Справа № 743/908/24
Провадження №1-кп/743/8/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2025 року селище Ріпки

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши в порядку спеціального судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000577 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, уродженця міста Оренбург Оренбурзької області, Російська Федерація, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 438 Кримінального кодексу України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Російської Федерації, уродженця міста Юрга Кемеровської області, Російська Федерація, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 28, частиною 1 статті 438 Кримінального кодексу України, сторони кримінального провадження: прокурор, обвинувачені, захисники обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , потерпілі: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , -

В С Т А Н О В И В:

Військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді начальника військової поліції Центрального військового округу, брав участь у вторгненні на територію України у складі російських окупаційних військ та усвідомлював свою участь у збройному конфлікті.

Так 28.02.2022 р. військовослужбовці угрупування військ «Центр» РФ, до складу якого входили підрозділи від об`єднань, з`єднань і військових частин Центрального військового округу та зведені підрозділи федеральної служби військ національної гвардії РФ, в складі яких перебував ОСОБА_6 та військовослужбовець ОСОБА_7 , тимчасово зайняли територію населених пунктів с. Довжик, с. Вишневе Чернігівського району Чернігівської області, де перебували до 01.04.2022 р.

У проміжок часу з 28.02.2022 р. до 13.03.2022 р. військовослужбовці ЗС РФ захопили та здійснювали контроль території пилорами, яка перебуває у користуванні ТОВ «Грін Форест Індастрі» за адресою: вул. Центральна, 1, с. Вишневе Чернігівського району Чернігівської області, де ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, з порушенням вимог ст. ст. 3, 27, 28, 31, 32, 147 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 р. та ст. ст. 51, 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12.08.1949 р., що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 08.06.1977 р., усвідомлюючи, що приміщення пилорами не має водопостачання та водовідведення, вбиралень, меблів для сидіння та спальних місць, засобів приготування їжі, перебуває в антисанітарних умовах, непридатне до нормального проживання в ньому людей, загрожуватиме життю та здоров`ю всім, хто там буде утримуватися, віддав ОСОБА_7 та іншим невстановленим підлеглим військовослужбовцям ЗС РФ явно злочинний наказ незаконно утримувати в одному з приміщень пилорами цивільне населення та військовополонених, у тому числі, з метою отримання інформації про військовослужбовців Збройних Сил України, учасників антитерористичної операції та отримання відомостей про причетних до знищення колони військової техніки ЗС РФ.

У подальшому, не пізніше 13.03.2022 р., ОСОБА_7 та інші невстановлені військовослужбовці ЗС РФ на виконання наказу ОСОБА_6 під загрозою застосування вогнепальної зброї почали примусово звозити та поміщати цивільне населення села Довжик Чернігівського району та інших сусідніх населених пунктів на територію пилорами, де здійснювали ув`язнення мирних жителів населених пунктів та їх незаконне позбавлення волі, а також - утримання військовополоненого в нелюдяних умовах.

Люди перебували в приміщенні в неналежних санітарних та температурних умовах без належного харчування та можливості нормально справляти свої природні потреби, а також - без надання відповідної медичної допомоги, яку вони потребували у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, із зав`язаними руками та очима, що було наругою над людською гідністю та психологічним катуванням потерпілих.

Під час незаконного утримання військовослужбовці ЗС РФ із застосуванням фізичного насильства, здійснювали допити потерпілих, з метою отримання відомостей про військовослужбовців Збройних Сил України, учасників антитерористичної операції.

Загалом, у період часу з 13.03.2022 р. до 01.04.2022 р. за наказом ОСОБА_6 військовослужбовцями ЗС РФ, у тому числі ОСОБА_7 та іншими невстановленими військовослужбовцями, на території пилорами ТОВ «Грін Форест Індастрі» розташованої за адресою: вул. Центральна, 1, с. Вишневе Чернігівського району Чернігівської області, у різний проміжок часу та з різною тривалістю, незаконно утримувалися в нелюдяних умовах: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , затриманий 21.03.2022 р. невстановленими військовослужбовцями РФ в с. Довжик та, за наказом ОСОБА_6 , доставлений до приміщення пилорами, де утримувався упродовж дня, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , затриманий 13.03.2022 р. невстановленими військовослужбовцями РФ та утримувався до 16.03.2022 р., ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , затриманий 27.03.2022 р. ОСОБА_7 та іншими невстановленими військовослужбовцями за місцем свого проживання в с. Буянки та утримувався до 30.03.2022 р., ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , і ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , які були затримані невідомими військовослужбовцями РФ 25.03.2022 р. на околиці с. Новоукраїнське та утримувалися упродовж доби, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , затриманий 23.03.2022 р. на блокпосту між с. Замглай і смт Ріпки та утримувався понад добу, а також полонений військовослужбовець ЗС України ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , затриманий 10.03.2022 р. невідомими військовослужбовцями РФ в с. Слобода та утримувався до 16.03.2022 р., а також інші невстановлені особи.

