоду.

Згідно з висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи від 06.11.2024 № 1874/24-27, вартість матеріального збитку, завданого внаслідок підпалу колісного транспортного засобу «Mersedes Benz МL 270» сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_6 , пошкодженого внаслідок підпалу, складає 230261 (двісті тридцять тисяч двісті шістдесят одну) грн. 79 (сімдесят дев`ять) коп.

Згідно з висновком пожежно-технічної експертизи від 05.11.2024 № СЕ-19/112-24/13486-ПТ, безпосередньою причиною виникнення пожежі автомобіля марки «Mersedes Benz МL 270» сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_6 , є занесення стороннього джерела вогню, при цьому був використаний інтенсифікатор горіння з потужним вогневим імпульсом - легкозаймиста (горюча) рідина, внесена на зовнішню поверхню в передній частині автомобіля, а в якості безпосереднього джерела запалювання могло бути використане полум`я сірника або запальнички.

5. 28.10.2024 ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , взявши з собою заздалегідь придбані ємності з легкозаймистими рідинами прибули до ІНФОРМАЦІЯ_14, розташованого за адресою: АДРЕСА_8, де перелізли через огорожу аеродрому із тильного боку, облили вертоліт «Мі-2», який перебував на аеродромі та мав камуфльоване фарбування, а також траву навколо нього легкозаймистою рідиною - бензином з вогненебезпечними властивостями, після чого вчинили підпал, здійснили відеозйомку такого підпалу на камеру мобільного телефону, який належав ОСОБА_11 , та, як підтвердження виконання завдання, відправили відео ОСОБА_4 , який використовував акаунт загальнодоступного ресурсу мережі Інтернет «Telegram» « ІНФОРМАЦІЯ_13 », а після того, як вогонь розповсюдився, неповнолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_14 зникли з місця вчинення злочину.

В подальшому, о 04 год. 50 хв. 28.10.2024 за вчинення підпалу вертольоту «Мі-2», ОСОБА_11 отримав на свій кріптогаманець «Trust» від ОСОБА_8 грошову винагороду в сумі 1900 доларів США, яку, разом з ОСОБА_14 , вони витратили на свої потреби.

В той же час в ході досудового розслідування встановлено, що згідно з відповіддю ІНФОРМАЦІЯ_15, повітряне судно «Вертоліт Мі-2» № НОМЕР_24, заводський № НОМЕР_23, інвентарний № НОМЕР_25, стоїть на балансовому рахунку ІНФОРМАЦІЯ_15 та розташований на території ІНФОРМАЦІЯ_14 (АДРЕСА_8. Встановлено, що в результаті підпалу шкода йому не нанесена, оскільки полум`я згасло через опади.

6. 01.11.2024 неповнолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , взявши з собою заздалегідь придбані ємності з легкозаймистими рідинами та ножиці для різки дроту (далі - дроторіз), прибули до електропідстанції 35/10 кВ «УВТК» Інв. № 1000851 Кіровоградського МРЕМ ПАТ «Кіровоградобленерго», яка розташована у провулку Аджамському м. Кропивницький, та яка має важливе народногосподарське та оборонне значення.

Продовжуючи, свої злочинні дії, ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , об`єднанні єдиним спільним умислом, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, ослаблення України шляхом диверсії, а саме підпалу трансформатора, за допомогою дроторізу демонтували частину колючого дроту поверх огорожі підстанції, після чого ОСОБА_11 за допомогою ОСОБА_14 переліз через неї та облив зовнішнє устаткування підстанції «УВТК» легкозаймистою рідиною - бензином з вогненебезпечними властивостями, після чого здійснив підпал. В цей час неповнолітній ОСОБА_14 , який знаходився зверху огорожі підстанції здійснив відеозйомку палаючого трансформатору на камеру мобільного телефону, який належав ОСОБА_11 , та, як підтвердження виконання завдання, неповнолітні відправили відео ОСОБА_4 , який використовував акаунт загальнодоступного ресурсу мережі Інтернет «Telegram» « ІНФОРМАЦІЯ_13 », а після того, як вогонь розповсюдився по зовнішньому устаткуванню підстанції, неповнолітні ОСОБА_11 та ОСОБА_14 зникли з місця вчинення злочину. В подальшому за вчинення підпалу електропідстанції 35/10 кВ «УВТК» Інв. № 1000851, о 15 год 17 хв 01.11.2024 ОСОБА_11 отримав від ОСОБА_8 на свій кріптогаманець «Trust» грошову винагороду в сумі 800 доларів США, яку, разом з ОСОБА_14 , витратили на свої потреби.

