Справа №295/3275/25
У Х В А Л А

іменем України

02.04.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мирне, Сімферопольського району, Автономної Республіки Крим, громадянина України, проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, який відбуває покарання у ДУ Житомирська установа виконання покарань (№4), початок строку покарання: 23.11.2022, кінець строку покарання: 06.06.2027,

про звільнення засудженого від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь, -

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 , з клопотанням про звільнення засудженого від призначеного покарання, у зв`язку з декриміналізацією вчинених ним діянь, у порядку, передбаченому п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, ст. ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 (далі - Закон № 3886-ІХ).

Адвокат ОСОБА_3 , який є захисником засудженого ОСОБА_4 , подав до суду заяву про розгляд без його участі клопотання, яке підтримав та просив задовольнити.

Представник установи виконання покарань подав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання просив вирішити відповідно до вимог закону.

Засуджений, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, згоден на розгляд клопотання за його відсутності.

Прокурор клопотання адвоката ОСОБА_3 підтримав.

Вивчивши зміст клопотання захисника, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання, зокрема, про звільнення від покарання у випадку, передбаченому частиною 2 ст. 74 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено у новій редакції, відповідно до якої викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Таким чином, внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вартість якого не перевищує розміру двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення кримінального правопорушення, перестало бути кримінально караним діянням.

За загальним правилом, закріпленим у частині 2 статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, внесені Законом № 3886-ІХ зміни мають зворотну дію у часі, тобто поширюється на діяння, які вчинені до 09.08.2024, тому скасовують кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином шкоди меншого розміру, ніж установлено нормою закону.

Судом установлено, що ОСОБА_4 неодноразово засуджений:

- вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20.10.2020 за ч. 1 ст. 191 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.

Згідно з даним вироком ОСОБА_4 вчинив один епізод шахрайства 10.03.2018 на суму 2545 грн та за його вчинення особа не підлягає звільненню від покарання, оскільки сума майна, яким заволодів засуджений, на момент вчинення правопорушення перевищувала розмір 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому таке діяння засудженого є кримінально караним.

Таким чином вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20.10.2020, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 191 КК України до штрафу у розмірі 850 грн слід виконувати самостійно.

- вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 04.10.2021 за ч. 2 ст. 186, ст. ст. 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки.

Відповідно до даного вироку ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке є кримінально караним і не підлягає декриміналізації.

- вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.06.2022 за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Згідно з даним вироком ОСОБА_4 вчинив один епізод таємного викрадення чужого майна (крадіжку) 04.05.2022 на суму 309,50 грн, за вчинення якого він підлягає звільненню від покарання, оскільки сума викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала розміру 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому таке діяння не є кримінально караним.

- вироком Придніпровського районного суду м. Черкас від 28.07.2022 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Відповідно до даного вироку ОСОБА_4 вчинив декілька епізодів таємного викрадення чужого майна (крадіжок), а саме: 12.01.2022 на суму 2998,10 грн, 12.01.2022 на суму 1657 грн, 12.01.2022 на 1440 грн, 13.01.2022 на суму 778,33 грн, 14.01.2022 на суму 452,90 грн, 14.01.2022 на суму 735,28 грн, 22.01.2022 на суму 366,07 грн та 25.01.2022 замах на крадіжку майна на суму 529,33 грн.

Декриміналізації підлягають наступні епізоди крадіжок майна, зокрема: 12.01.2022 на суму 1657 грн та 1440 грн, 13.01.2022 на суму 778,33 грн, 14.01.2022 на суму 452,90 грн та 735,28 грн, 22.01.202 на суму 366,07 грн, а також замах на крадіжку 25.01.2022 на суму 529,33 грн, за вчинення яких засуджений підлягає звільненню від покарання, оскільки сума викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала розміру 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому такі діяння не є кримінально караними.

Натомість епізод відкритого викрадення чужого майна від 12.01.2022 на суму 2998,10 грн не підлягає декриміналізації, оскільки грабіж є кримінально-караним діянням.

Таким чином ОСОБА_4 слід вважати засудженим за вироком Придніпровського районного суду м. Черкас від 28.07.2022 за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, з урахуванням вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 04.10.2021 за ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_4 слід визначити остаточне покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

- Вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.11.2022 за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі.

За даним вироком ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (грабіж), яке є кримінально караними та не підлягає декриміналізації.

- вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2022 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Згідно з даним вироком ОСОБА_4 вчинив один епізод таємного викрадення чужого майна (крадіжку) 07.02.2022 на суму 413,78 грн, за вчинення якої він підлягає звільненню від покарання, оскільки сума викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала розміру 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому не є кримінально караним діянням.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено висновок щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки та наголошено, що Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ, яким внесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотну дію в часі.

Таким чином, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна є по суті зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки у КК України цей розмір не визначений, він указаний у ст. 51 КУпАП. Отже, вчинені засудженим окремі діяння щодо таємного викрадення чужого майна або замах на них на даний час відносяться до адміністративних правопорушень та не є кримінально - караними. Попри відсутність прямих законодавчих змін до КК України, діючі норми КУпАП дають підстави для висновку про декриміналізацію таких діянь засудженого.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» у 2018 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2018 у розмірі 1762 грн.

Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік» у 2022 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2022 у розмірі 2481 грн.

Враховуючи викладене вище, оскільки згідно з вироками Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.06.2022, Придніпровського районного суду м. Черкас від 28.07.2022 (за епізодами від 12.01.2022 на суму 1657 грн та 1440 грн, 13.01.2022 на суму 778,33 грн, 14.01.2022 на суму 452,90 грн та 735,28 грн, 22.01.202 на суму 366,07 грн, 25.01.2022 на суму 529,33 грн), Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2022, ОСОБА_4 вчинив крадіжки майна та замахи на таємне викрадення чужого майна на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення кримінальних правопорушень, що відповідно до Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караними діяннями на даний час, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для звільнення засудженого від призначених за цими вироками покарань на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Натомість за вироком Придніпровського районного суду м. Черкас від 28.07.2022, за яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України (за епізодом грабежу 12.01.2022 на суму 2998,10 грн), за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.11.2022, за яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України, вчинені засудженим діяння є кримінально -караними та декриміналізації не підлягають.

З урахуванням наведеного вище, ОСОБА_4 слід вважати засудженим за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.11.2022 за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-ІХ, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 - задовольнити.

Привести вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.06.2022, Придніпровського районного суду м. Черкас від 28.07.2022, Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2022 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.06.2022 за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке його засуджено.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Придніпровського районного суду м. Черкас від 28.07.2022 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України, а саме за епізодами крадіжок майна, а саме: 12.01.2022 на суму 1657 грн та 1440 грн, 13.01.2022 на суму 778,33 грн, 14.01.2022 на суму 452,90 грн та 735,28 грн, 22.01.202 на суму 366,07 грн та замах на крадіжку 25.01.2022 на суму 529,33 грн, у зв`язку з усуненням караності діянь, за які особу засуджено.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 08.12.2022 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке особу засуджено.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.11.2022 за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати за вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23.11.2022.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її постановлення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1