Справа № 930/3206/24
Провадження № 1-кп/930/107/25
УХВАЛА
про призначення справи до судового розгляду

07.04.2025 року Немирівський районний суду Вінницької області в складі:
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стіна Томашпільського району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:т АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
обвинуваченого ОСОБА_3
В провадження Немирівського районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Під час підготовчого судового засідання прокурор вважала за необхідне призначити кримінальне провадження до судового розгляду
Учасники судового провадження не заперечували проти призначення провадження до судового розгляду.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, проаналізувавши обвинувальний акт з додатками до нього, приходить до наступних висновків.
Кримінальне провадження підсудне Немирівському районному суду Вінницької області. Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК, підстав для його повернення немає, підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні. Тому належить провести підготовку до судового розгляду.
Вислухавши учасників судового провадження, розглянувши питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, суд вважає, що судовий розгляд кримінального провадження належить провести у визначені КПК строки у відкритому судовому засіданні.
Коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді, є наступним: прокурор , обвинувачена, захисник, свідки згідно реєстру.
Крім того до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна, відповідно якого останній просив, скасувати арешт з автомобіля «Mitsubishi Pajero», державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_7 та повернути автомобіль «Mitsubishi Pajero», державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_7 .
Мотивуючи клопотання, 21.10.2024 року під час проведення огляду місця ДТП виявлено та вилучено автомобіль «Mitsubishi Pajero», державний номерний знак НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_7 .
За клопотанням слідчого відділу СУ ГУ НП у Вінницькій області на автомобіль «Mitsubishi Pajero», державний номерний знак НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_7 накладено арешт слідчим суддею Немирівського районного суду від 23 жовтня 2024 року.
Про розгляд клопотання про накладення арешту на автомобіль ОСОБА_7 , як власника майна не повідомляли.
Відповідно до ухвали Немирівського районного суду від 23.10.2024 року арешт накладався на автомобіль «Mitsubishi Pajero», державний номерний знак НОМЕР_4 з необхідністю проведення експергизи технічного стану автомобіля , а також у зв?язку із необхідністю проведення судової авто-технічної експертизи з метою встановлення причин та умов, за яких сталась вказана дорожньо-транспортна подія.
Вказані експертизи проведені під час досудового слідства, тому відпала необхідність в арешті даного майна.
В судовому засіданні ОСОБА_6 , підтримала своє клопотання та просила суд його задовольнити.
Прокурора ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вказуючи на його передчасність.
Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.
За правилами статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У відповідності до п.3 ч.2, ч.5 ст.170 КК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, конфіскації майна як виду покарання, який накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
На переконання суду, на даний час таке втручання у право власності, як арешт майна, переслідує легітимну мету, а саме, забезпечення збереження речового доказу, тому суд не знаходить підстав для задоволення клопотання.
Розглядаючи клопотання, оцінюючи надані докази на його обґрунтування, суд дійшов висновку про недоведеність того, що в подальшому у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна відпала потреба або, що такий арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що розгляд кримінального провадження на теперішній час незавершений, суд дійшов висновку, що підстави для скасування арешту відсутні, захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна застосовано відповідно до вимог КПК України.
З урахуванням викладеного, в задоволенні клопотання ОСОБА_8 про скасування арешту слід відмовити.
Розгляд кримінального провадження здійснювати у відкритому судовому засіданні.
В судове засідання викликати учасників судового розгляду.
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна відмовити.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 09.04.2025.

Суддя: ОСОБА_1