7. 03.11.2024, перебуваючи в готелі «Колізей», за адресою: м. Кропивницький, провулок Річковий, б. 7а, ОСОБА_11 та ОСОБА_14 запропонували ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , досудове розслідування відносно якого здійснюється в окремому кримінальному провадженні, за грошову винагороду здійснити підпал електропідстанції 35/6 кВ «Розвідувальна» Інв. № 1000852 Кіровоградського МРЕМ ПАТ «Кіровоградобленерго», яка розташована в с. Первозванівка Кропивницького району Кіровоградської області, на що останній, переслідуючи корисливі мотиви погодився.

На виконання вказаного злочинного умислу, 05.11.2024 ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_18 , взявши з собою заздалегідь придбані три ємності з легкозаймистими рідинами та ножиці для різки дроту (далі - дроторіз), прибули до електропідстанції 35/6 кВ «Розвідувальна» Інв. № 1000852 Кіровоградського МРЕМ ПАТ «Кіровоградобленерго», яка розташована в с. Первозванівка Кропивницького району Кіровоградської області (координати Googlemaps 48.457884, 32.302911) та яка має важливе народногосподарське та оборонне значення.

Продовжуючи свої злочинні дії, того ж дня, о 07 год 38 хв, неповнолітні ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_18 , усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій, та бажаючи їх настання, за допомогою дроторізу демонтували частину колючого дроту поверх огорожі підстанції, після чого ОСОБА_11 за допомогою ОСОБА_14 переліз через неї та облив трансформатор легкозаймистою рідиною. В цей час ОСОБА_14 та ОСОБА_18 знаходилися за огорожею електропідстанції, при цьому ОСОБА_14 намагався здійснити відеозйомку підпалу, а ОСОБА_18 спостерігав за навколишньою обстановкою з метою подання сигналу про наближення сторонніх осіб, які б могли перешкодити вчиненню злочину, однак здійснити підпал вищезазначеним неповнолітнім особам не видалось за можливе, оскільки їх було затримано співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_12.

В той же час, ОСОБА_11 та ОСОБА_14 не повідомляли ОСОБА_18 про дійсну мету та мотиви вчинення даного кримінального правопорушення - здійснення диверсії з метою ослаблення держави на виконання завдання представників фсб рф, отриманого від ОСОБА_4 , який використовував акаунт загальнодоступного ресурсу мережі Інтернет «Telegram» « ІНФОРМАЦІЯ_13 », пропонуючи ОСОБА_18 лише грошову винагороду за надання їм певної допомоги у пошкодженні одного з об`єктів електроенергетики - електропідстанції.

8. На початку листопада 2024 року мешканець м. Кропивницький ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , досудове розслідування відносно якого здійснюється в окремому кримінальному провадженні, в ході особистого листування, отримав на свій номер аккаунту НОМЕР_10 в Інтернет-месенджері «Telegram» повідомлення від ОСОБА_4 , який використовував акаунт загальнодоступного ресурсу мережі Інтернет «Telegram» « ІНФОРМАЦІЯ_13 », який запропонував вчинити ряд підпалів об`єктів, які мають важливе народногосподарське значення за грошову винагороду, на що ОСОБА_19 надав добровільну згоду.

З метою перевірки можливостей ОСОБА_19 , ОСОБА_4 , який використовував акаунт загальнодоступного ресурсу мережі Інтернет «Telegram» « ІНФОРМАЦІЯ_13 », через мессенджер «Telegram», надав перевірочне завдання на підпал комплектної трансформаторної електропідстанції на території м. Кропивницького. Після проведеної попередньої розвідки, ОСОБА_19 за погодженням з ОСОБА_4 обрали об`єктом пошкодження комплектної-трансформаторної електропідстанції 805, за адресою: Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Виставкова, 9.

Так, після вищевказаних дій, на початку листопада 2024 року, ОСОБА_19 , близько 21 години 00 хвилин (точної дати та часу встановити не представилось за можливе), використовуючи заздалегідь підготовлені предмети для розповсюдження вогню, а саме пластикову пляшку з нафтопродуктом трубку, через яку заливав нафтопродукт у середину підстанції, здійснив, за допомогою запальнички, підпал комплектної трансформаторної електропідстанції 805, за адресою: Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Виставкова, 9.