13.03.2022 р. у першій половині дня у с. Довжик Чернігівського району невстановлені військовослужбовці ЗС РФ обстріляли з автоматичної вогнепальної зброї цивільний автомобіль, який не мав будь-яких позначень чи емблем, окрім реєстраційного номеру, а саме Volkswagen Touareg, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який рухався у зазначеному селі, в напрямку ферми, на його околиці.

У результаті нападу ОСОБА_10 отримав осколкове поранення м`яких тканин правого стегна.

У подальшому, невстановлені військовослужбовці ЗС РФ, які обстріляли автомобіль потерпілого, наздогнали його, витягли з автомобіля та нанесли потерпілому удари ногами по різним частинам тіла, після чого одягнули на голову мішок та, всупереч його волі, посадили до автомобіля «ОСОБА_52», привезли його на територію ТОВ «Грін Форест Індастрі» за адресою: Чернігівська область Чернігівський район, с. Вишневе, вул. Центральна, 1, де завели до одного із приміщень, умисно позбавивши ОСОБА_10 можливості вільно пересуватись, вільно залишити вказане приміщення, тобто ув`язнили та утримували його до 16.03.2022 р.

Під час незаконного утримання потерпілого на пилорамі ОСОБА_7 та інші невстановлені військовослужбовці ЗС РФ із застосуванням фізичного насильства, шляхом нанесення ударів, здійснювали його допит з метою отримання відомостей про військовослужбовців Збройних Сил України, учасників антитерористичної операції.

Крім того, ОСОБА_7 та інші невстановлені військовослужбовці ЗС РФ утримували ОСОБА_10 в неналежних санітарних та температурних умовах, без належного харчування та можливості нормально справляти свої природні потреби, із зав`язаними руками та очима, позбавивши його можливості вільно пересуватись та перешкоджаючи йому обирати за своєю волею місцезнаходження, а також без надання відповідної медичної допомоги, яку він потребував у зв`язку з отриманим пораненням, у зв`язку з чим у потерпілого розпочалось ускладнення у вигляді гнійного запалення з наявністю стороннього тіла (металевий осколок).

У подальшому, 16.03.2022 р. у першій половині дня невстановлені військовослужбовці ЗС РФ завели ОСОБА_10 до іншого приміщення, попередньо знявши з голови мішок. Усередині приміщення перебували ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Останній розпочав проводити допит ОСОБА_10 з метою отримання відомостей про військовослужбовців Збройних Сил України, учасників антитерористичної операції. Не отримавши необхідних йому відомостей, ОСОБА_6 , діючи умисно, в порушення вимог ст. ст. 27, 29, 31, 32, 147 Женевської конвенції IV та ст. 51, ч. ч. 1, 2 ст. 75 Додаткового протоколу до Женевської конвенції від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 08 червня 1977 року, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що ОСОБА_10 є цивільною особою, яка перебуває під захистом, віддав незаконний наказ військовослужбовцю ЗС РФ ОСОБА_7 на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_7 спричинив удар прикладом невстановленого зразка автоматичної зброї в область грудної клітки та дулом натиснув на отримане поранення на нозі потерпілого.

Далі невстановлені військовослужбовці ЗС РФ зав`язали потерпілому очі та невстановленим автомобілем вивезли на околицю смт Ріпки, де залишили.

Також, 21.03.2022 р. у період часу з 10 год до 11 год ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рухаючись до місця проживання свого рідного брата, який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , на відстані близько 50 метрів від вказаного господарства, помітив невстановлених військовослужбовців ЗС РФ, які стояли поряд з військовим автомобілем марки «Камаз», зеленого кольору із зображенням на дверях автомобіля білого кольору літери «О». Вказані військовослужбовці наказали ОСОБА_8 підійти до них, що він і виконав.

