ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 листопада 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, інвалідності не маючого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 08.02.2024 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України (далі-КК) до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК,-

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 листопада 2024 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП №3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_6 , та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 19 січня 2025 року включно.

Одночасно підозрюваному ОСОБА_8 встановлено заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560,00 грн. Також слідчим суддею визначено, що у разі внесення підозрюваним ОСОБА_8 застави, у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України, на нього будуть покладені наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду у кримінальному провадженні за першою вимогою;

- не відлучатися із м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду залежно від стадії провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_8 строком до 19 січня 2025 року включно, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він 03.11.2024 року у нічний час доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 22:00 години, тобто в період воєнного стану, знаходячись за адресою свого мешкання: АДРЕСА_1 , помітив у раніше незнайомої йому потерпілої ОСОБА_10 , яка також перебувала в приміщенні вищевказаної квартири, так як прийшла до вищевказаної квартири, щоб забрати свідка ОСОБА_11 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, належні їй навушники марки «Apple», моделі «Airpods 3» в кейсі білого кольору з серійним номером №WN6PWKN69Y,які були в користуванні ОСОБА_12 та які потерпіла поклала до власної сумки, що знаходилась в приміщенні вищевказаної квартири. Після чого, поки ОСОБА_11 збирав свої речі, ОСОБА_10 відволіклась та залишила сумку без нагляду. В цей час, розуміючи, що власник вказаного вище майна ОСОБА_10 відволіклась, тобто її майно перебуває без нагляду, у ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел на викрадення чужого майна.

В цей же день, у нічний час доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 22:00 години, перебуваючи за адресою свого мешкання: АДРЕСА_1 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності свідків, очевидців та в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої ОСОБА_10 , діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, взяв з сумки потерпілої, тим самим таємно викрав навушники марки «Apple», моделі «Airpods 3» в кейсі білого кольору з серійним номером №WN6PWKN69Y, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3956 від 18.11.2024 становить 4,000 гривні.

Після чого, ОСОБА_8 , в подальшому розпорядився викраденим майном на свою користь, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 4,000 гривні.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

05.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК.

20.11.2024 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК.

В апеляційній скарзі захисник порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку з незаконністю та необґрунтованістю, необґрунтованістю та порушенням норм КПК.

Вважає, що ухвала суду постановлена упереджено необ`єктивним судом, з порушенням права та справедливий суд та без встановлення всіх обставин справи, важливих під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу.

В обґрунтування зазначає, що слідчий суддя при постановленні оскаржуваного рішення не врахував, що ОСОБА_8 свою вину у вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, розкаявся, надав послідовні показання слідчому, викупив із ломбарду телефон та повернув потерпілій. Також суд не врахував, що підозрюваний страждає на психічну хворобу, про що є відомості у справі, та має молодий вік 19 років.

Водночас наголошує на відсутності підстав, які могли б вказувати на ухилення підозрюваного від слідства та суду, продовження вчинення нових злочинів та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Разом з тим вказує, що зазначені слідчим ризики щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення інших кримінальних правопорушень є надуманими, недоведеними та спростовуються доказами про наявність постійного місця мешкання та розкаяння. Крім того, ОСОБА_8 не мав можливості надати характеристику з місця мешкання, так як його було взято під варту в день його затримання 21.11.2024 року, що унеможливило надати відповідні докази в підтвердження. Окрім того, переховування підозрюваного від слідства неможливо через обмеження в перетині кордону, встановлення воєнного стану в країні, а також через наявність блокпостів та інших заходів контролю за пересуванням громадян.

Таким чином, посилаючись на практику ЄСПЛ, сторона захисту вважає, що оскільки протягом розгляду клопотання не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, тому у відповідності до ч.4 ст.194 КПК наявні всі підстави для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

З огляду на викладене захисник просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 листопада 2024 року та постановити нову, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення захисника на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, який наполягав на її задоволенні, просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону в повній мірі дотримано слідчим суддею місцевого суду.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно вимог ч.1ст.194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, за приписами ст.178 КПК, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного/обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного/обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного/обвинуваченого; його майновий стан та наявність у нього судимостей тощо.

Згідно ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Як зазначено у п.5 ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 є раніше судимою особою, та санкція ч.4 ст.185 КК, за якою йому повідомлено про підозру, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Як зазначено у п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, як:

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчим суддям слід враховувати позицію ЄСПЛ, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, №182).

Згідно усталеної практики ЄСПЛ «обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими вона обґрунтовується, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК доведена прокурором та встановлена слідчим суддею під час судового розгляду клопотання, не оспорюється стороною захисту в апеляційній скарзі, а тому згідно ч.1 ст.404 КПК, судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, належним чином мотивовано слідчим суддею у своїй ухвалі. Так, слідчий суддя зазначив, що про наявність існування вказаних ризиків свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, а також дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , який не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, інвалідності не має, офіційно не працевлаштований, раніше судимий за злочини проти власності та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК в період іспитового строку за вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.02.2024 року, який відповідно до листа відділу пробації від 21.11.2024 року перебуває на виконанні з 20.03.2024 року, але засуджений ОСОБА_8 на облік не став та до відділу пробації не з`являється.

Разом з цим, слідчий суддя дійшов до переконання, що у судовому засіданні прокурором не доведено наявності ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК, а саме можливості підозрюваного ОСОБА_8 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що не оспорюється стороною обвинувачення, а отже ці висновки слід вважати доведеними.

Таким чином, всупереч твердженням сторони захисту, слідчий суддя, відповідно до ч.1 ст.178 КПК, врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у цьому злочині, та відомості про особу підозрюваного ОСОБА_8 в їх сукупності, зокрема, його вік та стан здоров`я, який не перешкоджає його перебуванню в ізоляції від суспільства, репутацію підозрюваного, майновий стан та сімейний стан, який не одружений, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, раніше судимий, інкримінований злочин вчинив в період іспитового строку та дії воєнного стану в країні, та дійшов до висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи, зокрема у вигляді домашнього арешту, на чому наполягає сторона захисту, не забезпечать його належної процесуальної поведінки та не зможуть запобігти встановленим ризикам.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК, недоведеність існування підстав для обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відсутність будь-яких обґрунтувань того, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного є безпідставними та суперечать матеріалам кримінального провадження.

На переконання апеляційного суду, аргументи сторони захисту та його посилання на наявність у підозрюваного ОСОБА_8 стійких соціальних зв`язків, постійного місця проживання та психічних захворювань, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки це не спростовує висновку суду про те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, стороною захисту не надано апеляційному суду об`єктивних медичних даних про те, що за станом свого психічного здоров`я ОСОБА_8 не може утримуватися під вартою в умовах слідчого ізолятора.

Також слідчий суддя, дотримуючись приписів ч.4 ст.182 КПК, правильно визначив розмір застави, який відповідає обставинам кримінального правопорушення, майновому та сімейному стану підозрюваного ОСОБА_8 , інших даних про його особу та встановлених судом ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, та є достатньою мірою для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, з наведенням відповідних мотивів, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, враховуючи обставини, передбачені ст.178 КПК, а також з дотриманням вимог ст.ст.194,196 КПК, дійшов висновку про доцільність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 19 січня 2025 року включно та альтернативою внесення застави. Тому доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 є безпідставними та задоволенню не підлягають, а ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою та відповідає вимогам ст.370 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 листопада 2024 року, якою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного за ч.4 ст.185 КК, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 19 січня 2025 року, включно, та альтернативою внесення застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560,00 грн - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4