При цьому ОСОБА_19 , усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій здійснив відеофіксацію підпалу комплектної трансформаторної електропідстанції 805, з метою подальшої передачі відеофайлів ОСОБА_4 , який використовував акаунт загальнодоступного ресурсу мережі Інтернет «Telegram» « ІНФОРМАЦІЯ_13 », в цілях отримання грошової винагороди, яку, в подальшому, йому надіслав ОСОБА_8 ..

Відповідно до відповіді з Комунального підприємства «Міськсвітло» Кропивницької міської ради № вих. 500 від 20.12.2024, комплектна трансформаторна підстанція 805, як об`єкт електроенергетики, належить до об`єднаної енергетичної системи України та забезпечує транзит інші ТП в мережі ліній 10 кв Ф-13Бл та безперебійним живленням електричною енергією 1 300 побутових та юридичних споживачі у м. Кропивницькому, тому має важливе народногосподарське значення.

9. 17.11.2024, ОСОБА_19 , в ході особистого листування у мессенджері «Телеграм», використовуючи особистий обліковий запис з номером НОМЕР_10 в Інтернет-месенджері «Telegram», отримав завдання від ОСОБА_4 , який використовував акаунт загальнодоступного ресурсу мережі Інтернет «Telegram» « ІНФОРМАЦІЯ_13 », стосовно підпалу автомобілів, які належать Національній поліції України. В ході листування ОСОБА_19 зазначив, що підпал зазначених автомобілів складно зробити та запропонував пошкодити два військових автомобілі, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_4 , на що ОСОБА_4 надав свою згоду.

В цей же день, отримавши вказане завдання, близько 01 год. 10 хв. ОСОБА_19 , усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, використовуючи заздалегідь підготовлені предмети для розповсюдження вогню, а саме пластикову пляшку з нафтопродуктом, вилив вміст пляшки на поверхню двох автомобілів та, за допомогою запальнички, здійснив підпал військових транспортних засобів «Opel Vivaro» (іноземна реєстрація: НОМЕР_11 , яким користується інспектор ОШБ «ЛЮТЬ» старший лейтенант поліції ОСОБА_20 (вогнем пошкоджено моторний відсік та передню частину автомобіля)) та «Mitsubishi L200» (транзитні номерні знаки НОМЕР_12 , яким користується військовослужбовець 3 полку ССО В/Ч НОМЕР_13 ОСОБА_21 , автомобіль перебуває на балансі військової частини (вогнем пошкоджено моторний відсік та передню частину автомобіля), які були розташовані за адресою: АДРЕСА_4 .

Внаслідок підпалів військових автомобілів «Opel Vivaro» та «Mitsubishi L200», які були розташовані за адресою: АДРЕСА_4, від вогню постраждали цивільні автомобілі, які були припарковані поруч з вищевказаними військовими транспортними засобами, а саме: «Skoda Octavia» (д.н.з. НОМЕР_14 . зареєстрована на ОСОБА_22 (пошкоджено передні фари та бампер)), «Volkswagen Polo» (д.н.з. НОМЕР_15 , зареєстрована на ОСОБА_23 (пошкоджено передні фари та бампер)), «ВАЗ 2110» (д.н.з. НОМЕР_16 . зареєстрований на ОСОБА_21 (пошкоджено передні фари, бампер та капот)), «ВАЗ 2110» (д.н.з. НОМЕР_17 , зареєстрована на ОСОБА_24 , (пошкоджено передні фари, бампер та капот)), «Volkswagen Tiguan» (д.н.з. НОМЕР_18 , зареєстрований на ОСОБА_25 (пошкоджено передні фари та бампер)), «Toyota Camry» (д.н.з. НОМЕР_19 зареєстрована на ОСОБА_26 (пошкоджено капот та двигун)), «Daewoo Lanos» (д.н.з. НОМЕР_20 , зареєстрований на ОСОБА_27 (пошкоджено передній бампер)).

При цьому ОСОБА_19 , усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій, здійснив відеофіксацію своїх дій на особистий мобільний телефон, з метою подальшої передачі відеофайлів ОСОБА_4 , який використовував акаунт загальнодоступного ресурсу мережі Інтернет «Telegram» « ІНФОРМАЦІЯ_13 », в цілях отримання грошової винагороди, яку, в подальшому, йому надіслав ОСОБА_8 ..