Будучи озброєними вогнепальною зброєю невстановленого зразка, та розуміючи, що перед ними знаходиться цивільна особа, вказані військовослужбовці ЗС РФ наказали ОСОБА_8 надати для перевірки документи, що посвідчують особу, після цього, принижуючи гідність потерпілого, наказали йому роздягтися до нижньої білизни, незважаючи на те, що на вулиці був сильний мороз та провели його особистий огляд на факт наявності на тілі синців від ременя автоматичної зброї, бронежилета, татуювань патріотичного та військового характеру, але нічого не виявивши, наказали вдягнутися.

Через деяких час до них під`їхав легковий автомобіль невстановленої марки, в якому знаходилося четверо військовослужбовців ЗС РФ, у тому числі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Вийшовши з автомобіля, ОСОБА_6 наказав військовослужбовцям ЗС РФ доправити ОСОБА_8 до штабу для його подальшого допиту.

Надалі невстановлені військовослужбовці ЗС РФ за наказом ОСОБА_6 зв`язали ОСОБА_8 руки, на голову одягнули пакет, замотали очі скотчем, посадили до військового автомобіля «Камаз» та привезли його на територію ТОВ «Грін Форест Індастрі» за адресою: Чернігівська область Чернігівський район, с. Вишневе, вул. Центральна, 1, де завели до одного із приміщень, умисно позбавивши ОСОБА_8 можливості вільно пересуватись та залишати вказане приміщення, тобто незаконно ув`язнили його.

У подальшому, через декілька годин, невстановлений військовослужбовець ЗС РФ, попередньо розв`язавши руки та знявши з голови пакет, завів потерпілого до іншого приміщення, усередині якого за столом сидів ОСОБА_6 , який розпочав проводити допит ОСОБА_8 з метою отримання відомостей про військовослужбовців Збройних Сил України, учасників антитерористичної операції та причетних до знищення колони військової техніки ЗС РФ. Не отримавши необхідних йому відомостей, ОСОБА_6 , діючи умисно, в порушення вимог ст. ст. 27, 29, 31, 32, 147 Женевської конвенції IV та ст. 51, ч. ч. 1, 2 ст. 75 Додаткового протоколу до Женевської конвенції від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 08 червня 1977 року, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що ОСОБА_8 є цивільною особою, яка перебуває під захистом, віддав незаконний наказ невстановленому військовослужбовцю ЗС РФ на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , в результаті чого йому було спричинено удари ногами, руками, вогнепальною зброєю невстановленого зразка по тулубу, ногам та рукам. Надалі, після допиту, ОСОБА_8 вивели на вулицю та відпустили.

Тобто військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_6 віддав наказ на порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та вчинив порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та іншими невстановленими військовослужбовцями ЗС РФ, а саме нелегальне ув`язнення (незаконне позбавлення волі) цивільних осіб, що перебувають під захистом - ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , також віддав наказ на жорстоке поводження з ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , а також вчинив жорстоке поводження з цивільними особами та полоненним військовослужбовцем Збройних Сил України ОСОБА_14 , а саме: катування з метою отримання необхідних йому відомостей, а також утримання в нелюдяних умовах потерпілих, чим порушив вимоги ст. ст. 27, 31, 32, 147 Женевської Конвенції IV та ст. 51, ч. ч. 1, 2 ст. 75 Додаткового протоколу до Женевської конвенції від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 08.06.1977 р.

Відповідальність за злочини, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений, передбачена ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Крім того, військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_7 брав участь у вторгненні на територію України у складі російських окупаційних військ та усвідомлював свою участь у збройному конфлікті.

Так 28.02.2022 р. військовослужбовці угрупування військ «Центр» РФ, до складу якого входили підрозділи від об`єднань, з`єднань і військових частин Центрального військового округу та зведені підрозділи федеральної служби військ національної гвардії РФ, в складі яких перебував військовослужбовець ОСОБА_7 та начальник військової поліції Центрального військового округу ОСОБА_6 , тимчасово зайняли територію населених пунктів с. Довжик, с. Вишневе Чернігівського району Чернігівської області, де перебували до 01.04.2022 р.

