Справа № 2033/1-83/11
Провадження № 1/645/1/24
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підсудного - ОСОБА_5 ,

захисника підсудного - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 162, ч. 2 ст. 189, ч.4 ст.296, ч. 3 ст. 357 КК України, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова знаходиться вищевказана кримінальна справа.

Суд, враховуючи положення розділу ІІІ КПК України (в редакції 1960 року), розпочав провадження по кримінальній справі із проведення попереднього розгляду для з`ясування питань, регламентованих ст.237 вказаного Кодексу.

У судовому засіданні захисник підсудного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання прозакриття кримінальної справи та звільнення особи від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності. Письмове клопотання долучено до справи.

Підсудний ОСОБА_5 погодився із клопотання захисника про закриття кримінальної справи та звільнення його від кримінальної відповідальності та зазначив, що розуміє наслідки закриття провадження і що закриття провадження з цих підстав не є реабілітуючим.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотанння захисника не заперечував.

За результатом розгляду клопотання суд вважає необхідним зазначити наступне.

Згідно з обвинувальним висновком, затвердженим прокурором 30.03.2010 року ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він будучи призначеним наказом №247 о/с від 17.07.2008 року начальника ГУМВС України в Харківській області на посаду оперуповноваженого УБОЗ ГУМВС України в Харківській області, маючи спеціальне звання капітана міліції, будучи працівником правоохоронного органу, 22.11.2008 року, приблизно о 18:00 год, знаходячись у громадському місці, в приміщенні кафе «Смак», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Мироносицька, 94, перебуваючи у нетверезому стані, виражаючись нецензурною лайкою, грубо порушував громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства та нехтуючи існуючими нормами моралі, намагаючись самоствердитись за рахунок приниження оточуючих осіб. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на здійснення хуліганських дій, пов`язаних з особливою зухвалістю та виключним цинізмом, за межами приміщення вищевказаного кафе, ОСОБА_5 вийшов на вулицю та в порушення вимог інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, заряджених резиновими або аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом №622 від 21.08.1998 МВС України, здійснив 2 постріли з пістолету «Форт-12Р», який є спеціальним засобом для спричинення тілесних ушкоджень, в сторону проїзної частини та автомобіля марки «Mercedes GL», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи при цьому створення реальної загрози для життя та здоров`я громадян.

Дії ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.4 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, із застосуванням спеціально пристосованого предмету для спричинення тілесних ушкоджень.

Окрім того, 30.04.2009 року в період часу з 12:00 до 13:00 години на перехресті 2-го Орловського в`їзду та вулиці Зернової, 2-А в місті Харкові, на прилеглій території до прохідної елеватора ДП ДАК «Хліб України» ТЗП» ОСОБА_5 за попередньою змовою з невстановленими співробітниками міліції, отримав дані від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про наявність боргових зобов`язань у ТОВ «Центр агропромислових інвестицій «Кредит-Агро», керівником якого є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перед ТОВ «Валтар-Агро», директором якого є ОСОБА_8 , сприймаючи ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , представниками ТОВ «Центр агропромислових інвестицій «Кредит-Агро», використовуючи факт наявності грошової заборгованості на загальну суму 252943,70 грн. ТОВ «Центр агропромислових інвестицій «Кредит-Агро» перед ТОВ «Валтар-Агро», умисно, протиправно, з корисливих мотивів пред`явив останнім вимогу про те, щоб ОСОБА_9 , передав йому грошові кошти в розмірі 1 млн. грн., що не передбачено наявними господарсько-правовими зобов`язаннями між вказаними суб`єктами господарювання, погрожуючи в іншому випадку позбавленням життя ОСОБА_9 .

Вищевказана погроза позбавлення життя ОСОБА_9 супроводжувалась демонстрацією невстановленим співробітником міліції кобури з вогнепальної зброї, що сприймалось ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 як реальна погроза життю та здоров`ю ОСОБА_9 з боку ОСОБА_5 та невстановленого співробітника міліції, в результаті чого у ОСОБА_9 склалось уявлення про те, що якщо він виконає пред`явлені в його адресу вимоги з боку ОСОБА_5 , то погроза ним буде реалізована.