10. В період з 17 листопада 2024 року по 19 листопада 2024 року, ОСОБА_4 , у ході особистого листування з ОСОБА_19 , призначив цільове завдання щодо пошкодження об`єкту електроенергетики, а саме електропідстанції ПС 35/6 кВ «Розвідка», яка належить ПрАТ «Кіровоградобленерго», що розташована на території Первозванівської ОТГ Кіровоградської області, яку 05.11.2024 за завданням ОСОБА_4 та ОСОБА_8 не змогли знищити ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та ОСОБА_18 ..

Так, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_19 в період з 17 листопада 2024 року по 19 листопада 2024 року, близько 21 години 00 хвилин (точної дати та часу встановити не представилось за можливе), використовуючи заздалегідь підготовлені предмети для розповсюдження вогню, а саме пластикову пляшку з нафтопродуктом через отвір у дверях підстанції, за допомогою трубки, залив вміст пляшки у приміщення та використовуючи запальничку здійснив підпал електропідстанції ПС 35/6 кВ «Розвідка», що розташована на території Первозванівської ОТГ Кіровоградської області.

Після зазначених дій, ОСОБА_19 усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій здійснив відеофіксацію підпалу електропідстанції ПС 35/6 кВ «Розвідка», з метою подальшої передачі відеофайлів ОСОБА_4 , який використовував акаунт загальнодоступного ресурсу мережі Інтернет «Telegram» « ІНФОРМАЦІЯ_13 », в цілях отримання грошової винагороди, яку, в подальшому, йому надіслав ОСОБА_8 ..

Відповідно до відповіді з ПрАТ «Кіровоградобленерго» №5365/05/07 від 09.12.2024, електропідстанція ПС 35/6 кВ «Розвідка», має важливе народногосподарське значення та, як об`єкт електроенергетики, належить до об`єднаної енергетичної системи України та забезпечує безперебійним живленням електричною енергією 4 615 побутових та 196 юридичних споживачів.

11. В ході подальшого особистого листування з ОСОБА_4 , який використовував акаунт загальнодоступного ресурсу мережі Інтернет «Telegram» «ІНФОРМАЦІЯ_13», ОСОБА_19 отримав завдання щодо підпалу приміщення АТ «Укрпошта», що розташована у с. Іванівка Кропивницького р-ну Кіровоградської області.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на надання допомоги іноземній державі в підривній діяльності проти України, виконуючи завдання ОСОБА_4 , який використовував акаунт загальнодоступного ресурсу мережі Інтернет «Telegram» « ІНФОРМАЦІЯ_13 », усвідомлюючи та будучи впевненим, що останній є представником російських спецслужб, ОСОБА_19 , 25 листопада 2024 року, близько 06:00 (точного встановити не представилось за можливе), використовуючи заздалегідь підготовлені предмети для розповсюдження вогню, а саме пластикову пляшку з нафтопродуктом, розбив вікно у приміщенні АТ «Укрпошта», залив вміст пляшки з нафтопродуктом у середину та, за допомогою запальнички, здійснив підпал приміщення АТ «Укрпошта», що розташована за адресою: Кіровоградська обл., Кропивницький р-н, Соколівська територіальна громада, с.Іванівка, вул.Миру, буд.63.

Після зазначених дій ОСОБА_19 , усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки таких дій, в цілях отримання грошової винагороди, здійснив відеофіксацію підпалу приміщення АТ «Укрпошта», з метою подальшої передачі відеофайлів ОСОБА_4 , який використовував акаунт загальнодоступного ресурсу мережі Інтернет «Telegram» «ІНФОРМАЦІЯ_13».

Підозрюваним є (1) особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, (2) особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або (3) особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Тобто, кримінальний процесуальний закон визначає три рівнозначні випадки, за відповідності яким, особа вважається такою, що є підозрюваною у кримінальному провадженні.

У обставинах цього кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 йдеться про третій випадок, передбачений ч. 1 ст. 42 КПК України (підозрюваним є особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень).

Отже, для перевірки того, чи ОСОБА_4 набув статусу підозрюваного, необхідно встановити наявність таких фактів: (1) складення щодо особи повідомлення про підозру; (2) невручення повідомлення про підозру внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, відносно якої його складено; (3) вжиття заходів для вручення зазначеного повідомлення у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Отже, слідчий або прокурор повинен у день складення повідомлення про підозру вжити заходів до вручення повідомлення, а у випадку неможливості зазначеного через невстановлення місцезнаходження особи, вжити заходів для вручення повідомлення у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом.