У проміжок часу з 28.02.2022 р. до 13.03.2022 р. військовослужбовці ЗС РФ захопили та здійснювали контроль території пилорами, яка перебуває у користуванні ТОВ «Грін Форест Індастрі» за адресою: вул. Центральна, 1, с. Вишневе Чернігівського району Чернігівської області, де ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, з порушенням вимог ст. ст. 3, 27, 28, 31, 32 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 р. та ст. ст. 51, 75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12.08.1949 р., що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 08.06.1977 р., усвідомлюючи, що приміщення пилорами не має водопостачання та водовідведення, вбиралень, меблів для сидіння та спальних місць, засобів приготування їжі, перебуває в антисанітарних умовах, непридатне до нормального проживання в ньому людей, загрожуватиме життю та здоров`ю всім, хто там буде утримуватися, віддав ОСОБА_7 та іншим невстановленим підлеглим військовослужбовцям ЗС РФ, явно злочинний наказ незаконно утримувати в одному з приміщень пилорами цивільне населення, у тому числі, з метою отримання інформації про військовослужбовців Збройних Сил України, учасників антитерористичної операції та отримання відомостей про причетних до знищення колони військової техніки ЗС РФ.

У подальшому, не пізніше 13.03.2022 р., ОСОБА_7 та інші невстановлені військовослужбовці ЗС РФ на виконання наказу ОСОБА_6 , в порушення ст. ст. 3, 27, 31, 32, 34 Женевської конвенції IV та ст. 75 Додатково протоколу до Женевської конвенції від 12.08.1949 р., що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I) від 08.06.1977 р., під загрозою застосування вогнепальної зброї почали примусово звозити та поміщати цивільне населення с. Довжик Чернігівського району та інших сусідніх населених пунктів на територію пилорами, де здійснювали ув`язнення невизначеної кількості мирних жителів населених пунктів, та їх незаконне утримання.

Люди перебували в приміщенні в неналежних санітарних та температурних умовах, без належного харчування та можливості нормально справляти свої природні потреби, а також без надання відповідної медичної допомоги, яку вони потребували у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, із зав`язаними руками та очима, що було наругою над людською гідністю та психологічним катуванням потерпілих.

Під час незаконного утримання військовослужбовці ЗС РФ, із застосуванням фізичного насильства, здійснювали допити потерпілих з метою отримання відомостей про військовослужбовців Збройних Сил України, учасників антитерористичної операції.

Так 13.03.2022 р. у першій половині дня у с. Довжик Чернігівського району невстановлені військовослужбовці ЗС РФ обстріляли з автоматичної вогнепальної зброї цивільний автомобіль, який не мав будь-яких позначень чи емблем, окрім реєстраційного номеру, а саме Volkswagen Touareg, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який рухався у зазначеному селі в напрямку ферми на його околиці.

У результаті нападу ОСОБА_10 отримав осколкове поранення м`яких тканин правого стегна.

У подальшому невстановлені досудовим розслідуванням військовослужбовці ЗС РФ, які обстріляли автомобіль потерпілого, нанесли йому удари ногами по різним частинам тіла, після чого одягнули на голову мішок та, всупереч його волі, посадили до автомобіля «ОСОБА_52», привезли його на територію ТОВ «Грін Форест Індастрі» за адресою: Чернігівська область, Чернігівський район, с. Вишневе, вул. Центральна, 1, де завели до одного із приміщень, умисно позбавивши ОСОБА_10 можливості вільно пересуватись, вільно залишити вказане приміщення, тобто ув`язнили та утримували його до 16.03.2022 р.

Під час незаконного утримання потерпілого на пилорамі ОСОБА_7 та інші невстановлені військовослужбовці ЗС РФ в порушення вимог ст. ст. 27, 29, 31, 32 Женевської конвенції IV та ст. 51, ч. ч. 1, 2 ст. 75 Додаткового протоколу до Женевської конвенції від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 08 червня 1977 року, із застосуванням фізичного насильства, шляхом нанесення ударів, здійснювали його допит з метою отримання відомостей про військовослужбовців Збройних Сил України, учасників антитерористичної операції.

