Справа № 712/1528/25
Провадження № 1-кс/712/710/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Соснівського районного суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

Зміст поданої заяви та її обґрунтування

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність посадових осіб Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) після подання ним відповідної заяви.

Заяву обґрунтовує тим, що 04.02.2025 він подав заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 372 КК України, слідчим ОСОБА_4 та прокурорами ОСОБА_5 і ОСОБА_6 . Однак станом на 07.02.2025 відомості за його заявою до ЄРДР не внесено.

З огляду на вказане, просить зобов`язати уповноважену особу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області внести відомості за заявою до ЄРДР, надати витяг із ЄРДР та пам`ятку потерпілого.

Узагальнені позиції учасників судового провадження

Заявник ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Представник особи, бездіяльність якої оскаржується, у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, причини неприбуття не повідомив.

З огляду на вказане, приймаючи до уваги встановлені в ч. 2 ст. 306 КПК України строки розгляду скарг цієї категорії, слідчим суддею визнано за можливе прийняти рішення за скаргою за відсутності представника Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області на підставі наданих скаржником матеріалів, що відповідає положенням ч. 3 ст. 306 КПК України.

Мотиви та оцінка слідчого судді

На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК).

Чинний КПК закріплює наступну процедуру початку досудового розслідування. Так, слідчий, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР (ч. 1 ст. 214 КПК).

Крім цього, відповідно до п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК до ЄРДР, серед іншого, вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

З аналізу вказаних норм вбачається обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення. При цьому, варто наголосити, що передбачена чинним КПК процедура внесення відомостей не свідчить, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, а передбачає те, що для перевірки відповідних підстав не потрібно проводити оцінку викладених у заяві відомостей, а необхідно перевірити зміст самої заяви.

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у заяві має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України).

У випадку, якщо зі змісту заяви про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ній, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі заяви не мають вноситися до ЄРДР.

Разом з тим, стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати його з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому, зокрема, є: встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (стаття 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК.

Реалізуючи функцію судового контролю, слідчим суддею досліджено подані скаржником матеріали.

Установлено, що ОСОБА_3 звернувся 04.02.2024 до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області із заявою про злочин, передбачений ч. 1 ст. 372 КК України (притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності). У заяві йшлося про те, що за відсутності достатніх та допустимих доказів слідчий та прокурори скерували стосовно нього до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 345 КК України.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що у заяві не міститься конкретних фактичних відомостей та обставин відомих заявнику, що вказували або могли б свідчити про вчинення тих злочинів, про які йдеться у ній. Зазначена заява ґрунтується на суб`єктивній оцінці ОСОБА_3 проведених слідчих (процесуальних) дій та прийнятих рішень у кримінальному провадженні, допустимості та достатності доказів для притягнення його до кримінальної відповідальності.

Необхідно зазначити, що ч. 1 ст. 36 КПК України передбачено, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування або прокурора урегульовано КПК України, зокрема положеннями § 3 глави 26 КПК України.

Згідно із ст. 42 КПК України підозрюваний має право оскаржувати рішення, дії та бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом, а обвинувачений, серед інших прав, має право брати участь під час судового розгляду у допиті свідків обвинувачення або вимагати їхнього допиту, а також вимагати виклику і допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення, а також збирати і подавати суду докази.

Статтею 23 передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Відповідно до ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Ураховуючи наведене, слідчий суддя констатує, що скаржник фактично спонукає провести оцінку зібраних у кримінальному провадженні щодо нього доказів слідчого в іншому кримінальному провадженні та надати їм власну оцінку, підміняючи таким чином установлений порядок оскарження рішень та дій слідчого й прокурора, а також повноваження, якими наділений виключно суд під час розгляду кримінального провадження по суті. При цьому, не зазначає будь-яких вагомих обставин, існування яких обґрунтовує необхідність внесення відомостей до ЄРДР та перевірки їх засобами кримінального процесу паралельно з оцінкою судом.

За наведених обставин, слідчий суддя не знаходить підстав для висновків, що мала місце бездіяльність уповноваженої особи Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР після отримання 04.02.2025 заяви ОСОБА_3 про кримінальні правопорушення.

Приймаючи це рішення, слідчий суддя також бере до уваги те, що внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: (1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу (2) не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; (3) порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; (4) використання інструментів ст. 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за ст. 214 КПК України), а також (5) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (ст. 383 КК України), що не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в ст. 2 КПК України.

Керуючись ст. 214, 303-304, 306, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

1.У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області щодо невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

2.Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

3.Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі її подання ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

4.Повний текст ухвали оголошено 08 год 30 хв 13.02.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1