Справа №523/2628/25
Провадження №1-кс/523/507/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Калуської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , у присутності підозрюваного, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одеса, клопотання старшого слідчого в ОВС другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Миколаєві, погодженого прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Красні Окни Подільського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні троє неповнолітніх дітей, раніше не судимого, який проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді розвідника-навідника 3 розвідувального відділення розвідувального взводу 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдат.

За змістом клопотання зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.5 КК України, -

Встановив:

В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Миколаєві, ОСОБА_7 про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За змістом клопотання, ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді розвідника-навідника 3 розвідувального відділення розвідувального взводу 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдат, в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.9, 11, 16, 58, 59, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з метою ухилитися від обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, 31.07.2023 року о 8:00 годині без поважних причин за власним рішенням самовільно залишив місце служби, а саме розташування постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 у невідомому напрямку, проводячи час на власний розсуд, не пов`язаного з його обов`язками військової служби.

За даним фактом відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України 10.01.2024 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000016.

8.04.2024 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.5 КК України за кваліфікуючими ознаками, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчиненого в умовах воєнного стану..

Також встановлено, що ОСОБА_6 17.02.2025 року о 10:00 годині був затриманий в порядку ст.208 КПК України, що підтверджується протоколом затримання особи від 17.02.2025 року.

Обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: актом службового розслідування від 15.08.2023р., протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 7.08.2023р. та іншими матеріалами у їх сукупності.

Старший слідчий в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Миколаєві, ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний здійснив тяжкий злочин в умовах воєнного стану, санкція статті якого передбачає призначення покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 10 років, підозрюваний ухилявся від військової служби, переховувався від органів досудового розслідування, знаходячись на волі, фактично має можливість вжити заходів щодо незаконно впливу на свідків, які є його спів службовцями, з якими він знайомий; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом штучного затягування проведення досудового розслідування або розголошення відомостей, що може привести до неповноти досудового розслідування, втрати доказів вини підозрюваного; не виключається ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим є підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, яким відомі обставини злочину, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор Калуської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання слідчої, так як вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вмотивованими та такими, що дають право слідчому судді задовольнити клопотання слідчого та застосувати найбільш суворий запобіжний захід, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ст.407 ч.5 КК України, будучи військовослужбовцем проходив службу в ЗСУ, в умовах воєнного стану грубо порушив військову дисципліну, поведінка підозрюваного на думку прокурора дає підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування, умисно ухилятися від явки до суду та слідчого з метою уникнення притягнення кримінальної відповідальності, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення. Більш м`які запобіжні заходи, на погляд прокурора не забезпечать належної поведінки підозрюваного.

Захисник ОСОБА_4 , підтримуючи позицію підзахисного, не погодилася з клопотанням, вважаючи за можливе застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, зазначаючи, що він самостійно може приходити до органу досудового розслідування та суду.

Підозрюваний ОСОБА_6 приєднався до думки захисника, не заперечуючи того факту, що є військовослужбовцем, вказуючи, що вину визнає повністю, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, захисника, допитавши підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню за наступними підставами.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 згідно клопотання слідчого є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.5 КК України, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування, незаконного впливу на свідків шляхом здійснення погроз з метою зміни ними показів на свою користь, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, та попередження вчинення ним нового злочину.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом положень ст.178 ч.1 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі конкретні обставини.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею ст.194 ч.1 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім цього поза увагою слідчого судді не залишилися імперативні приписи ч.8 ст.176 КПК України , відповідно яких під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України не встановлено.

Таким чином, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, особу підозрюваного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, однак, виходячи зі змісту клопотання, свідомо вчинив умисне кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, наявність утриманців та постійного місця мешкання не знайшли свого документального підтвердження у ході судового засідання, враховуючи особисте ставлення підозрюваного до інкримінованого злочину, слідчий суддя приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки ОСОБА_6 .

Разом з цим статтею 183 ч.3 КПК України регламентовано, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При цьому зі змісту положень ст.183 ч.4 п.5 абзац 3 КПК України під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України, що є правом а не обов`язком суду, тому суд вважає за можливе з урахуванням обставин, передбачених ст.ст.177, 178 КПК України, визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно положень ст.182 ч.4 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно положення ст.182 ч.5 п.2 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу підозрюваного, зважаючи на характер і обставини інкримінованого ОСОБА_6 діяння, наявність встановлених у судовому засіданні ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, суд відповідно ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за можливе в якості гаранту виконання підозрюваним обов`язків визначити розмір застави у межах розміру, передбаченого п.2 ч.5 ст.182 КПК України, який передбачений для осіб підозрюваних у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 50 розмірів прожиткового мінімуму, що станом на 1.01.2025р. становить 3028 гривень, тобто 151400 гривень, що на думку слідчого судді буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 182-183, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

Клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Миколаєві, ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17.04.2025 року включно з визначенням розміру застави.

Визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України у межі - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 1.01.2025р. складає 151400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень.

Зазначену суму підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести на депозитний рахунок для зараховування заставних сум:

Призначення платежу: відповідно ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 18.02.2025 року заставна сума за ОСОБА_6 .

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки строком на два місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими по справі.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.ч.8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення і обчислюється з моменту фактичного затримання, тобто з 17.02.2025 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 17.04.2025 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1