Провадження №11-сс/801/39/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції:
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю учасників судового провадження:

заявника ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 листопада 2024 року,

якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність Вінницької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 26.08.2024.

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою на бездіяльність Вінницької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 26.08.2024, обґрунтовуючи свої доводи тим, що ним було подано заяву до Генерального прокурора про скоєння злочинів, на його думку, працівниками правоохоронних органів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які роками відмовлялися виконати ухвалу суду. Дана заява була скерована для розгляду до Вінницької обласної прокуратури.

Однак, в порушення вимог ст. 214 КПК України, відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 26.08.2024 внесені не були, у зв`язку з чим він звернувся з даною скаргою до слідчого судді.

В судове засідання ОСОБА_5 не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Прокурор Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, пославшись на те, що підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в них об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Таким чином, підстав для внесення відомостей до ЄРДР за фактами, викладеними у заяві ОСОБА_5 , не встановлено, а тому відомості за його заявою до ЄРДР не були внесені.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 листопада 2024 року у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність Вінницької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 26.08.2024 - відмовлено.

В обґрунтування своїх висновків слідчий суддя вказав, що наведені у заяві ОСОБА_5 обставини не вказують на вчинення дій, які складають об`єктивну сторону будь-якого злочину (кримінального правопорушення), тому підстави для внесення відомостей за заявою ОСОБА_5 від 26 серпня 2024 року відсутні.

В заяві ОСОБА_5 від 26 серпня 2024 року слідчий суддя не знайшов достатніх об`єктивних відомостей для того, щоб вважати її заявою про вчинені кримінальні правопорушення, відповідно, у посадової особи Вінницької обласної прокуратури не виникало обов`язку внести викладені в заяві відомості до ЄРДР.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 13.11.2024, зобов`язати обласну прокуратуру порушити кримінальне провадження та притягнути винних осіб до кримінальної відповідальності.

В доводах апеляційної скарги посилається на те, що оскаржуване судове рішення є незаконним та необґрунтованим, порушує його права та Конституцію. Звернув увагу суду на те, що протягом чотирьох років судове рішення не виконувалося.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_5 свою апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив щодо задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 посилаючись на її безпідставність, вважає ухвалу слідчого судді суду першої інстанції законною та обґрунтованою.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та пояснення учасників судового розгляду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною 2 ст.1 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального провадження захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Перевіряючи в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13.11.2024, судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону судом дотримані.

Так, відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положенням ч.1 ст.25 КПК України визначено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своє компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з наданими суду матеріалами, ОСОБА_5 звернувся до Генерального прокурора із заявою від 26.08.2024 про вчинення, на його думку кримінальних правопорушень працівниками правоохоронних органів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які роками відмовлялися виконати ухвалу суду.

Зі змісту листа Вінницької обласної прокуратури від 27.09.2024 №31-1255-12 за підписом начальника відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_9 вбачається, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_5 від 26.08.2024 внесені не були, оскільки в заяві про злочин відсутні об`єктивні дані, які б дійсно свідчили про ознаки злочинів, а тому підстав для внесення відомостей до ЄРДР за фактами, викладеними у заяві ОСОБА_5 , прокуратура не вбачала.

Так, відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Положенням ст.214 КПК України прямо не передбачено проведення перевірки щодо змісту заяви, але виходячи з положень ч.5 ст.214 КПК України, змісту таких відомостей має бути надана належна оцінка.

При цьому, виходячи зі змісту ст.214 КПК України, повноваженнями щодо оцінки відомостей, наведених у заяві або повідомленні, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Оскільки чинним КПК України передбачена можливість оскаржити дії, бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, то у слідчого судді виникають повноваження щодо перевірки правильності висновку за результатами такої оцінки, що відповідає основним положенням цього Кодексу.

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).

Отже, критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У відповідності до положення ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Посилання заявника на вимоги ст.214 КПК України, відповідно до якої відмова у прийнятті та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення не допускається, не є підставою для обов`язкового внесення відомостей до ЄРДР, якщо така заява не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, оскільки вбачається, що ця норма стосується лише процедури прийняття такої заяви.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог ст.370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а наведені доводи в апеляційній скарзі викладених в ній висновків суду не спростовують.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 ,424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 13 листопада 2024 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3