УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

Справа № 621/663/25

Провадження № 1-кс/621/138/25

16 березня 2025 року м. Зміїв Харківської області

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене начальником Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 ,

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вовчанськ Вовчанського району Харківської області, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, неодруженого, із середньою освітою, раніше судимого: 01.02.2023 вироком Зміївського районного суду Харківської області за ч.ч.1, 3 ст.185, ч.3 ст. 187 КК України, до позбавлення волі на строк 7 років 5 місяців. 21.04.2024 ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова звільнений від відбуття покарання умовно-достроково в зв`язку зі службою в ЗСУ за контрактом,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Ст. слідчий відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_9 , в провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000146 від 14.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим вироком Зміївського районного суду Харківської областімвід 01.0.2.2023 року за ч.1,3 ст.185, ч.3 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк 7 років 5 місяців, та 21.04.2024 звільнений на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від відбуття покарання умовно-достроково в зв`язку зі службою в ЗСУ за контрактом, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив аналогічний злочин. Так, 13.03.2025, близько 21 год. 30 хв., більш точного часу встановити не представилось за можливе, ОСОБА_5 разом із раніше знайомим ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходились на АДРЕСА_2 , де у них виник спільний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном шляхом нападу з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи.

З метою реалізації свого кримінально протиправного умислу, в цей же день, а саме 13.03.2025, близько 21 год. 30 хв., більш точного часу встановити не представилось за можливе, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_10 , на авто марки ВАЗ моделі 21099, приїхали до ділянки вулиці поруч із територією домоволодіння АДРЕСА_2 , після чого з метою забезпечення конспіративності та недопущення викриття своєї протиправної діяльності, вдягли на обличчя попередньо заготовлені маски типу балаклави, а також взявши із собою в якості знаряддя злочину металеву монтировку, через незачинену хвіртку незаконно проникли до території вказаного домоволодіння. В цей час у дворі знаходився власник домоволодіння ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Помітивши останнього, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , бажаючи довести свій злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення шляхом нападу до кінця, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи, в умовах дії воєнного стану на території України, який введено з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами,) та в подальшому неодноразово продовженим, діючи узгоджено, наблизились до ОСОБА_11 , після чого ухопивши руками за шию та інші частини тіла, силою заволокли останнього до приміщення літньої кухні. В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_10 повалили потерпілого на ліжко, та продовжуючи насильно утримувати його, усвідомлюючи, що він є особою похилого віку, подолавши його волю до можливого спротиву, користуючись своєю фізичною перевагою, почали погрожувати застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, в тому числі зазначеною металевою монтировкою, та наявної, з їх слів, вогнепальної зброї, вимагаючи від останнього повідомити місце знаходження грошових коштів та цінного майна. В свою чергу, ОСОБА_11 , знаходячись в безпорадному стані, відчуваючи реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, вказав на барсетку, де зберігались його особисті кошти, а саме 16000 гривень та 100 доларів США. Отримавши інформацію про місце зберігання грошових коштів, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 незаконно заволоділи ними, після чого припинили тримати потерпілого та покинули територію вказаного домоволодіння.

14.03.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку статті 208 КПК України.

15.03.2025 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 статті 187 Кримінального кодексу України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим, та наявність ризиків, визначених статтею 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які можуть зберігати на собі сліди злочину та мати значення для справи, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на потерпілого та свідків, слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання, вказуючи на обґрунтованість підозри у вчиненні тяжкого правопорушення, особу підозрюваного та наявність ризиків, визначених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України. Зазначив, що існують достатні ризики для втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки останній після вчинення кримінального правопорушення покинув місце події та був виявлений 14.03.2025 працівниками поліції. Наведене свідчить про високий ризик переховування його від органів досудового розслідування та суду, а також про ризик вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Слідчий ОСОБА_12 підтримав подане клопотання. Просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Звернув увагу суду на те, що підозрюваний ОСОБА_13 раніше вчиняв аналогічні напади на осіб похилого віку з метою протиправного заволодіння чужим майном, і на даний час підозрється у вчиненні такого ж правопорушення, здійсненого в період умовно-дострокового звільнення від відбування попереднього покарання, при цьому залишивши військову службу за контрактом.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати до нього менш суворий запобіжний захід у виді домашнього арешту. Вказав, що підозра не є обгрунтованою, він не вчиняв вказаного правопорушення, а речові докази, які віднайдені в його автомобілі під час затримання, йому підкинули працівники поліції. Він не збирається переховуватися від поліції чи чинити вплив на свідків і потерпілого, а тому просив не застосовувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_14 заперечувала проти задоволення клопотання та просила обрати підозрюваному менш суворий запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, вказавши, що ризики, на які посилається прокурор у клопотанні, належним чином не обгрунтовані, а причетність ОСОБА_13 до вчинення вказаного правопорушення не підтверджується належними доказами.

