н/п 1-кс/490/521/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/446/24
У Х В А Л А

28 січня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваної

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Харкова, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, керівника ТОВ «Медея Люкс», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, за погодженням з прокурором, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням до слідчого судді про надання дозволу на затримання підозрюваної ОСОБА_5 з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивує тим, що в провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000108 від 29.12.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що що ОСОБА_5 , відповідно до рішення засновника №1 ТОВ «МЕДЕЯ ЛЮКС» () від 14.04.2021, створила ТОВ «МЕДЕЯ ЛЮКС» та відповідно до вказаного рішення призначила себе на посаду директора вказаного підприємства. ОСОБА_5 , будучи директором ТОВ «МЕДЕЯ ЛЮКС», тобто службовою особою підприємства, відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV є відповідальним за ведення бухгалтерського обліку і складання звітності, забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у квітні 2021 року, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, у ОСОБА_5 , яка, будучи обізнаною про порядок реалізації на території України сільськогосподарської продукції та сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку до Державного бюджету України, виник злочинний умисел, направлений на умисне ухилення від сплати податків під час реалізації такої продукції, шляхом не подання звітності, пов`язаної з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов`язків платежів) за 2022 рік, що призвело до істотної шкоди державним інтересам у вигляді несплати до бюджету податку на прибуток.

Так, ОСОБА_5 , діючи умисно із корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи, розробила злочинний план ухилення від сплати податків, який полягав в проведенні ТОВ «МЕДЕЯ ЛЮКС» експортних операцій з вивезення за межі митної території України сільськогосподарської продукції та ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) до Державного бюджету України, шляхом недекларування доходу від операцій з реалізації товарів, а саме експорту зернових, масляничних та інших культур (далі с/г продукція).

З метою реалізації розробленого злочинного плану ОСОБА_5 ,ігноруючи як вимоги нормативних актів, що визначають порядок ведення бухгалтерського обліку та складання податкової звітності, так і свої обов`язки службової особи ТОВ «МЕДЕЯ ЛЮКС», усвідомлюючи протиправність своїх дій та покладений на неї обов`язок дотримання встановленого законом порядку нарахування та сплати податків, бажаючи незаконно зменшити суму податків, яку необхідно сплатити до бюджету, вирішила реалізувати свій протиправний намір, спрямований на ухилення від сплати податків, перебуваючи з 14 квітня 2021 року по 01 жовтня 2024 року, на посаді директора TOB «МЕДЕЯ ЛЮКС» () зареєстроване Миколаївською міською радою за юридичною адресою: м. Миколаїв, вул. Фалєєвська, буд.22 (№000043681 від 20.04.2021), яке взяте на податковий облік в органах державної податкової служби за №08 від 20.04.2021, достовірно знаючи, що у період 2022 року ТОВ «МЕДЕЯ ЛЮКС» експортовано сільськогосподарську продукцію вартістю 105 193 661,90 грн., приховала об`єкт оподаткування на загальну суму 18 934 859,142 грн. (105 193 661,90 х 18%), шляхом неподання звітності, пов`язаної з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов`язкових платежів), а саме Декларації з податку на прибуток за 2022 рік, що в свою чергу завдало істотної шкоди державним інтересам у вигляді несплати до бюджету податку на прибуток з джерелом походження з України.

30.12.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

20.01.2025 постановою слідчого підозрювану ОСОБА_5 оголошено в державний та міжнародний розшук.

20.01.2025 року постановою слідчого досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000108 від 29.12.2023 зупинено.

Згідно отриманої інформації каналами Європолу ОСОБА_5 проживає в Федеративній Республіці Німеччина та має дозвіл на проживання у вказаній країні.

Зазначають, що підозрювана ОСОБА_5 на даний час переховується від органів досудового розслідування з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, так як на неодноразові виклики до слідчого та прокурора для проведення слідчих дій не з`являється.