Крім того, ОСОБА_7 та інші невстановлені військовослужбовці ЗС РФ утримували ОСОБА_10 в неналежних санітарних та температурних умовах, без належного харчування та можливості нормально справляти свої природні потреби, із зав`язаними руками та очима, позбавивши його можливості вільно пересуватись та перешкоджаючи йому обирати за своєю волею місцезнаходження, а також без надання відповідної медичної допомоги, яку він потребував у зв`язку з отриманим пораненням, у зв`язку з чим у потерпілого розпочалось ускладнення у вигляді гнійного запалення з наявністю стороннього тіла (металевий осколок).

У подальшому, 16.03.2022 р. у першій половині дня невстановлені досудовим розслідуванням військовослужбовці ЗС РФ завели ОСОБА_10 до іншого приміщення, попередньо знявши з голови мішок. Усередині приміщення перебували ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Останній розпочав проводити допит ОСОБА_10 з метою отримання відомостей про військовослужбовців Збройних Сил України, учасників антитерористичної операції. Не отримавши необхідних йому відомостей, ОСОБА_6 , діючи умисно, віддав незаконний наказ військовослужбовцю ЗС РФ ОСОБА_7 на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_7 в порушення вимог ст. ст. 27, 29, 31, 32 Женевської конвенції IV та ст. 51, ч. ч. 1, 2 ст. 75 Додаткового протоколу до Женевської конвенції від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 08 червня 1977 року, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що ОСОБА_10 є цивільною особою, яка перебуває під захистом, спричинив удар прикладом невстановленого зразка автоматичної зброї в область грудної клітки та дулом натиснув на отримане поранення на нозі потерпілого.

Далі невстановлені військовослужбовці ЗС РФ зав`язали потерпілому очі та невстановленим автомобілем вивезли на околицю смт Ріпки, де залишили.

У подальшому, 27.03.2022 р. в першій половині дня ОСОБА_7 , за попередньою змовою з іншими невстановленими військовослужбовцями ЗС РФ у кількості близько 20 осіб, прибули до помешкання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_4 , де на той час перебував потерпілий. Будучи озброєними вогнепальною зброєю невстановленого зразка, вказані військовослужбовці покликали ОСОБА_9 на вулицю.

Після чого, ОСОБА_7 спільно з двома невстановленими під час досудового розслідування військовослужбовцями ЗС РФ завели ОСОБА_9 до середини будинку та провели там обшук. Під час проведення обшуку ОСОБА_7 , в порушення вимог ст. ст. 27, 29, 31, 32 Женевської конвенції IV та ст. 51, ч. ч. 1, 2 ст. 75 Додаткового протоколу до Женевської конвенції від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 08 червня 1977 року, наніс ОСОБА_9 декілька ударів кулаком в область живота потерпілого.

У подальшому ОСОБА_7 та інші невстановлені військовослужбовці ЗС РФ вийшли на подвір`я, де із застосуванням фізичної сили, з метою отримання відомостей про військовослужбовців Збройних Сил України, учасників антитерористичної операції, здійснили допит ОСОБА_9 , наносячи при цьому йому удари по різним частинам тіла. Після цього, ОСОБА_7 та інші невстановлені військовослужбовці ЗС РФ вивели ОСОБА_9 з господарства на вулицю, надягли на голову пакет, обмотали скотчем очі, руки зв`язали стяжкою, посадили до військового автомобіля та всупереч його волі, доставили на територію ТОВ «Грін Форест Індастрі» за адресою: вул. Центральна, 1, с. Вишневе, Чернігівського району Чернігівської області, де завели до одного із приміщень, умисно позбавивши ОСОБА_9 , можливості вільно пересуватись та залишати вказане приміщення, тобто незаконно ув`язнили та утримували до 30.03.2022 р.

Під час незаконного утримання ОСОБА_7 та інші невстановлені військовослужбовці ЗС РФ із застосуванням фізичної сили здійснювали допит ОСОБА_9 з метою отримання відомостей про військовослужбовців Збройних Сил України, учасників антитерористичної операції, наносячи при цьому тілесні ушкодження по різним частинам тіла.

Крім того, ОСОБА_7 та інші невстановлені військовослужбовці ЗС РФ утримували ОСОБА_9 в неналежних санітарних та температурних умовах, без належного харчування та можливості нормально справляти свої природні потреби, а також без надання відповідної медичної допомоги, яку він потребував у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, із зав`язаними руками та очима, позбавивши його можливості вільно пересуватись та перешкоджаючи йому обирати за своєю волею місцезнаходження.