Дії ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.2 ст. 189 КК України, як вимога про передачу чужого майна в особливо великому розмірі з погрозою вбивства, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Окрім цього, ОСОБА_5 14.12.2009 року в період часу з 18:00 години до 20:00 години умисно, незаконно, порушуючи конституційне право ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на недоторканість житла за адресою: АДРЕСА_2 , проник у вказане житло, яке належить на праві власності ОСОБА_13 на підставі договору дарування, серії ВКІ №221088, застосовуючи відносно останньої насилля, яке виражалось в нанесенні легких тілесних ушкоджень, що підтверджується висновком №6653-ая109 від 27.12.2009 судово-медичної експертизи, а також погрожуючи ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в подальшому застосуванні насильницьких дій.

Дії ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.2 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи із застосуванням насилля, а також погрозою його застосування.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на посягання на авторитет органів державної влади, ОСОБА_5 в період часу з 14.12.2009 року по 15.12.2009 року, точного часу слідством не встановлено, за місцем мешкання ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , умисно, незаконно, таємно заволодів паспортом громадянина України, серії НОМЕР_2 , виданого 29.09.2005 Орджонікідзевським РВ ХДУ ГУМВС України в Харківській області, на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспортом громадянина України для виїзду за кордон, серії НОМЕР_3

Дії ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.3 ст. 357 КК України, а саме незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом та іншими важливими особистими документами.

Положеннями ст. 7-1 КПК України (в редакції 1960 року) визначено, що провадження в кримінальній справі може бути закрито судом у зв`язку із закінченням строків давності.

Згідно з ч. 2 ст. 11-1 КПК України (в редакції 1960 року) суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 Кримінального кодексу України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років (ч. 2 ст. 49 КПК України).

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років (ч. 3 ст. 49 КПК України).

З матеріалів справи вбачається, що постановою Фрунзенського районного суду м.Харова від 09.07.2010 року задоволено клопотання прокурора та змінено підсудному ОСОБА_5 запобіжний захід з підписки про невиїзд на утримання під вартою.

З журналу судового засідання, проведеного у вказаний день (09.07.2010) вбачається, що після заявлення прокурором клопотання про зміну підсудному запобіжного заходу у судовому засіданні було оголошено перерву, однак підсудний ОСОБА_5 не з`явився до зали суду після закінчення перерви. Захисник підсудного пояснив його відсутність поганим самопочуттям. Проте, в подальшому до справи не були долучені докази поважності причин неявки ОСОБА_5 в судове засідання 09.07.2010 року.

У судове засідання 26.07.2010 року підсудний не з`явився, захисник підсудного, згідно протоколу судового засідання, повідомив, що місцезнаходження його підзахисного йому не відомо, телефон останнього вимкнений.

Постановою Фрунзенського районного суду м.Харова від 26.07.2010 року підсудний ОСОБА_5 був оголошений у розшук, проведення якого було доручено Фрунзенському РВ ХМУ УМВС України в Харківській області. Провадження у кримінальній справі було призупинене до виявлення підсудного.

Згідно інформації УБОЗ ГУ МВС в Харківській області, розшук ОСОБА_5 здійснювався з 11.08.2010 року, з метою розшуку вказаної особи було проведено наступні заходи: надіслано орієнтування до територіальних підрозділів МВС та УБОЗ областей, виставлено сторожові картки на перетин державного кордону та в АДБ при ГУМВС в областях і паспортних службах, ОСОБА_5 оголошений у міждержавний розшук, перевірено ймовірність реєстрації розшукуваного на території рф, тощо.

Ухвалою Фрунзенського районного суду від 27.11.2020 року поновлено кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.162, ч.3 ст. 357, ч.4 ст. 296, ч.2 ст. 189 КК України.

З ухвали вбачається, що 26.11.2020 року до суду надійшов лист начальника Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_15 , згідно якому ВКП ГУНП в Харківській області було доставлено обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, факт ухилення підсудного ОСОБА_5 від суду не викликав у суду сумнівів, у зв`язку із чим постановою від 13.06.2023 року судом було відмовлено захиснику підсудного ОСОБА_5 адвокату ОСОБА_16 у задоволенні клопотання та звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності.

