печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва клопотання прокурора першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001117 від 10.12.2024,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001117 від 10.12.2024.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000094 від 20.01.2020 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор зазначав, що з 12.12.2024 по теперішній час, підозрюваному та його захиснику відповідно до обов`язку, покладеного на сторону обвинувачення, зазначеному у частинах другій, третій, четвертій статті 290 КПК України було надано доступ до усіх матеріалів кримінального провадження із зазначенням їх переліку.

Прокурор у клопотанні зазначає, що метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, ураховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним особливо тяжкого злочину, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, та відсутність можливості запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а також враховуючи обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились, з урахуванням того, що стадія ознайомлення сторін кримінального провадження з матеріалами досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України триває, виникла необхідність у продовженні строку застосування вищевказаного запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з викладених в ньому підстав, просив задовольнити.

Захисник щодо задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що ризики не доведені, підозра необґрунтована, тому просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Вивчивши клопотання, заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов такого висновку.

Згідно зі статтею 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Відповідно до положень статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Згідно зі статтею 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Вказаною статтею також передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, згідно з якою слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку запобіжного заходу до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 199 КПК України передбачено, що прокурором має бути доведено, крім іншого, обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу, а також довести обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя враховує частину п`яту статті 9 КПК України, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

При розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує позицію, викладену у пункті 17 рішення ЄСПЛ від 02.08.2001 у справі «Манчіні проти Італії», відповідно до якої з огляду на їхній вплив та спосіб виконання, обидва застосовані … запобіжні заходи - тримання під вартою у в`язниці і домашній арешт - були позбавленням волі за змістом підпункту (с) пункту 1 статті 5 Конвенції.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного, слідчим суддею також враховані вимоги пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Слідчим суддею встановлено, що 18.09.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим, з вищою освітою, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, РНОКПП НОМЕР_1 , повідомлено про те, що він підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем в особливо великому розмірі, а також у видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів (службове підроблення), тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.09.2024 у справі № 757/4229/24-к застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною строком до 18.11.2024 у період часу з 22:00 до 08:00 наступної доби залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з покладенням на підозрюваного, наступних обов`язків:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі міста, де підозрюваний проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

15.11.2024 постановою заступника Генерального прокурора України строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000094 від 20.01.2020 продовжено до трьох місяців, тобто до 18.12.2024 включно.

18.11.2024 ухвалою Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/54092/24-к продовжено строк дії запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 17.12.2024 включно, у виді домашнього арешту із забороною строком до 18.12.2024 у період часу з 22:00 до 05:00 наступної доби залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням отримання медичної допомоги та необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій воєнного, техногенного чи природнього характеру, та продовжено строк дії наступних обов`язків:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

12.12.2024 досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні завершено, його матеріали відкрито сторонам кримінального провадження для ознайомлення.

Убачається, що досудове розслідування завершено та стороні обвинувачення необхідно виконати вимоги статті 290 КПК України.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», пункт 175; «Cebotari v. Moldova», пункт 48; «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», пункт 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджуються долученими в обґрунтування клопотання матеріалами.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя бере до уваги те, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах. При цьому, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора обставини, у слідчого судді є всі підстави вважати про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Крім того, вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

У рішенні ЄСПЛ в справі «Клішин проти України» зазначено, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Разом з тим, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень прокурора про те, що підозрюваний має намір перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими статтею 177 КПК України.

Доводи, які зазначені в клопотанні прокурора про продовження застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Слідчий суддя вважає, що існує ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний цілком розуміє тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим. Однак, з огляду на те, що ОСОБА_4 до теперішнього часу не ухилявся від досудового розслідування і не давав підстав для сумнівів у цьому, слідчий суддя вважає такий ризик незначним. Оцінка ризику втечі, відповідно до практики ЄСПЛ, має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти росії», § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» § 58).

Ризик того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин справи, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (рішення ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови»).

Згідно з наданими прокурором документами, 12.12.2024 підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001117, надано доступ до матеріалів досудового розслідування у порядку, визначеному статтею 290 КПК України. Тому зазначений вище прокурором ризик в судовому засіданні не підтверджений.

Ризик тиску на свідка, спеціаліста (експетра) та інших учасників кримінального провадження може бути визнано на початкових стадіях процесу, як встановлено рішенням ЄСПЛ «Яжинський проти Польщі», але зі спливом часу інтереси слідства стають недостатніми: за нормального перебігу подій ризики зменшуються з часом, завдяки проведенню дізнання, перевірок, дачі показань - рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії».

Доказами в обґрунтування такого ризику можуть бути: підтверджуючі документи, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку; незаконний вплив на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, що також підтверджується документально. Однак сторона обвинувачення не надала слідчому судді доказів на підтвердження наявності такого ризику. Крім того, вказаного ризику можна уникнути шляхом покладення на підозрюваного певного обов`язку.

Щодо ризику можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, то він є сумнівним та розцінюється як домисел, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаного слідчому судді не надано, а тому таке твердження є лише припущеннями прокурора.

Слідчим суддею встановлено, що на теперішній час у кримінальному провадженні досудове розслідування завершено та стороною обвинувачення відкрито матеріали досудового розслідування, проте обставиною, яка перешкоджає закінченню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді є складність кримінального провадження, та як наслідок великий обсяг матеріалів досудового розслідування, з якими необхідно ознайомити підозрюваних та їх захисників.

Також необхідно врахувати, що сторона захисту може мати свої матеріали, які буде використовувати як докази у суді, з якими сторона обвинувачення повинна ознайомитись.

У судовому засіданні прокурором було доведено, що виконати вимоги статті 290 КПК України раніше, у межах строку дії ухвали слідчого судді, не виявилось можливим з об`єктивних причин, оскільки підозрюваний та його захисник не ознайомилися в повному обсязі з матеріалами кримінального провадження.

Варто зазначити, що виконання вимог статті 290 КПК України має вирішальне значення для кримінального провадження, оскільки якщо сторона не здійснить відкриття матеріалів, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

За викладених обставин убачається, що на даний час у кримінальному провадженні продовжують існувати обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених статтею 176 КПК України.

Разом з цим, з огляду на ті обставини, що слідчому судді надані фактичні дані на підтвердження визначеного місця проживання підозрюваного, міцних соціальних зв`язків підозрюваного, який є не судимим, позитивно характеризується, і такі обставини хоча і не спростовують існування ризиків, проте долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів щодо наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених статтею 177 КПК України, які б давали підстави для продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу, на якому наполягає сторона обвинувачення.

У пункті 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурор в судовому засіданні не довів, що наведені в клопотанні обставини виправдовують подальше застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а тому не знаходить підстав для задоволення клопотання.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та для досягнення мети запобігання встановленому ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, дійшов висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України.

Питання щодо доведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись статтею 29 Конституції України, статтями 2, 8, 9, 176- 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 198, 199, 309, 532, 534 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці, а саме до 15.02.2025 включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покладається на слідчого у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Слідчий суддя ОСОБА_1