У подальшому, 30.03.2022 р. у другій половині дня невстановлені військовослужбовці ЗС РФ, попередньо знявши з голови пакет, завели ОСОБА_9 до іншого приміщення, де ОСОБА_7 та інший невстановлений військовослужбовець ЗС РФ розпочали допит ОСОБА_9 з метою отримання відомостей про військовослужбовців Збройних Сил України, учасників антитерористичної операції. Не отримавши необхідних їм відомостей, ОСОБА_7 діючи умисно, в порушення вимог ст. ст. 27, 29, 31, 32 Женевської конвенції IV та ст. 51, ч. ч. 1, 2 ст. 75 Додаткового протоколу до Женевської конвенції від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 08 червня 1977 року, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що ОСОБА_9 є цивільною особою, яка перебуває під захистом, спричинив удари руками по різним частинам тіла, від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 втратив свідомість. У подальшому невстановлені військовослужбовці ЗС РФ перемістили та залишили потерпілого на території біля цвинтаря в с. Вишневе, де ОСОБА_9 прийшов до тями та направився до місця свого проживання.

Вказаними діями ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді гематоми задньої поверхні в середній третині правого стегна, набряку з забиттям м`яких тканин правої гомілки.

Тобто військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з невстановленими військовослужбовцями ЗС РФ, вчинив порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а саме нелегальне ув`язнення (незаконне позбавлення волі) цивільних осіб, що перебувають під захистом - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також жорстоке поводження з цими особами, а саме катування з метою отримання необхідних йому відомостей, чим порушив вимоги ст. ст. 27, 31, 32, 147 Женевської Конвенції IV та ст. 51, ч. ч. 1, 2 ст. 75 Додаткового протоколу до Женевської конвенції від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I) від 08.06.1977 р.

Відповідальність за злочини, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений, передбачена ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 374 КПК України у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , як підозрюваних та обвинувачених на захист та доступ до правосуддя з урахуванням здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження.

Так згідно відомостей реєстру матеріалів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні 28.05.2024 р. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 оголошено у розшук, ухвалами Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.06.2024 р. встановлено обставину перебування підозрюваних на території Російської Федерації та надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування.

В усіх судових засіданнях при розгляді обвинувального акта та у підготовчому провадженні були присутні захисники обвинувачених.

Ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 19.08.2024 р. постановлено у даній справі здійснювати спеціальне судове провадження.

На офіційному вебсайті Судова влада України розміщувались оголошення про виклик обвинувачених (українською та російською мовами), а також - у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий кур`єр») в рубриці «Оголошення» (а. с. 228 - 238 Т. 1, 2 - 31 Т. 2, 232 - 243 Т. 4, 161 - 168 Т. 5). Всі оголошення були доступні у мережі Інтернет на офіційному сайті електронної версії «Урядовий кур`єр»: ІНФОРМАЦІЯ_15. Судом також перевірено, що інформація про кримінальне провадження є доступною за пошуковими запитами: « ОСОБА_7 », « ОСОБА_15 ». Крім того, за цими ж пошуковими запитами, а також за: «ОСОБА_45» та «ОСОБА_46» наявна інформація про кримінальні провадження у вільному доступі на сайті Центру «Миротворець» (ІНФОРМАЦІЯ_16).

Будь-які клопотання від обвинувачених на адресу суду не надходили.

Відтак стороною обвинувачення були здійснені всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у статусі як підозрюваних, так і обвинувачених.

З огляду на те, що будь-які дипломатичні відносини між Україною та Російською Федерацією припинені, судом було вжито вичерпних можливих заходів для забезпечення участі обвинувачених при розгляді справи, про які зазначено вище та які підтверджуються матеріалами справи.