У день складання повідомлення про підозру слідчим 14.02.2025, ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України, в порядку передбаченому Главою 11 КПК України, а саме його опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» № 34 (7959) від 14.02.2025 та на Офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , а також опубліковано повістку про виклик на 17.02.2025, 18.02.2025, 19.02.2025 за зазначеною в повістці адресою для отримання письмового повідомлення про підозру, допиту в якості підозрюваного тощо.

Жодного разу у призначений час ОСОБА_4 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив, що свідчить про умисні дії останнього, спрямовані на ухилення від явки до органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування останнього.

До того ж, неможливість безпосереднього вручення повідомлення про підозру ОСОБА_4 підтверджується і тим, що підозрюваний на теперішній час перебуває на території рф, де переховується від органів досудового розслідування та суду. Отже, об`єктивна можливість фізичного вручення повідомлення про підозру ОСОБА_4 у органу досудового розслідування була відсутня.

Отже, орган досудового розслідування, встановивши місцезнаходження підозрюваного, а саме це територія рф, здійснити свої повноваження, на даний час не видається за можливе, однак вжив усіх можливих та необхідних заходів для вручення ОСОБА_4 повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Також, слідчий суддя враховує, що КПК України не передбачає обов`язку чи права слідчого відкласти вручення повідомлення про підозру та чекати настання сприятливих обставин для його вручення.

Більше того, системне тлумачення ч.1 ст. 42 та ч. 1 ст. 278 КПК України вказує на те, що слідчий чи прокурор зобов`язані у день складення повідомлення про підозру її вручити безпосередньо, якщо протягом цього дня, намагаючись безпосередньо вручити повідомлення про підозру, вони не можуть встановити місцезнаходження особи, то зобов`язані вжити заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

За таких обставин, ОСОБА_4 набув статусу підозрюваного. Зазначене не спростовується тим, що підозрюваний перебуває на території рф і слідчий немає можливості у межах своїх повноважень використати інший спосіб повідомлення про підозру ОСОБА_4 як опублікування в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, адже, як уже зазначав слідчий суддя, це лише один із способів повідомлення, який може бути використаний на рівні з іншими, такими як надіслання поштою, електронною поштою, по телефону. Використання слідчим будь- якого із способів, є достатнім заходом, який передбачений процесуальним законом.

Слідчий суддя зауважує, що КПК України не встановлює критеріїв визначення обґрунтованості підозри. Однак кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

За практикою Європейського суду з прав людини розумна підозра у вчиненні кримінального правопорушення, про яку йдеться у статті 5 (підпункт «с» пункту 1) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Також ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, відповідно обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри (рішення ЄСПЛ у справах «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 та «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Надані слідчим докази, а саме: повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 30.09.2024; відповідь на доручення від 16.10.2024; протоколи огляду від 15.10.2024, від 15.10.2024; відповідь на доручення від 18.10.2024; протокол огляду від 18.10.2024; відповідь на доручення від 04.11.2024; протокол огляду від 04.11.2024; відповідь на доручення від 07.01.2025; відповідь на доручення від 10.02.2025; протоколи огляду від 25.12.2024, НСРД від 27.11.2024; слідчого експерименту від 09.12.2024, огляду від 15.01.2025, допиту підозрюваного від 26.12.2024,огляду від 07.02.2025, проведення слідчого експерименту від 10.01.2025, проведення слідчого експерименту від 13.01.2025, огляду від 05.11.2024, у сукупності свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України .

Оскільки на даному етапі кримінального провадження на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив про причетність ОСОБА_4 до вчинення злочинів, в яких він підозрюється, а пред`явлена підозра, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Слідчий суддя також вважає, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів, оскільки за його вчинення передбачено покарання у вигляді позбавлення строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, а тому, ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування. Такий висновок слідчого судді узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Крім того, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 є громадянином рф, співробітником спецслужб РФ та проживає на її території. Вказане свідчить про те, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 вчинить спроби покинути територію України та уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин. Отже, соціальні зв`язки підозрюваного на території України не є настільки міцними для того, щоб ОСОБА_4 на час розслідування та судового розгляду не вчинив спроб переховуватися від слідства та суду.

Має під собою підґрунтя й зазначений прокурором та слідчим ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 маючи можливість вільного пересування, може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, документів, які мають істотне значення для встановлення об`єктивних обставин кримінального правопорушення, про які невідоме органу досудового розслідування.

