Справа №639/691/25
Провадження №1-кп/639/202/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2025 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за №0000007 від 03.01.2025 року, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вільшани Дергачівського району Харківської області, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працюючої, незаміжньої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_7 , 2013 р.н., ОСОБА_8 , 2020 р.н., раніше не судимої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 24.12.2024 приблизно об 11 год. 30 хв., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, знаходилася на робочому місці у магазині «Свіжина» за адресою м. Харків, пр-т. Ново-Баварський, буд. 81А, де на той час працювала продавцем. В цей час ОСОБА_5 побачила у шухляді під касовим апаратом банківську картку АТ «Приват Банк» з № НОМЕР_1 , яка має безконтактний спосіб оплати та яку ОСОБА_6 залишив у магазині «Свіжина» з власної необережності.

Після чого, ОСОБА_5 , реалізуючи свій протиправний намір, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що банківська картка відповідно до примітки до ст. 358 КК України є офіційним документом, не маючи наміру її повертати, привласнила вказану банківську картку з шухляди та поклала її у подальшому до себе в гаманець.

Таким чином, ОСОБА_5 з метою подальшого викрадення грошових коштів, які знаходились на рахунку вказаної банківської карти, виконала усі дії, які вважала за необхідне для привласнення офіційного документу, яким є банківська картка АТ «Приват Банк», і яка відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. ст. 1 і 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошових коштів в Україні» та ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» відповідає визначенню поняття «офіційний документ» та є його різновидом.

Після цього, ОСОБА_5 по закінченню робочої зміни з вказаним офіційним документом, виданим на ім`я ОСОБА_6 , з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

Крім того, ОСОБА_5 24.12.2024 у денний час доби, близько 13:24, у період воєнного стану, поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, будучи обізнаними про Указ Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні, маючи при собі привласнену банківську картку АТ «Приват Банк» з № НОМЕР_1 , яка має безконтактний спосіб оплати, перебувала у магазині «Свіжина», за адресою м. Харків, пр-т. Ново-Баварський, буд. 81А, де працювала продавцем.

Саме в той час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів, що знаходяться на банківській карті, власником яких є ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, свідомо бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, за рахунок злочинної діяльності, маючи доступ до банківської картки АТ «Приват Банк» з № НОМЕР_1 , яка має безконтактний спосіб оплати, здійснила покупку продуктів на суму 169 грн. 60 коп., чим завдала матеріальної шкоди ОСОБА_6 .

Крім того, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого єдиного умислу, 25.12.2024 у денний час доби, близько 15:30, прибула до магазину «Свіжина», за адресою: м. Харків, пр-т. Ново-Баварський, буд. 81А, де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, свідомо бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, за рахунок злочинної діяльності, маючи доступ до банківської картки АТ «Приват Банк» з № НОМЕР_1 , яка має безконтактний спосіб оплати, здійснила покупку продуктів на суму 223 грн. 30 коп. та на суму 178 грн. 69 коп., чим завдала матеріальної шкоди ОСОБА_6 .

Крім того, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого єдиного умислу, 25.12.2024 близько 16:33, прибула до магазину «Свіжий кошик», за адресою: м. Харків, вул. Китаєнка, буд. 8, де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, свідомо бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, за рахунок злочинної діяльності, маючи доступ до банківської картки АТ «Приват Банк» з № НОМЕР_1 , яка має безконтактний спосіб оплати, здійснила покупку продуктів на суму 92 грн. 10 коп. та на суму 126 грн. 40 коп., чим завдала матеріальної шкоди ОСОБА_6 .

Крім того, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого єдиного умислу, 25.12.2024 близько 19:33, прибула до магазину «Рошен», за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 147, де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, свідомо бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, за рахунок злочинної діяльності, маючи доступ до банківської картки АТ «Приват Банк» з № НОМЕР_1 , яка має безконтактний спосіб оплати, здійснила покупку продуктів на суму 323 грн. 90 коп. та на суму 174 грн. 00 коп., чим завдала матеріальної шкоди ОСОБА_6 .

