Справа № 525/1601/24
Провадження № 1-кп/525/56/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2025 селище Велика Багачка

Великобагачанський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2023 за №0000911 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тарасівка Семенівського району Полтавської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого різноробочим на ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат», одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

у с т а н о в и в :

23.07.2023 близько 14 год. 40 хв. водій автомобіля марки «ВАЗ 2108» днз НОМЕР_1 ОСОБА_7 знаходився на правому узбіччі вулиці Шевченка в с. Дзюбівщина Миргородського району Полтавської області.

Починаючи рух з правого краю проїзної частини автодороги Велика Багачка Красногорівка в напрямку с. Красногорівка Миргородського району Полтавської області ОСОБА_7 виїхав на проїзну частину дороги та почав виконувати маневр повороту ліворуч, не врахував дорожні умови, щоб мати змогу повністю контролювати свій рух, з власної необережності, порушив вимоги п. п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху.

У результаті чого ОСОБА_7 допустив зіткнення передньою лівою боковою частиною керованого ним автомобіля з мотоциклом «Musstang MY 125-8» днз НОМЕР_2 під керуванням неповнолітнього ОСОБА_4 , який рухався в попутному напрямку.

Під час дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи №242 від 24.04.2024, отримав наступні тілесні ушкодження: закритий перелом середньої третини правої плечової кістки зі зміщенням, уламковий перелом латерального виростку стегнової кістки зі зміщенням до 2-3 мм, крайовий уламковий перелом правого наколінника на місці прикріплення сухожилля чотириголового м`язу, обширна забійно-рвана рана правого колінного суглоба, « в ділянці тазу праворуч садно, в ділянці правого стегна, гомілки та стопи садна», які могли утворитися при дорожньо-транспортній пригоді та по ступеню тяжкості відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Відповідно до висновку інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/117-24/6050 від 02.05.2024, в заданій дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ 2108» днз НОМЕР_1 ОСОБА_7 повинен був діяти у відповідності до вимог п. п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху. У заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля «ВАЗ 2108» днз НОМЕР_1 ОСОБА_7 вбачаються невідповідності з вимогами п. п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події. У заданій дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ 2108» днз НОМЕР_1 ОСОБА_7 мав технічну можливість запобігти даної дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання п. п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України.

Від захисника адвоката ОСОБА_6 на адресу суду 23.01.2025 надійшла заява про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

У судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_6 повністю підтримав заявлене клопотання, просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні суду пояснив, що він дійсно примирився з потерпілим та відшкодував завдані кримінальним правопорушенням збитки, усвідомлює, що закриття кримінального провадження, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим є закриттям з нереабілітуючих підстав, наслідки йому роз`яснені та зрозумілі, просив закрити кримінальне провадження та звільнити його від кримінальної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що дійсно мали місце події зазначені у обвинувальному акті, але на даний час вони з обвинуваченим примирилися, жодних претензій морального чи матеріального характеру до обвинуваченого він не має та просить закрити провадження по справі, у зв`язку з примиренням, наслідки закриття провадження йому роз`яснені та зрозумілі.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 підтримав заяву про закриття кримінального провадження, підтвердив суду, що дійсно його син, який на момент вчинення кримінального правопорушення був неповнолітнім, потерпілий ОСОБА_4 примирився з обвинуваченим, потерпілий пробачив його, претензій морального чи матеріального характеру ні він, ні потерпілий до обвинуваченого не мають, просив задовольнити клопотання захисника, наслідки йому роз`яснені та зрозумілі.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав, що є підстави для задоволення клопотання захисника та закриття кримінального провадження, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Заслухавши думку учасників судового розгляду щодо можливості закриття кримінального провадження, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, у тому числі, про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За змістом постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" примиренням винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

Звільнення від кримінальної відповідальності з зазначених підстав є обов`язком суду.

Судом установлено і визнається сторонами кримінального провадження, що діяння, в якому обвинувачується ОСОБА_7 дійсно мало місце та останній може підлягати кримінальній відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України обвинувальний акт надійшов до провадження суду, зібрано докази для доведення вини обвинуваченого. Однак є умови та підстави звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбачені ст. 46 КК України.

Згідно ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 відноситься до нетяжких злочинів з необережною формою вини.

Обвинувачений ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності раніше не притягався, повністю відшкодував завдані збитки, потерпілий повідомив про добровільність своєї позиції, відтак, слід звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності, у зв`язку з його примиренням з потерпілим, а дане кримінальне провадження закрити.

Зі змісту обвинувального акту встановлено, що запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не застосовувався.

Долю речових доказів суд вирішує згідно положень ст. 100 КПК України. Одночасно із вирішенням питання про долю речових доказів, суд вирішує питання про скасування арештів накладених під час досудового розслідування, у порядку ч. 4 ст. 174 КПК України.

Зі змісту обвинувального акту та досліджених судом доказів, установлено, що по справі маються процесуальні витрати на залучення експертів, загальна сума яких становить 12951 грн. 00 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою. Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Відповідно до положень ст. 122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта (ст. 124 КПК України).

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 01 лютого 2024 р. у справі №930/497/23.

Обставини викладені у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 12.09.2022 у справі №203/241/17 не є аналогічними тим, які вирішуються у даній справі, оскільки Судом вирішувалося питання про відшкодування процесуальних витрат під час закриття кримінального провадження з інших підстав.

Таким чином підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів в сумі 12951 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 46 КК України, ст. ст. 284, 372 КПК України,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2023 за №0000911 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01 серпня 2023 року, з урахуванням ухвали слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28.05.2024, накладений на мотоцикл марки «Musstang MY 125-8» днз НОМЕР_2 номер шасі НОМЕР_3 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого 03.05.2018 ТСЦ 5344, є ОСОБА_8 , шляхом заборони розпорядження, користування вказаним майном та його відчуження у будь-який спосіб та на автомобіль марки «ВАЗ 2108» днз НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_5 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , виданого 17.03.2021 ТСЦ 5346 є ОСОБА_9 , та фактичним користувачем є ОСОБА_7 , шляхом заборони розпорядження вказаним майном та його відчуження у будь-який спосіб (заборона користування скасована ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28.05.2024) - після набрання ухвалою законної сили.

Речові докази по справі:

-автомобіль марки «ВАЗ 2108» днз НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , виданого 17.03.2021 ТСЦ 5346 є ОСОБА_9 , та фактичним користувачем є ОСОБА_7 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , після набрання ухвалою законної сили вважати повернутим власнику;

-мотоцикл марки «Musstang MY 125-8» днз НОМЕР_2 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого 03.05.2018 ТСЦ 5344, є ОСОБА_8 , який знаходиться на майданчику тримання транспортних засобів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ( вул. Центральна, 52, с. Білики, Миргородський район, Полтавська область), після набрання ухвалою законної сили повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експертів на загальну суму 12951 ( дванадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят одна) гривня.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1