А тому слідчий звернувся з відповідним клопотанням, яке просить задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, передбачених в ньому, та просив таке задовольнити.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього письмові документи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження, наряду із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, застосування до них лише належної правової процедури, а за ст.7 цього Кодексу, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів, диспозитивність судового провадження.

Відповідно до ст.188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке може бути поданим: 1) одночасно з поданням клопотання про застування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю, а до цього клопотання прокурор додає документи, що підтверджують зазначені у п.п.1, 2 ч.4 ст.189 цього Кодексу обставини.

Частина 4 статті 189 КПК України встановлює, що слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого; є підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу.

Так, матеріалами кримінального провадження, та прокурором в судовому засіданні, не доведено факт переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування, а також факту, що остання одержала відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, та до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинила дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу.

При цьому, зі змісту наявної в матеріалах справи довідки, вихідна дата якої є 25.11.2024 року вбачається, що ОСОБА_5 вже проживає в Федеративній Республіці Німеччина та має дозвіл на проживання у даній країні.

Таким чином ОСОБА_5 станом на 25.11.2024 вже перебувала за межами України, тобто до повідомлення їй про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, про яке їй оголошено 30.12.2024 року.

Разом з тим, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватися на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Крім того, за відсутності обґрунтованої підозри особу за жодних обставин не може бути затримано або взято під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (п.175 рішення «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року).

За наведеною вище практикою Європейського суду з прав людини та приписами ст.94 КПК України, слідчий суддя в даному випадку має перевірити обґрунтованість підозри та оцінити кожний доказ за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Положеннями ч.3 ст.26, п.18 ч.1 ст.3 КПК України передбачено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесено до його компетенції цим Кодексом, а слідчий суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Крім того, згідно ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором та у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, а за ч.1 ст.42 цього ж Кодексу, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, чи особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

За приписами ч.3 ст.111 вказаного Кодексу, повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи, а у цьому контексті за ст.136 глави 11 цього ж Кодексу, належним підтвердженням отримання особою повідомлення або ознайомлення з його змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повідомлення, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення такого повідомлення, будь-які ніші дані, які підтверджують факт вручення особі повідомлення або ознайомлення з його змістом.

Однак, долучене до клопотання повідомлення про підозру від 30.12.2024 року взагалі не містить відомостей на підтвердження належного вручення його копії ОСОБА_5 , що з урахуванням вимог КПК України не доводить про набуття вказаною особою належним чином статусу підозрюваної у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, та обумовлює неможливість застосування до ОСОБА_5 будь-якого запобіжного заходу, а відтак, - й дозволу на затримання з метою приводу.

Так, з наявних в матеріалах справи поштових відправлень на ім`я ОСОБА_5 , відправлених за місцем її реєстрації, неможливо встановити, які саме процесуальні документи їй направлялись та чи містилось серед них повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, оскільки вказані повідомлення не містять опису вкладень.

Крім того, згідно статті 282 КПК України, зупинене досудове розслідування відновлюється постановою слідчого, прокурора, якщо підстави для його зупинення перестали існувати (підозрюваний видужав, його місцезнаходження встановлено, завершено проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва, припинено чи скасовано воєнний стан, обмін підозрюваного як військовополоненого проведено або такий обмін не відбувся), або наявна можливість подальшого проведення досудового розслідування за таких умов, а також у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій. Копія постанови про відновлення досудового розслідування невідкладно надається, а у випадку неможливості надання надсилається у триденний строк стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Так, 20.01.2025 року постановою слідчого досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000108 від 29.12.2023 зупинено.

Проте станом на дату подачі, а також дату розгляду судом вказаного клопотання, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000108 від 29.12.2023 відновлено не було.

Таким чином, з урахуванням того, що прокурором не доведено факту переховування підозрюваної, належного набуття ОСОБА_5 статусу підозрюваної, а також вчинення процесуальних дій (подання клопотання) під час зупинення кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу є безпідставним, а тому в задоволені такого відмовляє.

Керуючись вимогами статей ст.ст.2-3, 7-9, 26, 111, 132, 136, 188-190, 278, 369-372 КПК України , -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1