Крім того, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого єдиного умислу, 25.12.2024 близько о 20:47, прибула до магазину «Рулька», за адресою: Харківська обл., Дергачівський р-н., с. Вільшани, вул. Центральна, буд. 1В, де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, свідомо бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, за рахунок злочинної діяльності, маючи доступ до банківської картки АТ «Приват Банк» з № НОМЕР_1 , яка має безконтактний спосіб оплати, здійснила покупку продуктів на суму 298 грн. 00 коп. та на суму 414 грн. 64 коп., чим завдала матеріальної шкоди ОСОБА_6 .

Крім того, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого єдиного умислу, 25.12.2024 близько о 20:55, прибула до магазину «Рулька», за адресою: Харківська обл., Дергачівський р-н., с. Вільшани, вул. Базарна, буд. 1А, де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, свідомо бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, за рахунок злочинної діяльності, маючи доступ до банківської картки АТ «Приват Банк» з № НОМЕР_1 , яка має безконтактний спосіб оплати, здійснила покупку продуктів на суму 408 грн. 78 коп. та на суму 476 грн. 50 коп., чим завдала матеріальної шкоди ОСОБА_6 .

Крім того, ОСОБА_5 продовжуючи реалізацію свого єдиного умислу, 26.12.2024 близько 06:40, прибула до супермаркету «АТБ-маркет», за адресою: м. Харків, пр-т. Ново-Баварський, 77, де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, свідомо бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, за рахунок злочинної діяльності, маючи доступ до банківської картки АТ «Приват Банк» з № НОМЕР_1 , яка має безконтактний спосіб оплати, здійснила покупку продуктів на суму 278 грн. 90 коп. та на суму 209 грн. 90 коп., чим завдала матеріальної шкоди ОСОБА_6 .

В результаті протиправного діяння ОСОБА_5 завдала потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 3374 гривень 71 копійку.

27.01.2025 року між прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 (з письмової згоди потерпілого ОСОБА_6 ), якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченою ОСОБА_5 , її захисником ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

В угоді про визнання винуватості визначено, що обвинувачена ОСОБА_5 під час досудового розслідування та судового розгляду повністю та беззастережно визнала свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень за обставин, викладених у повідомленні про підозру та обвинувальному акті. ОСОБА_5 щиро розкаялася у вчиненому, активно сприяла проведенню досудового розслідування.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн., за ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, на остаточне призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням та покладенням на неї обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_6 , обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник адвокат ОСОБА_4 , просили суд прийняти рішення про затвердження угоди про визнання винуватості від 27.01.2025 року.

Вислухавши думку учасників підготовчого провадження, дослідивши наявні матеріали судової справи та кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступних висновків.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Вимогами п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, зокрема, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Вказані вимоги ч. 4 ст. 469 КПК України прокурором було дотримано.

Так, прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 отримано письмову згоду потерпілого ОСОБА_6 від 27.01.2025 року на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000007 від 03.01.2025 року.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні яких обвинувачена ОСОБА_5 визнала себе винуватою, відповідно до вимог ч. 5 ст. 12 КК України є кримінальним проступком та тяжким злочином відповідно.

Обвинувачена ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання, що вона підтвердила під час проведення підготовчого судового засідання. Обвинувачена цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено прокурором, потерпілим, обвинуваченою та захисником під час підготовчого судового засідання.

Зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінальних правопорушень є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.1 ст. 357 КК України як привласнення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів та за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Згідно ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_5 встановлено, що вона на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, незаміжня, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_7 , 2013 р.н., ОСОБА_8 , 2020 р.н., зареєстрована та має місце постійного проживання, раніше не судима.

Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України, які згідно з положеннями ст. 12 КК України, відносяться до категорії кримінального проступку та тяжкого злочину відповідно, надана письмова згода потерпілого на укладення вказаної угоди, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі ст. 75 КК України суд вважає можливим звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши їй іспитовий строк та поклавши на неї обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень можливо без реального відбування покарання у виді позбавлення волі.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався, підстав для його обрання суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.373, 374, 376, 394, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27.01.2025 року по кримінальному провадженню №0000007 від 03.01.2025 року, укладену між прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 , її захисником ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання:

-за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.;

-за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо вона протягом іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї судом обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- 4 CD-R диски, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити зберігати там же (к/п а.с. 39, 47, 55, 69).

Відповідно до ст.476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право впродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захиснику та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1