УХВАЛА

Справа № 621/147/25

Провадження 1-кс/621/44/25

24 січня 2025 року м. Зміїв Харківської області

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 ,

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Харків, українки, громадянки України, зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 , в провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000582 від 16.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи прямий умисел, спрямований на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, реалізуючи свій намір, переслідуючи мету особистого збагачення, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 13.12.2024, з корисливих мотивів, в порушення «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого Постановою КМУ № 589 від 03.06.2009, з метою подальшого збуту, незаконно придбала в невстановленому в ході досудового розслідування місці та при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, особливо небезпечну психотропну речовину - "PVP", яку стала незаконно зберігати за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою її подальшого збуту.

13.12.2024 року, о 16:07 год., ОСОБА_5 , реалізуючи свій умисел, спрямований на незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення за рахунок протиправної діяльності, перебуваючи в приміщенні квартири за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення оперативної закупки, незаконно збула ОСОБА_9 , який виступив зі зміненими анкетними даними, один паперовий згорток, всередині якого знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, яка містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, за яку отримала від ОСОБА_9 (анкетні дані якого змінено) грошові кошти у сумі 300,00 гривень.

13.12.2024 року, о 16:15 год., ОСОБА_9 , в приміщенні поліцейської станції за адресою: Харківська обл., Чугуївський р-н, с-ще Слобожанське, вул. Дружби, буд. 6, в присутності понятих, добровільно видав працівникам поліції: один паперовий згорток, всередині якого міститься порошкоподібна речовина, яка відповідно до висновку експерта № СЕ-19/121-24/37462- НЗПРАП від 23.12.2024 за результатами судової експертизи дослідження матеріалів, речовин і виробів, за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої обмежено - PVP, маса PVP склала: 0,1015г. Вищевказану особливо небезпечну психотропну речовину ОСОБА_9 (анкетні дані якої змінено) придбав у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вищезазначений час, тим самим ОСОБА_5 незаконно збула особливо небезпечну психотропну речовину - PVP.

24.01.2025 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 статті 307 КК України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим, та наявність ризиків, визначених статтею 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей, які можуть зберігати на собі сліди злочину та мати значення для справи, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на свідків, слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор наполягала на задоволенні клопотання, вказуючи на обґрунтованість підозри у вчиненні тяжкого правопорушення, особу підозрюваної та наявність ризиків, визначених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий просив обрати підозрюваній запобіжний захід у виді тримання під вартою, вказавши, що в ході досудового розслідування отримано достатньо інформації про систематичний збут ОСОБА_10 заборонених наркотичних засобів. 24 січня 2025 року ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 статті 307 КК України, тому наявні ризики переховування від слідчого або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та перешкоджання провадженню іншим чином.

Підозрювана ОСОБА_12 заперечувала проти задоволення клопотання та просила застосувати до неї менш суворий запобіжний захід у виді домашнього арешту. Вказала, що вживає наркотичні засоби для власних потреб за станом здоров`я, які добровільно видала в ході обшуку, проведеного 24.01.2025 року. Є раніше не судимою особою, має неповнолітнього сина та постійне місце проживання, яке не збирається покидати.

Захисник адвокат ОСОБА_13 заперечував проти задоволення клопотання та просив обрати підозрюваій менш суворий запобіжний захід у виді домашнього арешту, вказавши, що ризики, на які посилається прокурор у клопотанні, належним чином не обґрунтовані. ОСОБА_11 24.01.2025 року пред`явлено підозру за епізодом кримінального правопорушення, вчиненого 13 грудня 2024 року, і за цей час вона не покидала місце свого проживання. Є раніше не судимою особою, а доказів вчинення інших кримінальних правопорушень матеріали клопотання не містять, а отже ризик вчинення нового кримінального правопорушення чи перешкоджання провадженню іншим чином відсутній.

На підтвердження доводів клопотання в судовому засіданні досліджено письмові докази:

- Витяг з ЄРДР №0000582 від 16.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 статті 307 Кримінального кодексу України ;

- рапорти співробітників відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області,

- заява ОСОБА_14 від 13.09.2024,

- протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 18.09.2024,

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 18.10.2024, 31.12.2024

- постанова про перекваліфікацію складу злочину у кримінальному провадженні від 21.10.2024,

- протокол огляду грошових коштів від 13.12.2024,

- протокол огляду покупця від 13.12.2024,

- протокол добровільної видачі від 13.12.2024,

- протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 13.12.2024,

- висновок експерта № СЕ-19/121-24/37462-НЗПРАП від 23.12.2024,

- постанова про визнання предметів в якості речових доказів та передачу їх на зберігання від 23.12.2024,

- протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 14.12.2024,

- протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 14.12.2024,

- протокол огляду грошових коштів від 23.01.2025,

- протокол огляду покупця від 23.01.2025,

- протокол добровільної видачі від 23.01.2025,

- копії документів, що характеризують особу підозрюваного

- постанова про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 03.01.2025,

- копію повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 24.01.2025, передбаченого ч.2 статті 307 Кримінального кодексу України.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши письмові докази, додані до клопотання, слідчий суддя зазначає наступне:

Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ч.1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 статті 177 Кримінального процесуального України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно пункту 4 ч.2 статті 183 КПк України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;

При цьому, згідно статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу, що підлягає застосуванню, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 пред`явлено підозру у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 статті 307 КК України, обгрунтованість якої в судовому засіданні не спростована.

Суд вважає достатньо обгрунтованим ризик знищення підозрюваною чи спотворення нею речей чи документів, які можуть мати істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Одночасно з цим, доказів незаконного впливу на свідків чи інших учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню ОСОБА_10 матеріали клопотання не містять, а з огляду на відсутність судимостей у підозрюваної, наявності постійного зареєстрованого місця проживання, яке вона не покидала протягом всього строку досудового розслідування з вересня 2024 року по час розгляду клопотання, наявності неповнолітньої дитини, матері, тобто міцних соціальних зв`язків , ризик переховування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, на думку слідчого судді, не є доведеним.

Одночасно, в судовому засіданні ні прокурор, ні слідчий не надали належних і переконливих доказів, які б свідчили про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні.

Таким чином, прокурором та слідчим доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 194 КПК України, однак не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, в зв`язку з чим слідчий суддя вважає за достатнє застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за зареєстрованим місцем проживання з покладенням на останнього обов`язків, визначених ч.5 статті 194 КПК України.

Згідно статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, відбування якого визначити за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 , строком на 2 (два) місяці.

Заборонити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло на протязі доби за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , протягом дії запобіжного заходу.

Покласти на підозрюваного обов`язки, визначені ч.5 статті 194 КПК України, а саме:

- з`являтися до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та засобів зв`язку.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту встановити 2 (два) місяці, а саме до 24.03.2025, але в межах строку досудового розслідування.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту направити до відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області до виконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, що здійснює процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її проголошення з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено 27.01.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1