Велика Палата Верховного суду у постанові від 02.02.2023 року у справі № 735/1121/20 постановила висновок про те, що особа, котра ухилялася від досудового розслідування або суду, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованих строків, передбачених частиною першою статті 49 КК, подовжених на час ухилення. Встановлені частиною другою цієї статті загальні строки повинні застосовуватися лише в разі, якщо вони сплинули на час розгляду справи судом, тобто минуло більш як п`ять років з дня вчинення кримінального проступку і понад п`ятнадцять років з дня вчинення злочину.

Як вже було зазначено вище, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 162, ч. 2 ст. 189, ч.4 ст.296, ч. 3 ст. 357 КК України.

Встановлені у ч. 2 ст. 49 КК України загальні строки давності повинні застосовуватися лише в разі, якщо вони сплинули на час розгляду справи судом, тобто якщо минуло понад п`ятнадцять років з дня вчинення злочину. Такі строки для злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України сплинули 22 листопада 2023 року, для злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України 30 квітня 2024 року, для злочину, передбаченого ч. 2 ст. 162 КК України 14 грудня 2024 року. Для проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України 15.12.2014 року.

Таким чином, станом на 16.12.2024 року закінчилися строки притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності у даній кримінальній справі.

Судом підсудному ОСОБА_5 роз`яснено наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, передбачених ст. 49 КК України.

У судовому засіданні не встановлено обставин, які б виключали звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 162, ч. 2 ст. 189, ч.4 ст.296, ч. 3 ст. 357 КК України, та закриття даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

При цьому, суд звертає увагу, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо. Закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК, тобто з нереабілітуючих підстав, не виключає можливості цивільно-правової відповідальності особи за шкоду, заподіяну нею, і не позбавляє потерпілих права звернутися до суду у порядку цивільного судочинства за захистом своїх майнових прав (Постанова ВС від 29.07.2021 року, справа № 552/5595/18).

Згідно з ч. 1 ст. 282 КПК (1960 року) Якщо під час судового розгляду справи будуть установлені підставі для закриття справи, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 статті 6 і статтями 7, 7-2, 8, 9, 10, 11-1 цього Кодексу, суд, вислухавши думку учасників судового розгляду і висновок прокурора, своєю мотивованою ухвалою, а суддя - постановою, закриває справу.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 330 КПК (1960 року).

Питання про судові витрати суд вирішує з додержанням правил

статті 93 цього Кодексу. Оскільки даною нормою встановлено покладення судових витрат лише на засудженого, то судові витрати в цій справі належить віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 7-1, 11-1, 282 КПК України (в редакції 1960 року), суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника підсудного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 162, ч. 2 ст. 189, ч.4 ст.296, ч. 3 ст. 357 КК України на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження закрити на підставі ст.ст. 7-1, 11-1, 282 КПК України (в редакції 1960 року).

Запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, застосований до ОСОБА_5 постановою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 07.12.2020 року, - після набрання ухвалою законної сили скасувати.

Речові докази:

- пістолет «Форт-12Р» - пристрій для відстрілу патронів несмертельної (травматичної) дії колібру 9 мм, який знаходиться у камері схову прокуратури м.Харкова знищіти;

- матеріали облікової справи пістолета «Форт-12Р»; дозвіл № 4414; додаток до інструкції АІФС «Арсенал»; картка-заява № 44/14 від 19.03.2004; заява ОСОБА_5 , довідка № 40/308 від 18.03.2004; копія картки-замісника № 73; копія паспорта ОСОБА_5 ; рапорт ст. ІРС Фрунзенського РВ ХМУ № 59/2810; квитанція № 40; дублікат дозволу № 2840 - залишити зберігати в матеріалах кримінальної справи;

- паспорт громадянки України ОСОБА_13 для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 ; паспорт громадянки України ОСОБА_14 серії НОМЕР_2 ; свідоцтво про народження ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; договір дарування квартири АДРЕСА_3 , серії ВКІ № 221088№ довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру ОСОБА_17 ; довідка ФОП ОСОБА_13 ; довідка ФОП ОСОБА_14 ; ключ № 06535 з брелком у вигляді червоної туфлі та чорного медведя; ключ «Мультилок 7х7» - вважати повернутими потерпілим.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів до Харківського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1