Справа № 587/1476/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 року Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001775 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернігів, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, військовослужбовця, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не одноразово судимого, останній вироком Богунським районним судом м. Житомира від 15.06.2021 за ч.1 ст. 309, 71, 72 КК України до 6 років позбавлення волі, ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 11.06.2024 звільнений умовно достроково на невідбутий строк 06 місяці 29 днів,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України ВСТАНОВИВ:

27 березня 2025 року з Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону до суду надійшло кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого за ч. 5 ст. 407 КК України.

В судовому засіданні 07 квітня 2025 року від обвинуваченого надійшло клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України та закриття відносно нього кримінального провадження на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, оскільки він заявив про намір повернутися до військової частини Міністерства оборони України для продовження проходження військової служби та отримана письмова згода командування військової частини про можливість продовження ним проходження військової служби.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, оскільки останній раніше засуджений і був умовно-достроково звільнений.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, з`ясувавши правові позиції сторін, суд приходить до наступних висновків.

Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 15.06.2021 року ОСОБА_4 , засуджений за ч.1 ст. 309, 71, 72 КК України до 6 років позбавлення волі.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 11.06.2024 звільнений від відбування призначеного покарання умовно-достроково на невідбуту частину покарання для проходження військової служби за контрактом.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад 3 доби, вчиненому в умовах воєнного стану, а також в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

07 вересня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану».

Частиною 5 статті 401 КК України встановлено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. ст. 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 286 КПК України передбачено, що у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Судом обвинуваченому роз`яснені його права, з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє положення ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ч.5 ст. 401 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і підтримав клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Частиною 3 статті 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

На підставі викладеного, враховуючи що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності за ст. ст. 407, 408 КК України не притягувався, виявив бажання продовжити військову службу, письмова згода командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби отримана, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню, ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч.5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження щодо нього підлягає закриттю.

Що ж стосується позиції прокурора, який, заперечуючи проти задоволення клопотання, послався на положення ст. ст. 81, 81-1 КК України, то суд виходить з того, що положення ст. ст. 81, 81-1 КК України не перешкоджають і не виключають можливості застосування до обвинуваченого положень ч. 5 ст. 401 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

На підставі ч. 3 ст. 81-1 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає такій особі покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Норми ст. ст.71 і 72 КК України, які визначають порядок призначення покарання за сукупністю вироків та правила складання покарань, розміщені у Розділі XI "Призначення покарання" Основної частини КК України, відтак ці норми стосуються питань призначення покарання, яке може бути призначене не інакше, як за обвинувальним вироком суду, яким має бути встановлена вина особи.

Отже, за відсутності обвинувального вироку суду, яким обвинуваченого було б визнано винним на підставі обвинувального акта, що розглядається у цьому судовому провадженні, застосування норм ст. ст. 71 та 72 КК України та, відповідно, ч.3 ст. 81-1 КК України, не ґрунтується на вимогах закону і суперечить основним засадам судочинства.

Крім того, задовольняючи клопотання, суд виходить з того, що положення ч.3 ст. 81-1 КК України не забороняють застосування ч. 5 ст. 401 КК України, якою встановлено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. ст. 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України.

Всі вимоги, які є передумовою застосування до ОСОБА_4 положень ч. 5 ст. 401 КК України, обвинуваченим виконанні. Зокрема, ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності, передбаченої ст. ст. 407, 408 КК України, не притягувався, тобто вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, добровільно звернувся із клопотанням до суду про намір повернутися для продовження проходження військової служби, проти чого не заперечує командування військової частини.

Так, з листа командира військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2025 року № 1815/1257 вбачається, що командування військової частини надає згоду на продовження проходження ОСОБА_4 військової служби. З зазначеного листа вбачається, що ОСОБА_4 добровільно звернувся до військової частини НОМЕР_1 з наміром повернутися для подальшого проходження служби. Таким чином, клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню.

Відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Оскільки клопотання про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню, то відповідно до положень ч.1 ст.203 КПК України дія ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 припиняє свою дію, а ОСОБА_4 підлягає негайному звільненню з-під варти в силу вимог ч.3 ст.534 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 285, 286, 288, 369, 371 КПК України, ст. ст. 5, 12, 401, ч. 5 ст. 407 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого задовольнити.

На підставі ч. 5 ст. 401 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з-під варти негайно.

Після набрання ухвалою законної сили - зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 невідкладно поновити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на військовій службі, а ОСОБА_4 зобов`язати не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1