Справа № 738/835/25
№ провадження 1-кс/738/122/2025
УХВАЛА

15 квітня 2025 року місто Мена Чернігівської області

Слідчий суддя Менського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 (м. Мена) Корюківського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Сєвєродонецька Луганської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , з загальною середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, учасника бойових дій, є особою з інвалідністю 2 групи, нагородженого медаллю «За військову службу Україні», раніше судимого вироком Менського районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2024 року за ч.1 ст.263, ч.2 ст.309 КК України, із застосуванням ст.69, 70 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі частини 1 статті 58 КК України, замість позбавлення волі строком 2 роки призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком 2 роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення в дохід держави в розмірі двадцяти відсотків,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 України у кримінальному провадженні №0000121, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 квітня 2025 року,

за участю:
секретаря судового засіданняОСОБА_4
учасників судового розгляду:
слідчого прокурора захисникаОСОБА_2 ОСОБА_5 ОСОБА_6
підозрюваногоОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою.

15 квітня 2025 року слідчий звернувся до слідчого судді Менського районного суду Чернігівської області з клопотанням про застосування строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_3 строком на 60 діб.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000121, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 квітня 2025 року, у якому ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, яке полягає в тому, що 13 квітня 2025 року близько 17.00 год ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля ґанку будинку, розташованого по АДРЕСА_3 , на ґрунті триваючих особистих неприязних відносин із ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , завдав йому один удар ножем в ділянку нижньої частини черевної порожнини, заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення живота та паху, чим спричинив тілесні ушкодження, які згідно з Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затвердженими наказом МОЗ України №6 від 17 січня 1995 року, за своїм характером мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та є небезпечними для життя в момент їх заподіяння.

Відомості за вказаним фактом 13 квітня 2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ЄРДР №0000121 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

14 квітня 2025 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними органом досудового розслідування доказами.

Під час досудового розслідування кримінального провадження встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України можливість переховування від органів досудового розслідування та суду слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та, розуміючи про реальний термін відбування покарання та невідворотність у майбутньому покарання за вчинений ним злочин, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України - незаконно впливати на свідків в кримінальному правопорушенні, на думку слідчого, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_3 без обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, безперешкодно, шляхом залякування, переконання може здійснювати вплив на свідків у вказаному кримінальному провадженні, які є місцевими жителями, у результаті чого останні зможуть змінити свої показання під час судового розгляду; ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, а тому може продовжувати свою злочинну діяльність в подальшому.

Обрання більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, у виді особистого зобов`язання не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків, оскільки, підозрюваний не має сталих соціальних зв`язків у суспільстві, ніде не працює, може ухилитися від органів досудового розслідування та суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення; запобіжний захід у виді поруки, застави, домашнього арешту не може бути застосований, так як їх застосування не може бути запорукою того, що підозрюваний не вчинить нові умисні злочини, не впливатиме на потерпілого, свідків та не спробує переховуватися від слідства та суду.

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення

та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази

з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною

чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень.

Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочинів є достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

З огляду на це, запобіжний захід тримання під вартою у даному випадку, на думку слідчого, є єдиним запобіжним заходом, який може забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Виклад позиції учасників кримінального провадження.

Прокурор, слідчий підтримали клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини.

Захисник, підозрюваний заперечували щодо клопотання слідчого, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, посилаючись на те, що підозрюваний заперечує свою причитність до вчинення злочину, не має намірів залишати місце проживання та переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення та в будь-який спосіб впливати на свідків. Захисник зазначив, що ризики, зазначені слідчим у клопотанні, не підтверджені належними доказами та є надуманими. При застосуванні запобіжного заходу до підозрюваного захисник просила врахувати те, що її підзахисний має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, є особою з інвалідністю внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам статті 184 КПК України, погоджене з прокурором та підлягає розгляду слідчим суддею Менського районного суду Чернігівської області.

Відомості про кримінальне провадження за №0000121 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 квітня 2025 року.

13 квітня 2025 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

До клопотання на підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України додано:

-протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 14 квітня 2025 року;

-протокол огляду місця події від 13 квітня 2025 року за адресою: АДРЕСА_3 , де було виявлено сліди вчинення кримінального правопорушення;

-протоколи допиту свідків ОСОБА_8 від 13 квітня 2025 року, ОСОБА_9 від 14 квітня 2025 року, ОСОБА_10 від 13 квітня 2025 року, ОСОБА_11 від 13 квітня 2025 року, ОСОБА_12 від 13 квітня 2025 року, які в своїй сукупності підтверджуються причетність до вчинення даного злочину ОСОБА_3 ;

-протоколи слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 від 14 квітня 2025 року;

-протокол обшуку автомобіля марки Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 ;

-довідку КНП «Корюківська центральна районна лікарня» про наявність тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 ..

Мотиви, з яких слідчий суддя виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Положеннями Глави 18 КПК України регламентовано порядок застосування запобіжних заходів, в томі числі і запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно з вимогами статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до вимог статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини відповідно до статті 178 КПК України.

Відповідно до вимог статті 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад три роки.

Враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України, яке відповідно до статті 12 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років.

Слідчим додані до клопотання докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

На даному етапі кримінального провадження слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази

з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною

чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень.

У клопотанні слідчий посилається на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїй практиці наголошував на обов`язковості доказування існування ризиків, а не лише зазначення їх стандартного переліку. Суду необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції.

Аналізуючи ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_3 від органів досудового розслідування та суду, необхідно зазначити те, що підозрюваний ОСОБА_3 проживає по АДРЕСА_2 без реєстрації, як внутрішньо переміщена особа, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких злочинів, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, розлучений, а тому відповідно не має міцних соціальних зв`язків, у зв`язку з чим має можливість вільно змінити місце проживання, а отже існує реальний ризик залишення ним місця проживання в будь-який час задля уникнення кримінальної відповідальності.

Також, слідчий суддя погоджується з доводами клопотання щодо існування ризику незаконного впливу підозрюваного на свідків, які є його знайомими, в тому числі одним із свідків є його колишня дружина, з якою з його слів він продовжує проживати разом, матір колишньої дружини, кума, йому відоме їх місце проживання, а тому, перебуваючи на волі, матиме реальну можливість шляхом погроз, вмовляння чи переконання впливати на них з метою зміни їх показань, тим самим перешкоджати встановленню всіх обставин по справі, перешкоджати кримінальному провадженню, а тому перебування останнього в слідчому ізоляторі унеможливить їх спілкування.

Підозрюваний ОСОБА_3 притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту та не погашену судимість, а тому може продовжити вчиняти нові умисні злочини, що вказує на наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_3 у разі застосування до нього менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде переховатись від органу досудового розслідування та/або суду; впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні.

Сукупність вказаних обставин свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановлених ризиків та можливість застосування виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який дієво забезпечить виконання підозрюваним, передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно зі сформованою практикою Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, даних про його особу, з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених у статті 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного запобіжний захід вигляді тримання під вартою, строком до 60 днів без визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства.

Керуючись статтями 176-178, 182-184, 193-194, 196-197, 205, 369-372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №1 (м. Мена) Корюківського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КК України у кримінальному провадженні №0000121, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 квітня 2025 року, задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 17 години 11 червня 2025 року.

Дата закінчення строку дії ухвали 11 червня 2025 року.

Ухвала слідчого судді виконується негайно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, захиснику, слідчому, прокурору.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу направити для виконання начальнику Відділення поліції № 1 (м. Мена) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській областi.

Ухвала може бути оскаржена до Чернiгiвського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1