Долинський районний суд Кіровоградської області
Справа № 388/92/25
УХВАЛА

Іменем України

15.01.2025 рокум. Долинська

Слідчий суддя Долинського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянув клопотання заступника начальника СВ відділення поліції № 1 (м. Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Долинського відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 12 січня 2025 року, кримінально-правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника СВ відділення поліції № 1 (м. Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 (далі слідчий) звернувся до слідчого судді з цим клопотанням, погодженим з прокурором Долинського відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 , мотивуючи клопотання тим, що 11 січня 2025 року приблизно о 23:58 годині, ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «Форд Фокус», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по автомобільній дорозі «Н-23» сполученням «Кропивницький Кривий Ріг Запоріжжя» за межами населеного пункту на території Гурівської територіальної громади Кропивницького району Кіровоградської області, допустив виїзд за межі проїзної частини на праве узбіччя свого руху з подальшим наїздом на дерево. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир цього транспортного засобу ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження.

12 січня 2025 року під час огляду місця події було виявлено та вилучено: виріз частини подушки безпеки з рульового колеса зі слідами речовини бурого кольору; виріз частини подушки безпеки з правої сторони зі слідами речовини бурого кольору із салону; чохол рульового колеса із салону; транспортний засіб «Ford Focus», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Слідчий просить застосувати арешт вищезазначених речей з підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

У судове засідання заступник начальника СВ не з`явився, однак надіслав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує.

Володілець майна, щодо якого вирішується питання про арешт надіслав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просить вирішити клопотання на розсуд суду.

Дослідивши матеріали клопотання про арешт майна, що стосуються вирішення цього клопотання, дійшов до такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 12 січня 2025 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000013, кримінально-правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 286 КК України.

Зміст клопотання слідчого та додані до нього матеріали не містять будь-яких рішень про наявність у кримінальному провадженні підозрюваних осіб.

Протоколом огляду місця події від 12 січня 2025 року, було виявлено та вилучено: виріз частини подушки безпеки з рульового колеса зі слідами речовини бурого кольору; виріз частини подушки безпеки з правої сторони зі слідами речовини бурого кольору із салону; чохол рульового колеса із салону; транспортний засіб «Ford Focus», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Постановою слідчого від 12 січня 2025 року вищезазначені транспортні засоби визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За змістом чч 2-6 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що вилучені протоколом огляду місця події від 12 січня 2025 року речі, виявлені на місці події та безпосередньо після виникнення дорожньо-транспортної пригоди, транспортним засобом за версією досудового розслідування керував учасник дорожньо-транспортної пригоди. Ці речі постановою слідчого від 12 січня 2025 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Аналізуючи вищезазначене, існують обґрунтовані підстави вважати, що вилучені речі щодо яких вирішується питання про арешт, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також можуть бути предметами дослідження під час судових експертиз.

З метою забезпечення збереження речових доказів, а також неможливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі, речей щодо яких вирішується питання про арешт, ці речі підлягають арешту.

З огляду на вказане, слідчий суддя дійшов до висновку про задоволення клопотання слідчого про арешт майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-173, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання заступника начальника СВ відділення поліції № 1 (м. Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Долинського відділу Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000013 від 12 січня 2025 року, кримінально-правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна.

Накласти арешт шляхом вилучення та зберігання в приміщенні відділення поліції № 1 (м. Долинська) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області (вул. Нова, 42, м. Долинська, Кропивницький район, Кіровоградська область) на такі речі: виріз частини подушки безпеки з рульового колеса зі слідами речовини бурого кольору; виріз частини подушки безпеки з правої сторони зі слідами речовини бурого кольору із салону; чохол рульового колеса із салону.

Накласти арешт шляхом вилучення та зберігання на території органу Національної поліції України за адресою: проспект Інженерів, 1, м. Кропивницький на таку річ: транспортний засіб «Ford Focus», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1