Справа № 461/1295/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/624/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 19 лютого 2025 року,

з участю прокурора - ОСОБА_8 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :

цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 діб, тобто до 18 квітня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Своє рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, слідчий суддя мотивувала тим, що на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних у клопотанні ризиків.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необгрунтованою, постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що обраний підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави є надто суворим, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та особі підозрюваного. Стверджує, що необгрунтованою є підозра ОСОБА_6 в частині кваліфікації його діянь за ч.2 ст. 345 КК України, оскільки матеріалами кримінального провадження, які додано до клопотання, жодним чином не підтверджується суб`єктивна сторона складу даного злочину. Зазначає, що органом досудового розслідування не доведено наявність заявлених ризиків в кримінальному провадженні. Звертає увагу на те, що слідчим суддею, при прийнятті рішення, не взято до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 добровільно, за власною ініціативою повідомив орган поліції про своє місце знаходження, самостійно з`явився до Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, а також особу підозрюваного, зокрема те, що підозрюваний являється депутатом Дрогобицької міської ради, за місцем праці та проживання характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, одружений, на утриманні двоє неповнолітніх дітей а також батько, який є інвалідом 2 групи та потребує стороннього догляду.

Просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_9 задоволити частково. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 про задоволення апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без змін, дослідивши матеріали справи та обговоривши наведені доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Ч.3 ст. 176, ч.1 ст. 183 КПК України передбачено, що найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей та інше.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу - тримання під вартою без визначення розміру застави, постановлене слідчим суддею з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178 КПК України.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя обгрунтовано встановила, що надані слідчим та прокурором докази доводять обставини, які свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368, ч.2 ст. 345 КК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя врахувавши наявність обгрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 зазначених кримінальних правопорушень, обставини вчинення таких, а саме - із застосуванням насильства щодо працівника правоохоронного органу та тяжкого корупційного злочину, корисливий мотив вчинення такого; факт переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та вжиття заходів щодо приховування вчинених ним кримінальних правопорушень, втечу з місця події, ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, прийшла до вірного висновку про необхідність застосування саме запобіжного заходу - тримання під вартою, оскільки перебуваючи на волі, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провопорушення; незаконно впливати на свідків, експертів та спеціалістів у кримінальному провадженні, що унеможливлює застосування до підозрюваного інших, більш м`яких запобіжних заходів, належним чином мотивувавши це в своїй ухвалі.

Крім цього, слід зазначити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Таким чином, слідчим суддею з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом в сукупності та стали підставою для прийняття судового рішення.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи адвоката ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, є непереконливими.

Покликання апелянта на те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, одружений, на утриманні двоє неповнолітніх дітей а також батько, який є інвалідом 2 групи та потребує стороннього догляду; являється депутатом Дрогобицької міської ради, за місцем праці та проживання характеризується позитивно, є обставинами, які враховуються при застосуванні, зміні, продовженні запобіжного заходу, вирішенні питання покарання, однак такі не є безумовною підставою для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Також, у відповідності до вимог ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахувавши підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, обґрунтовано не визначила розмір застави, оскільки злочин підозрюваним був вчинений із застосуванням насильства щодо працівника правоохоронного органу, та саме такий запобіжний захід, зможе запобігти зазначеним у клопотанні ризикам.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи слідчим суддею, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 19 лютого 2025 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 діб, тобто до 18 квітня 2025 року включно, без визначення розміру застави - без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4