Таким чином, права ОСОБА_6 та ОСОБА_7 як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження, були забезпечені на рівні реального використання, що гарантується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

У судовому засіданні 18.10.2024 р. свідок ОСОБА_16 показала, що вона була учасником групи, яка ходила на переговори з військовою поліцією РФ на міст селища Ріпки. На більшості переговорів був присутній ОСОБА_17 (позивний « ОСОБА_47 ») та « ОСОБА_19 ». Спочатку переговори велися тільки з «ОСОБА_48», а коли його не було, то - з «ОСОБА_49», але в більшості «ОСОБА_49» не міг прийняти самостійних рішень, не зв`язавшись із «ОСОБА_48». «ОСОБА_47» на першій зустрічі біля селищної ради казав, що він командир, капітан. Сказав, що його звати ОСОБА_20 і він, як висловилась свідок, «з Арциз, Харциз, щось таке». Другу зустріч на мосту свідок знімала на особистий телефон. «ОСОБА_47» був зафіксований на відео, яке у подальшому було передано до прокуратури. Він був одягнутий у військову форму, був зі зброєю, невисокого росту, міцної статури з м`ясистим носом, широкоплечий. Мав специфічний, легко впізнаваний голос. Спочатку він поселився з іншими у приміщенні відділення поліції, потім вони перебралися у будівлю РЕМу, а потім він кудись переселився, бо дуже часто його чекали поки він приїжджав.

Потерпілий ОСОБА_14 у судовому засіданні 18.10.2024 р. показав, що 10 березня 2022 року він після бою поранений виповз у сусіднє село, де місцева жителька повідомила про нього ворогам, і тоді він потрапив у полон в селі Слобода Чернігівського району, звідки був перевезений на допит до генерал-лейтенанта Поплавського в село Іванівка. Після декількох годин допиту його та ще двох військовополонених близько другої години дня повезли камазами з трупами, картоплею, ящиками пустими з боєприпасів у невідомому напрямку. Потерпілому було зрозуміло, що вони їдуть у бік Білорусії, у Ріпкинський район, тому що плюс-мінус, потерпілий розумів, що вони проїжджають понтонний міст через Десну . Але він тоді ще не знав, що знаходиться саме в селі Вишневе.

Після приїзду вночі потерпілого почали одразу бити. Одного з двох, що з ним приїхали, одразу застрелили (офіцера), а іншого - після того як у потерпілого знайшли медаль «атошника», яка йому навіть не належала. І тоді його залишили одного і почали катувати. На ранок потерпілий дізнався, що його катували 6 годин. При катуваннях був присутній військовий, відомості про якого потерпілий відшукав самостійно та продемонстрував у судовому засіданні його фото свідку. Командував усім невідомий потерпілому чоловік, але голос дуже схожий на «ОСОБА_47». Також були присутніми під час катувань військовий з позивним « ОСОБА_22 » та якийсь росіянин з Іркутська , з Казані був росіянин-самбіст і були там омські десантники.

В момент, коли потерпілого били і він почав задихатися, у нього скотч сповз з правового ока і він побачив людину в тільнику, ліхтар-прожектор. Через декілька днів потепілого привели на допит, там були три особи. Одним з них був ОСОБА_24 , якого він побачив на відео свідка, коли він стояв позаду «ОСОБА_47». Ще там був молодий офіцер та один з ДНРа, з Макіївки, який займався також ґвалтуванням хлопців і двух з Новоселівки хлопців прямо при потерпілому було зарізано.

Після допиту, коли його вели за шию, один з охоронців, який був з Іркутська , впізнав потерпілого по прізвищу і сказав, що вони з ним знайомі, оскільки були разом на змаганнях і він запам`ятав прізвище. Після цього він зупинив потерпілого і почав спілкуватися з «ОСОБА_48», якого потерпілий у подальшому упізнав по голосу.

Він спитав у «ОСОБА_47» чи можна надати медичну допомогу потерпілому, так як той був поранений: у нього були уламки в голові, шматок щелепи стирчав зі щоки, уламки також були у щелепі. На це «ОСОБА_47» відповів, що ніякої допомоги надавати не потрібно. Після цього той же військовий сказав, що, можливо, потерпілий буде потрібен ще для допиту, а так він уже починає гнити (і обличчя, і рука).

І тоді коли він повів потерпілого у медпункт, що стояв на лісопилці біля цього приміщення, де тримали потерпілого (одразу праворуч при в`їзді), хірург у наданні медичної допомоги відмовив, але цей ОСОБА_25 з Іркутська повідомив, що це було розпорядження «ОСОБА_47». І тоді потерпілому просто повишкрібали скальпелем уламки, які стирчали ззовні, і повідомили, що для допиту цього вистачить.

