Провадження № 1-кп/344/1087/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

педагога ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , учня 11-Б класу ліцею № 1 Іван-Франківської міської ради, неодруженого, раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) в умовах воєнного стану за наступних обставин.

Так, 29 травня 2024 року близько 17год. 10хв. неповнолітній ОСОБА_4 знаходився по АДРЕСА_2 , де побачив потерпілу ОСОБА_8 , яка в цей час знімала грошові кошти в банкоматі АТ КБ «Приватбанк», при цьому тримала в руках свій гаманець. В цей час у неповнолітнього ОСОБА_4 виник неправомірний умисел на відкрите заволодіння чужим майном, а саме гаманцем ОСОБА_8 . Реалізуючи свій протиправній намір неповнолітній ОСОБА_4 , у період дії на території України воєнного стану, який введений згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (з наступними змінами), діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій підійшов до ОСОБА_8 , несподівано для останньої, без застосування насильства, вихопив з її рук гаманець, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 4015 гривень та побіг у невідомому напрямку, незважаючи на вимогу потерпілої повернути викрадене майно. В подальшому неповнолітній ОСОБА_4 місце вчинення злочину покинув, а викраденим майном та грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на вищевказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та беззастережно, не оспорюючи кваліфікацію своїх дій, підтвердив всі без винятку викладені в обвинувальному акті обставини вчинення 29 травня 2024 року близько 17год. 30хв. по АДРЕСА_2 умисного відкритого викрадення гаманця у потерпілої ОСОБА_8 . Також пояснив, що коли він втікав з місця події гаманець викинув, згодом його знайшли працівники поліції. Він не зміг пояснити, чому так вчинив, однак у вчиненому він щиро розкаявся та пояснив, що завдані збитки добровільно повністю відшкодував, просив суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження судом встановлено порядок дослідження доказів в даному кримінальному провадженні та визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються і визнаються самим обвинуваченим. Суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу, дають можливість вирішити долю речових доказів та питання процесуальних витрат. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відтак суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; дані про особу винного; його молодий вік; він неодружений; є учнем 11-Б класу ліцею № 1 Іван-Франківської міської ради; на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває; за місцем навчання та проживання характеризується позитивно, а також умови життя та виховання неповнолітнього.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне та беззастережне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.

Крім цього, в досудовій доповіді Івано-Франківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області про обвинуваченого ОСОБА_4 зазначено низький рівень ризику вчинення нею повторного кримінального правопорушення та низький рівень ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, що свідчить про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Отже, враховуючи вищенаведене, думку прокурора, який просив із застосуванням ст. 69 КК України призначити обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки, потерпілої, яка викладена в її письмовій заяві та яка просила суворо ОСОБА_4 не карати, обвинуваченого, законного представника та захисника, які просили із застосуванням ст. 69 КК України призначити покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік, а також враховуючи дані про особу винного, який критично ставиться до вчиненого, при цьому наявні кілька обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і відсутні обставини, які обтяжують покарання, суд, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, вважає, що ОСОБА_4 на підставі ч. 1 ст. 69 КК України слід призначити основне покарання, не зазначене в санкції ч. 4 ст. 186 КК України, - пробаційний нагляд з покладенням необхідних обов`язків, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати покласти на обвинуваченого, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 судом не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України, та із застосуванням ч. 1 ст. 69 Кримінального кодексу України призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст. 59-1 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання та навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 9087 (дев`ять тисяч вісімдесят сім) гривень 36 копійки процесуальних витрат в кримінальному провадженні за проведення експертиз.

Речові докази:

- гаманець з картками магазину та банку, а також грошовими коштами в сумі 4015 гривень (постанова слідчого від 30 травня 2024 року), - повернути потерпілій ОСОБА_8 ;

- диски з відеозаписами (постанови слідчого від 30 травня 2024 року, - зберігати в матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення;

- пакет з слідами пальців рук та дактилокарту на ОСОБА_4 (постанова слідчого від 13 червня 2024 року), - знищити;

- одяг, взуття та сумку-барсетку (постанова слідчого від 30 травня 2024 року), повернути обвинуваченому ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення, інші учасники мають право отримати його копію.

Головуючий-суддя ОСОБА_9