Справа №209/9884/24
Провадження №1-кп/209/162/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2025 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000899 від 10 жовтня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, який має середньо-технічну освіту, не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий

за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року, але не пізніше 29 квітня 2024 року ОСОБА_6 надав у тимчасове користування ОСОБА_4 свій мобільний телефон марки «Мі 9Т» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 чорного кольору з сім-карткою оператора «Київстар» № НОМЕР_3 , на якому було встановлено мобільний застосунок «ПУМБ Online», авторизація у якому здійснена від імені ОСОБА_6 та надає змогу керувати рахунками, відкритими на ім`я останнього.

Отримавши зазначений мобільний телефон, що належить ОСОБА_6 , та маючи до нього вільний доступ, перевіривши, що на його робочому столі встановлено мобільний застосунок «ПУМБ Online», в якому містяться особисті дані ОСОБА_6 , у ОСОБА_4 виник кримінально-протиправний умисел на несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, а саме застосунку «ПУМБ Online», зареєстрованого на ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , з використанням мобільного телефону марки «Мі 9Т» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , із сім-карткою оператора «Київстар» № НОМЕР_3 , який є фінансовим номером останнього в АТ «ПУМБ», 29.04.2024 у вечірній час доби, але не пізніше 19 год. 15 хв. (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, використовуючи пароль, який став йому відомий від ОСОБА_6 , видаючи себе за останнього, зайшов до мобільного застосунку «ПУМБ Online» та надав згоду на відкриття пакету послуг «ВСЕМОЖУ Online 2,99 (без страховки)», відкриття поточного рахунку НОМЕР_4 у гривні для власних потреб та кредитної картки миттєвого випуску № НОМЕР_5 з кредитним лімітом 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп., яка була розглянута автоматично та вказана грошова сума була зарахована на банківську картку № НОМЕР_5 .

Таким чином, ОСОБА_4 здійснив несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи «ПУМБ Online», який згідно із Законом України «Про платіжні послуги» є електронним платіжним засобом та системою, призначеною для дистанційного керування банківськими рахунками клієнтами АТ «ПУМБ» та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є автоматизованою системою.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 361 КК України, так як він вчинивнесанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем.

Крім того, 29 квітня 2024 року приблизно о 19 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , та отримавши несанкціонований доступ до інформаційної (автоматизованої) системи застосунку «ПУМБ Online» від імені ОСОБА_6 , вирішив таємно викрасти грошові кошти останнього, які розміщені на банківському рахунку НОМЕР_4 , відкритому в АТ «ПУМБ».

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що він діє в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, у подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України, перебуваючи у вказаний час в означеному місці, діючи умисно, таємно, з прямим умислом, направленим на заволодіння грошовими коштами шляхом крадіжки, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, розуміючи, що своїми діями здійснює незаконне безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника, перерахував за допомогою мобільного застосунку «ПУМБ Online» грошові кошти з банківської картки № НОМЕР_5 , відкритій за рахунком НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_6 , в сумі 9709 (дев`ять тисяч сімсот дев`ять) грн. 68 коп. на власну банківську картку № НОМЕР_6 , відкриту в ПАТ «Банк Восток», однією транзакцією, таким чином таємно викрав їх, та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 9709 (дев`ять тисяч сімсот дев`ять) грн. 68 коп.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, так як він вчинивтаємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

За сукупністю скоєного, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України.

20 грудня 2024 року було укладено угоду про визнання винуватості між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , згідно якої обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованих йому діяннях, а саме у кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України, вчинених ним за викладених вище обставин у повному обсязі повідомленої йому підозри та висунутого обвинувачення, під час судового розгляду щиро покаявся у скоєному злочині, зобов`язується: 1) беззастережно визнати свою винуватість у обсязі підозри у судовому провадженні; 2) сприяти в забезпеченні виконання завдання кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду обвинувального акту в суді. При укладанні даної угоди прокурором враховано обставини, передбачені ст. 470 КПК України, а саме, враховано характер та тяжкість обвинувачення, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження кримінального правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , також обвинувачений щиро розкаявся у скоєних кримінальних правопорушеннях. При укладанні угоди враховуються ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, на утриманні неповнолітніх дітей не має, наявності обставин, які пом`якшують покарання, його щире каяття, беручи до уваги інтереси суспільства, і відсутність обставин, передбачених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , враховуючи характеристику за місцем проживання, його стан здоров`я та інші відомості, що його характеризують, та обставини, за яких було вчинено кримінальні правопорушення. Так, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 та істотно впливають на прийняття рішення про можливість укладення угоди про визнання винуватості та обумовлення міри покарання за вчинений злочин, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, а також роз`яснень, що містяться у п. 12 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11 грудня 2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» сторони вважають за можливе при призначенні покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років; за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України, призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років; на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, на період якого покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено, та визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України в повному обсязі, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування.

Крім того обвинувачений зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просила угоду про визнання винуватості затвердити, призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 надав згоду на затвердження угоди, проти її затвердження не заперечує, до судового засідання не з`явився, надав заяву про проведення підготовчого судового засідання за його відсутності.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки ухвалення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, переконавшись, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, суд дійшов висновку про те, що надана угода про визнання винуватості відповідає вимогам законодавства, інтересам суспільства та не порушує права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану та несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, кримінальна відповідальність за вказані кримінальні правопорушення передбачена ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 361 КК України.

В силу ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд вважає щире каяття.

В силу ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи, що наявні обставини, що пом`якшують обвинуваченому покарання, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про призначення покарання в межах, встановлених в санкції (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі, та за вчинене кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст.361 ККУ у виді обмеження волі, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання » від 24 жовтня 2003 р. № 7(із змінами) судам необхідно мати на увазі, що частиною 1 статті 75 КК передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. Звільняючи особу від відбування покарання з випробуванням, суд може покласти на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК, з метою організації органами виконання покарань належного контролю за її поведінкою.

Відповідно до ст.75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням. У випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

При призначенні покарання у виді позбавлення волі, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого ОСОБА_4 і обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання за вчинені кримінальні правопорушення, оскільки він не представляє великої суспільної небезпеки, розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, враховуючи, що тяжкі наслідки від кримінального правопорушення не наступили, цивільний позов не заявлявся, тому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням в порядку ст.75 КК України.

Суд приходить до висновку, що у даному конкретному випадку призначення обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно покласти обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Також, у відповідності до ч.ч. 1, 2, 3 ст.76 КК України, суд вважає за можливе покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що є необхідним та достатнім для його виправлення з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують покарання.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 20 грудня 2024 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 .

Процесуальні витрати на залучення експерта на проведення судової експертизи відсутні.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався .

Цивільний позов не заявлявся. Матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_6 обвинуваченим ОСОБА_4 у розмірі 9709,68 грн. не відшкодовано.

На підставі викладеного, керуючись ст. 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 грудня 2024 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами основне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України, та призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами основне покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити до відбуття ОСОБА_4 основне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки, поклавши на засудженого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- п. 1 ч. 1 - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- п. 2 ч. 1 - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- п. 2 ч. 3 - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Роз`яснити ОСОБА_4 про його обов`язок виконання умов угоди про визнання винуватості від 10 грудня 2024 року та передбачену ст. 389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про визнання винуватості.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1