У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2024 рокуСправа № 634/393/19 Провадження № 1-в/634/68/24

Сахновщинський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Красноградського районного сектору №3 державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Сахновщина Харківської області подання Красноградського районного сектору №3 державної установи «Центр пробації» в Харківській області про приведення вироку Сахновщинського районного суду Харківської області від 05.12.2019 року відносно ОСОБА_5 відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ,

встановив:

29.11.2024 року начальник Красноградського районного сектору №3 державної установи «Центр пробації» в Харківській області звернувся до суду з поданням про приведення вироку Сахновщинського районного суду Харківської області від 05.12.2019 року стосовно ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ.

Подання обґрунтовано тим, що 11.01.2020 року до Красноградського районного сектору №3 філії державної установи «Центр пробації» в Харківській області надійшов на виконання вирок Сахновщинського районного суду Харківської області від 05.12.2019 року відносно ОСОБА_5 , засудженого за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09 серпня 2024 року, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту вироку Сахновщинського районного суду Харківської області від 05.12.2019 року вбачається, що ОСОБА_5 в кінці грудня 2017 року вчинив крадіжку майна, завдавши матеріальної шкоди на суму 650 грн., в січні 2018 року вчинив крадіжку майна, завдавши матеріальної шкоди на суму 680 грн., що є меншою за розмір, з якого, відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ настає кримінальна відповідальність.

Враховуючи положення ст. 58 Конституції України, ст. 5 КК України щодо принципу зворотної дії закону в часі, просив суд вирішити питання про приведення вироку Сахновщинського районного суду Харківської області від 05.12.2019 року стосовно засудженого ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Прокурор просив задовольнити подання та вказав, що даний вирок не виконаний в зв`язку з тим, що ОСОБА_5 під час відбуття іспитового строку вчинив інші кримінальні правопорушення. На даний час справа відносно нього перебуває на розгляді в Сахновщинському районному суді та Диканському районному суді Полтавської області рішення у кримінальних провадженнях не прийнято.

Представник Красноградського районного сектору №3 філії державної установи «Центр пробації» в Харківській області в судовому засіданні подання підтримав, просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав подання органу пробації та зазначив, що відносно нього в суді перебуває кримінальне провадження по якому він утримується під вартою.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши подання та матеріали особової справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вироком Сахновщинського районного суду Харківської області від 05.12.2019 року за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на один рік. Згідно зі ст. 76 КК України на засудженого в період іспитового строку були покладені обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набрав законної сили 09.01.2020 року.

Згідно ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

За правилами ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин. Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Відповідно до копій обвинувального акту від 05.03.2020 року у кримінальному провадженні № 0000012 від 10.01.2020 року за ч.2 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення 12.12.2019 року та 31.01.2020 року.

Згідно копії обвинувального акту від 16.07.2020 року у кримінальному провадженні № 0000106 від 04.04.2020 року за ч.2 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення в середині березня 2020 року та 26.03.2020 року.

Враховуючи викладене, суд вважає, що надані докази підтверджують наявність на даний час незнятої і непогашеної судимості у ОСОБА_5

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Сахновщинського районного суду Харківської області від 05.12.2019 року, ОСОБА_5 був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185 КК України за епізодом в кінці грудня 2017 року, яким завдано матеріального збитку на суму 650 грн та в січні 2018, яким завдано матеріального збитку на суму 680 грн.

Станом на 01.01.2017 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1544 грн, станом на 01.01.2018 року - 1762 грн.

Таким чином, станом на день вчинення крадіжок розмір викраденого складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У зв`язку із зазначеним, оскільки кримінальна караність діянь, за вчинення яких засуджено ОСОБА_5 , усунута, суд приходить до висновку про те, що на підставі ч. 2 ст.74 КК України засудженого необхідно звільнити від призначеного покарання за ч.3 ст.185 КК України, що призначене за вироком Сахновщинського районного суду Харківської області від 05.12.2019 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

постановив:

Подання Красноградського районного сектору №3 філії державної установи «Центр пробації» в Харківській області про приведення вироку Сахновщинського районного суду Харківської області від 05.12.2019 року відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання за вироком Сахновщинського районного суду Харківської області від 05.12.2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст.ст. 104, 75, 76 КК України з іспитовим строком на 1 рік у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду на протязі семи днів з моменту її проголошення через Сахновщинський районний суд Харківської області.

Повний текст ухвали складено 27.12.2024 року.

Суддя: