Провадження № 1-кп/470/5/25
Справа № 470/538/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року с-ще Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 , в режимі відеоконференції прокурора відділу процесуального керівництва Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , секретаря судового засідання ОСОБА_10 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Березнегувате кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 жовтня 2022 року за №0000259 та кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 вересня 2022 року за №0000106 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 та ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Березнегуватського районного суду Миколаївської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 та ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України.

Ухвалою судді від 25 жовтня 2023 року у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання, ухвалою суду від 10 листопада 2023 року дане кримінальне провадження призначене до судового розгляду, а 04 грудня 2024 року за ухвалою суду обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 01 лютого 2025 року включно.

В ході судового розгляду прокурор Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Зі змісту клопотання вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні трьох епізодів особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, зокрема незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин, які він вчинив у складі організованої групи за участю ОСОБА_11 , матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Під час досудового розслідування стосовно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в ході судового розгляду судом було продовжено та на даний час він закінчується. Враховуючи, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які кримінальним законом України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема можливість обвинуваченого переховуватися від суду, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення та покарання, яке йому загрожує, незаконно впливати на свідків з метою зміни показань, наданих на досудовому розслідуванні, оскільки вони судом ще не всі допитувались, та вчиняти інші кримінальні правопорушення, через відсутність джерел доходу та наявність не погашеної судимості, прокурор просив продовжити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор підтримав зазначене клопотання та просив його задовольнити, інший прокурор в судовому засіданні вважала клопотання таким, що підлягає задоволенню, однак обвинувачені та їх захисники вважали, що клопотання є необґрунтованим, а для продовження запобіжного заходу відсутні правові підстави. Зокрема обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_9 зазначили, що ризики, зазначені прокурором в клопотанні, є недоведеними будь-якими письмовими доказами та будуються на припущеннях, доказів вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень прокурором не надано, обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, а тому йому можливо змінити запобіжний захід на більш м`який цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши думку учасників процесу та перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного.

З ухвали Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 04 грудня 2024 року вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 01 лютого 2025 року включно.

Підставами для постановлення судом вказаної ухвали було продовження існування ризиків, передбачених п.п.1,3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, можливість обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків кримінального правопорушення з метою зміни показань, наданих на досудовому розслідуванні та продовжити злочинну діяльність.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Так ОСОБА_6 , який не одружений, утриманців не має, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких корисливих злочинів, органом досудового розслідування поставлено у вину вчинення трьох епізодів особливо тяжкого корисливого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, у складі організованої групи, за який кримінальним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, він обвинувачується у вчиненні збуту психотропних речовин військовослужбовцям Збройних сил України, які залучені до захисту суверенітету і територіальної цілісності України, тимчасово дислокувалися на території за місцем проживання обвинуваченого та на даний час продовжують там дислокуватися.

При встановленні продовження існування ризику впливу на свідків слід врахувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, відповідно до ст.352 КПК України.

Так ч.14 ст.352 КПК України передбачає, що свідок може бути допитаний повторно в тому самому або наступному судовому засіданні за його клопотанням, за клопотанням сторони кримінального провадження або за ініціативою суду, зокрема, якщо під час судового розгляду з`ясувалося, що свідок може надати показання стосовно обставин, щодо яких він не допитувався.

Ці дані вказують на те, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема, обвинувачений, враховуючи кількість епізодів, тяжкість кримінального правопорушення та покарання, яке передбачене за його вчинення, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків кримінального правопорушення з метою зміни показань, наданих на досудовому розслідуванні та в суді, оскільки обвинувачений обізнаний про їх анкетні дані, та продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, в тому числі пов`язані з незаконним обігом особливо небезпечних психотропних речовин.

Доводи обвинуваченого про недоведеність прокурором належними та допустимими доказами у справі його вини у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень судом до уваги не приймаються, оскільки за вимогами ст.ст.363-368 КПК України питання доведеності вини обвинуваченого вирішується судом лише у нарадчій кімнаті після закінчення з`ясування обставин справи, перевірки їх доказами, судових дебатів та останнього слова обвинуваченого.

Статтею 17 Закону України від 23 серпня 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

На думку суду, обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються, та не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Разом з тим, достатні відомості про усунення та відсутність на теперішній час тих обставин, які раніше стали підставою для обрання у відношенні обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутні, а отже, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього судом не встановлено.

Тому, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_6 підлягає задоволенню, а доводи обвинуваченого та захисника ОСОБА_9 про недоведеність прокурором ризиків, передбачених ст.177 КПК України, спростовуються дослідженими матеріалами кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.183, 194, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_2 про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, задовольнити.

Обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 31 березня 2025 року включно.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, а особою, яка тримається під вартою в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1