Справа № 297/202/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Казанджик Красноводської області, Туркменістан, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,

у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України,-

в с т а н о в и в:

23.08.2024 року близько 00 години 30 хвилин потерпілого ОСОБА_6 було направлено для припинення порушень громадського порядку як додатковий екіпаж до супермаркету «АТБ» по вул. Мужайська, 54/А, м. Берегове, куди останній і прибув на службовому автомобілі.

В подальшому, близько 00 години 32 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи за вищевказаною адресою, з метою складання протоколу про адміністративне затримання та протоколу про адміністративне правопорушення, запропонував ОСОБА_4 , надати підтверджуючі особу документи, на що останній не підкорився законним вимогам працівників поліції, продовжив хуліганські дії, у зв`язку і неможливістю складання протоколу на місці події ОСОБА_4 було запропоновано проїхати до Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області.

У цей же час, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи що перед ним працівник правоохоронного органу ОСОБА_7 , у форменому одязі, під час виконання останнім своїх обов`язків по охороні громадського порядку, ображаючи та висловлюючись на його адресу нецензурною лайкою, відмовився виконувати законні вимоги працівника поліції, припинити хуліганські дії і будучи публічно попередженим працівником поліції, що в разі невиконання законних вимог поліцейського їх дії можуть бути кваліфікуватись як злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, на зроблене зауваження не реагував, демонструючи явну зневагу до нього, вчинив опір працівникові правоохоронного органу, який полягав в активній фізичній протидії виконанню ОСОБА_7 своїх службових обов`язків, а саме: руками шарпав за формений одяг, відштовхував руками, намагаючись уникнути затримання та перешкодити збору матеріалів та складанню протоколів про адміністративне правопорушення, таким чином, демонструючи своє небажання виконувати його вимоги. За цих обставин, припиняючи хуліганські дії, ОСОБА_7 застосувавши до ОСОБА_4 спецзасіб кайданки, останній потягнув працівника поліції за формений одяг вниз, і вони разом впали на землю, тим самим вчинив опір працівнику правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Цими діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 342 КК України, за кваліфікуючою ознакою опор працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

В той самий час, ОСОБА_4 , вже знаходячись біля супермаркету «АТБ» близько 00 години 32 хвилин продовжуючи чинити активний супротив законним вимогам працівників поліції, застосував фізичне насильство відносно працівника правоохоронного органу - поліцейського офіцера громади сектору превенції Берегівського РВП лейтенанта поліції ОСОБА_6 , а саме вкусив ОСОБА_6 за праву кисть, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у виді групи саден продовгуватої форми, серед яких виявлена рана трикутної форми, на тильній поверхні правої кисті в основі 2 і 3 пальців, а також два садна аналогічного характеру на нижніх фалангах другого і третього пальців, що розташовані на фоні припухлості в області основи 2-3 пальців кисті, утворились в результаті одноразової ударної дії тупим предметом, що мав виступаючі частини у вигляді тупих твердих з обмеженими травмуючими поверхнями продовгуватої та конусоподібної форм, якими, зважаючи на відомі обставини випадку, могли бути зуби людини, які згідно висновку експерта №54/Б від 12.09.2024 кваліфікується як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалість якого перевищує 6 днів, але не перевищує 3-х тижнів.

Цими діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, за кваліфікуючою ознакою умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

За сукупністю, дій ОСОБА_4 вчинив два кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 342 та ч. 2 ст. 345 КК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, визнав повністю з підстав викладених у обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому та пояснив суду, що повністю визнає свою вину, жалкує про вчинене, не мав умислу на вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового процесу не оспорюють обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за їх згодою відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та обставин, які характеризують обвинуваченого.

Отже, суд обираючи покарання враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 не встановлено.

Згідно отриманою судом досудової доповіді, виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, оскільки його поведінка не становить ризиків для суспільства.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив не тяжкий злочин, раніше не судимий, суд, приходить до висновку про призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України у вигляді позбавлення волі без ізоляції від суспільства.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.374-376 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину, поклавши на нього обов`язки відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази: DVD-диск у конверті білого кольору з відеозаписами «Video_01», тривалістю 11 хвилин 51 секунд та «Video_02», тривалістю 14 хвилин 20 секунд залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Берегівський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_8