печерський районний суд міста києва
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2025 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леонівка Семенівського р-ну Чернігівської обл., громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

02.11.2007 засновано Обслуговуючий кооператив «ВИДИБАЙ» (), юридична адреса: м. Київ, вул. Шовковична, буд. 9, кв. 5, фактична адреса: м. Київ, вул. Набережно-Печерська дорога, 8, у прибережно-захисній смузі озера рекреаційного призначення «Видубицьке».

Посаду директора Обслуговуючого кооператива «ВИДИБАЙ» () з 20.10.2008 обіймає ОСОБА_5 , відповідно до Протоколу № 3 від 20.10.2008 загальних зборів членів обслуговуючого кооперативу «Видибай».

У невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 2008 року, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на самовільне зайняття земельної ділянки в охоронних зонах, з метою облаштування бази для швартування, відстою та ремонту суден, з подальшим отриманням грошових коштів за надання стоянки для плавзасобів, з метою реалізації якого, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 2008 року ОСОБА_5 , діючи всупереч вимогам ст. ст. 112, 116, 118, 121, 124, 125, 126 Земельного кодексу України, якими регламентовано набуття і реалізацію права на землю, попри відсутність відповідного рішення уповноваженого органу місцевого самоврядування та державної реєстрації про передачу йому у власність чи надання у користування земельної ділянки, а також ст. 53, 60, 61 Земельного кодексу України в порушення вимог ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» та в порушення ст. ст. 87, 88, 89 Водного кодексу України, відповідно до яких у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється: будівництво будь яких споруд, у тому числі баз для швартування суден, стоянок для автомобілів та огорож, діючи з прямим умислом, з корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, маючи на меті обмеження території охоронної зони для бази швартування та відстою суден, здійснив самовільне зайняття земельної ділянки із обліковим кодом 90:110:0001, загальною площею 0,8137 га, на березі озера «Видубицьке» в межах прибережної захисної смуги, тобто в охоронних зонах, шляхом встановлення паркану з сітки, бетону та азбестоцементних листів, металевих воріт та шлагбаума для обмеження доступу на самовільно зайняту земельну ділянку, розташовану за адресою: вул. Набережно-Печерська дорога, 8, м. Київ.

Відповідно до висновку земельно-технічної експертизи, фактична площа користування земельною ділянкою з обліковим кодом 90:110:0001 за адресою: вул. Набережно-Печерська дорога, 8, м. Київ згідно «Технічного звіту по встановленню меж в натурі (на місцевості) зовнішніх меж фактичного землекористування територією, що розташована на вулиці Набережно-Печерська дорога, 8-Е у Печерському районі м. Києва» у місцевій системі координат УСК-2000 (ідентифікатор МСК-80) становить 8 137,38 м2 (0,8137 га), периметр - 422, 76 м; у Державній геодезичній референтній системі координат УСК-2000 площа становить 8 143,26 м2, периметр - 422,92 м.

Згідно до листа КП «Плесо» від 06.07.2023 за №077/221-2489 водний об`єкт озеро Видубицьке у Печерському районі м. Києва перебуває на балансі КП «Плесо», та знаходиться в межах прибережно-захисної смуги.

Відповідно до інформації Департаменту земельних ресурсів КМДА, викладеної у листі від 08.11.2023 №0570202/1-14818 за даними Міського земельного кадастру земельна ділянка площею 16,80 га (код 90:110:0001) на дорозі Набережно-Печерській, 8 у Печерському районі м. Києва обліковується за комунальним підприємством «Ремонтно-відстійний пункт №1». Рішення про передачу зазначеної земельної ділянки у власність або у користування (оренду) будь-яким фізичним або юридичним особам за поданням Департаменту Київська міська рада не приймала.

Враховуючи викладене, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 2008 року, в порушення вимог ст. 14 Конституції України, згідно з якою земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, право власності на яку гарантується та набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону, за відсутності будь-яких підстав набуття права на землю, передбачених ст. 116 Земельного кодексу України, відповідно до якої громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, не отримавши зазначених рішень, а також жодних дозволів цих органів, умисно, здійснив самовільне зайняття земельної ділянки, загальною площею 0,8137 га, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Печерська дорога, 8, на березі озера «Видубицьке» в межах прибережної захисної смуги, тобто в охоронних зонах.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення відповідно до пред`явленого обвинувачення, з якого вбачається, що ОСОБА_5 в 2008 році не отримавши рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а також жодних дозволів цих органів, умисно, здійснив самовільне зайняття земельної ділянки, загальною площею 0,8137 га, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Печерська дорога, 8, на березі озера «Видубицьке» в межах прибережної захисної смуги, тобто в охоронних зонах. Також обвинувачений зазначив, що щиро кається у вчиненому та зробив для себе відповідні висновки.

В судовому засіданні, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів у справі, а саме: показів свідків та письмових доказів, оскільки фактичні обставини нікім не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності позиції учасників судового провадження.

Оцінюючи докази зібрані в судовому засіданні, суд находить винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведеною.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у самовільному зайнятті земельної ділянки в охоронних зонах, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 197-1 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення, те що воно відноситься до нетяжких злочинів, є умисним та корисливим, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вину свою визнав повністю, на спеціальних обліках не перебуває, має постійне місце проживання, позитивні характеристики та його поведінку після вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого - є щире каяття.

У відповідності до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого - не встановлено.

Враховуючи наведене вище, думку прокурора, щодо міри покарання обвинуваченому, суд вважає, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті та застосувати ст. 75 КК України звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, яке можливе без ізоляції обвинуваченого від суспільства та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_5 обраховувати з 30.01.2025.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової земельно-технічної експертизи № СЕ-19/111-23/46499-ЗТ в сумі 9650 грн.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, через районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1