Доведений зазначений прокурором та слідчим ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 будучи громадянином рф та який проживає на даний час на її території, знаходячись на свободі, маючи можливість вільного пересування та контактів, ОСОБА_4 може незаконно впливати прямо чи опосередковано на свідків.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім цього, злочин, який ставиться в провину ОСОБА_4 вчинений за попередньою змовою групою осіб, є організатором злочинів, які вчинили інші особи, неодноразово організовував диверсії на території України з метою ослаблення держави та спрямовані на масове знищення людей, заподіяння тілесних ушкоджень чи іншої шкоди їхньому здоров`ю, на зруйнування або пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення. Знаходячись на свободі, він має можливість вчинювати інші подібні кримінальні правопорушення, а так само інші кримінальні правопорушення, так як підозрюваний своїми незаконними діями проявив схильність до скоєння злочинів.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Постановами слідчого від 20.20.2025 в рамках кримінального провадження підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у всеукраїнський та міжнародний розшук, оскільки підозрюваний перебуває на території рф, де переховується від органів слідства та продовжує вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, повідомлення про підозру йому було вручене в порядку, встановленому для вручення повідомлень.

Зазначене, з огляду також на вищевикладені обставини, здійснено згідно з ч. 1 ст. 281 КПК України, відповідно до якої, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного.

Слід зазначити, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, КПК України та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Кримінальне процесуальне законодавство України питання оголошення особи в розшук регулює виключно у ст. 281 КПК України, відповідно до якої особа оголошується в розшук винесенням постанови про це, здійснення розшуку може бути доручено оперативним підрозділам.

Поряд з цим, КПК України також передбачає процедуру видачі особи у рамках міжнародної правової допомоги (глава 44), а порядок здійснення оперативно-розшукової діяльності врегульовано Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність» № 2135- XII від 18 лютого 1992 року. За його положеннями підставами для проведення оперативно-розшукової діяльності є, зокрема, наявність достатньої інформації, одержаної в установленому законом порядку, що потребує перевірки за допомогою оперативно- розшукових заходів і засобів, про осіб, які переховуються від органів досудового розслідування, слідчого судді, суду (ст. 6); у сфері такої діяльності також застосовується міжнародне співробітництво із правоохоронними і спеціальними службами інших держав, які мають у своєму складі відповідні підрозділи, а також з міжнародними правоохоронними організаціями.

Отже, кримінальне процесуальне законодавство передбачає ряд процедур виконання постанови про розшук особи. Однак, положення ч. 6 ст. 193 КПК України умовою обрання тримання під вартою визначає саме те, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Адже, відповідно до ч. 7 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Подання скарги навіть на ті рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, не зупиняє виконання рішення чи дію слідчого, прокурора (ч.1 ст. 305 КПК України). Водночас, постанова про оголошення в розшук не оскаржується під час досудового розслідування і може бути предметом розгляду під час підготовчого провадження.

З огляду на викладене, особа вважається оголошеною в розшук з моменту прийняття відповідної постанови, зважаючи на те, що постанова про оголошення ОСОБА_4 у розшук відповідає положенням ч. 1 ст. 281 КПК України, що підтверджується матеріалами, доданими до клопотання, з урахуванням мотивів, викладених в цій ухвалі, підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, що оголошений у всеукраїнський та міжнародний розшук.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, раніше не судимий, а тому, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, а тому, відносно нього може бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує також обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме те, що характеристики з місця проживання не надано, що не свідчить про його міцні соціальні зв`язки в місці його постійного проживання, раніше не судимий, наявні вагомі докази про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України, та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється.

Запобігти встановленим ризикам, із урахуванням наведеного вище, можна шляхом обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Поряд з цим, у рамках цього провадження слідчий суддя не перевірятиме питання недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам. Адже, відповідно до ст. 194 КПК України, такі обставини встановлюються під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Натомість, згідно із ч. 6 ст. 193 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя перевіряє наявність тільки підстав, встановлених у ст. 177 КПК України. До того ж, КПК України визначає єдиний запобіжний захід, щодо якого можливе саме обрання - це тримання під вартою.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку щодо наявності підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Відповідно до положень абз. 7 ч. 4 ст. 183, ч. 4 ст. 197 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави та не зазначає строку дії цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-178, 182-184, 194, 196 - 197, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доставити підозрюваного до місця кримінального провадження для розгляду слідчим суддею питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_28