На обгрунтування доводів клопотання в судовому засіданні досліджено письмові докази:

- Витяг з ЄРДР №0000146 від 14.03.2025, внесеного за частиною 4 статті 187 Кримінального кодексу України;

- рапорт ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області від 14.03.2025,

- заяву ОСОБА_11 від 14.03.2025 про вчинене кримінальне правопорушення,

- заяву ОСОБА_11 від 14.03.2025 про дозвіл на огляд домоволодіння,

- протокол огляду місця події від 14.03.2025

- пояснення ОСОБА_15 від 14.03.2025,

- пояснення ОСОБА_16 від 14.03.2025,

- Акт про застосування службової собаки від 14.03.2025

- протокол допиту свідка від 14.03.2025,

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_11 від 14.03.2025,

- протокол затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину ОСОБА_5 від 14.03.2025,

- протокол затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину ОСОБА_10 від 14.03.2025,

- протокол огляду місця події від 14.03.2025, автомобіля ВАЗ 21099, в ході якого вилучено речові докази;

- постанова про визнання предметів в якості речових доказів від 14.03.2025,

- копію документів, що характеризують особу підозрюваного, в тому числі характеристику за місцем реєстрації, відомості про наявність судимостей;

- копію повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 15.03.2025, передбаченого ч.4 статті 187 Кримінального кодексу України.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши письмові докази, додані до клопотання, слідчий суддя зазначає наступне:

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді судді суду першої інстанції - належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ч.1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 статті 177 Кримінального процесуального України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Частиною 1, частиною 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

1) до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений не виконав обов`язки, покладені на нього при застосуванні іншого, раніше обраного запобіжного заходу, або не виконав у встановленому порядку вимог щодо внесення коштів як застави та надання документа, що це підтверджує;

2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

3) до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину;

4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

6) до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом ІХ цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ч.1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

В судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який, у разі визнання винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від 8 до 15 років з конфіскацією майна.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (п.32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Наявність обґрунтованої підозри сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бекчієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Суд також приймає до уваги роз`яснення Верховного Суду, який у своєму Листі № 1/0/2-22 від 03.03.2022 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» вказав, що слідчим суддям (суду) необхідно зважати на обставини воєнного стану, що введений в Україні з 24.02.2022 в зв`язку з агресією російської федерації, та вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів.

Враховуючи дію в Україні воєнного стану, пов`язаного зі збройною агресією російської федерації, та близькість місця проживання підозрюваного до зони активних бойових дій і тимчасово непідконтрольних державі територій, суд вважає ризик ймовірного переховування та втечі достатньо високим.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні існують ризики, наведені слідчим та прокурором у клопотанні, які підтверджені належними й допустимими доказами, а саме: підозрюваний може переховуватися від органу досудового слідства, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які можуть зберігати на собі сліди злочину та мати значення для справи, незаконно впливати на потерпілого та свідків, місце перебування яких відоме підозрюваному, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати провадженню іншим чином.

Відповідно до п.1 ч.4 статті 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

Кримінальне правопорушення вчинено підозрюваним із застосуванням насильства, небезпечного для здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, в період дії в Україні воєнного стану, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку діяння таунеможливлює, на думку суду, обрання менш суворих запобіжних заходів у виді домашнього арешту та особистого зобов`язання.

За таких обставин слідчий суддя вважає клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На думку суду, не зважаючи на виключний характер такого запобіжного заходу, його застосування є доцільним в умовах воєнного стану для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання ризикам, визначеним статтею 177 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене начальником Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят днів), починаючи з 14 березня 2025 року по 12 травня 2025 року, але в межах строку досудового розслідування, у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" без визначення застави.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з 14 березня 2025 року.

Виконання ухвали доручити співробітникам Батальйону конвойної служби Головного управління Національної поліції в Харківській області та направити підозрюваного до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Зобов`язати слідчого негайно повідомити родичів підозрюваного про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її проголошення з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 17.03.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1