Після цього потерпілого знову привели в катівню. Потерпілий був голий, руки були зв`язані переноскою. Потерпілого вішали на арматуру біля входу з дерев`яних дошок. Приходив і «ОСОБА_47», потерпілий бачив тільки його ноги і чув позивний. Бачив військових у формі пісочного кольору, вважає, що деякі з них були сирійцями. Одного з тих, хто його допитували, з ім`ям ОСОБА_26 , потерпілий ідентифікував в подальшому як стоматолога з Москви. Потерпілий його запам`ятав, тому що на його ногах було взуття потерпілого. Потерпілий запам`ятав ще кілька позивних: «ОСОБА_51» з Макіївки (старший лейтенант ДРГ ДНР) та «ОСОБА_50». Харчування їм майже не давали. Один раз дали галету одну на двох і один раз йому дали варення, і то тільки для того, щоб він їм розповів про свій досвід у спорті, та через повагу за те, що він 6 діб витримав висіти на подовжувачі. Але їсти не хотілось. Температура у приміщенні була як на вулиці. На думку потерпілого, допити щодо інших осіб, які він чув, були поверхневими, і мали на меті просто познущатися. Врешті, один з росіян його тихенько вивів о п`ятій годині ранку. Сказав, що він домовився, і що потерпілому буде дуже важко, але він хоча б залишиться живим, інакше «омські відморозки» його вб`ють. Коли у нього з очей нарешті зняли скотч уже в Росії, то він взагалі не міг звести зіниці. На досудовому розслідуванні у іншому кримінальному провадженні потерпілий впізнав особу з позивним « ОСОБА_22 ». На його думку, це був ОСОБА_28 . Потерпілий охарактеризував його як психічно хвору людину, оскільки після того, як він вбивав людей, у нього був приплив емоцій. Він був сильної тілобудови, трохи меншим за потерпілого, з хриплим голосом. Він постійно шукав у військовополонених 41-й розмір взуття, щоб забрати його собі. І він постійно намагався «вислужитися» перед «ОСОБА_48».

Також потерпілий показав, що йому давали нашивку з прапором України, і їм було принципово, щоб він її з`їв. Це тривало кілька годин. Але оскільки у потерпілого було усе в крові, то він не зміг цього зробити.

Серед запитань, що ставились під час допитів, було: ставлення до російського патріархата; чий Крим; чи є серед родичів військові, працівники суду, прокуратури; імейли, паролі; чи знає він когось з осередка «Азов».

У судовому засіданні 18.10.2024 р. потерпілий ОСОБА_8 показав, що в двадцятих числах березня пішов до брата в селі Довжик, повернув у провулок Вишневий, побачив військових РФ. Стояло 2-3 камази і легковий автомобіль. Вони побачили потерпілого і показали, щоб він підійшов, що він і зробив. Почали запитувати хто такий, сказали показати документи, роздягли. За шрам почали запитувати. Потерпілий відповів, що це шрам, пов`язаний з інвалідністю, та показав довідку. Під`їхав автомобіль, з якого вийшло 2 чоловіка. Один був у масці, інший ні. Того, що був у масці, потерпілий згодом упізнав. Це був «ОСОБА_47». За кермом був чоловік, якого називали ОСОБА_29 . «ОСОБА_47» дав розпорядження кинути потерпілого в камаз. Потерпілого погрузили в камаз, надягли пакет на голову, перемотали скотчем, зв`язали руки і повезли. По дорозі пару разів зупинялися. Потерпілий не знав, куди його привезли. У приміщенні ще були люди, їх дуже били. Потерпілого тримали приблизно чотири години. Потім його вивели на якусь прохідну біля воріт, де сидів за столом «ОСОБА_47» у масці та був ОСОБА_29 без маски, зняли пакет. Стояла камера. Після допиту (про те, хто має у селі зброю, хто займається мисливством, хто міг підірвати їхню техніку), запропонували сказати на камеру для його односельчан, що вони прийшли з миром, в обмін на те, що його відпустять. Потерпілий відмовився і тоді «ОСОБА_47» надав вказівку ОСОБА_29 «пояснити». Денис підбіг і вдарив потерпілого не менше десяти разів в живіт (знаючи, що у потерпілого є шрам, та маючи документи про його інвалідність), поки потерпілий не впав зі стільця, потім продовжив бити ногами. Після цього підняв потерпілого та посадив на стілець і потерпілий під тиском повторив під відеозапис текст, який йому сказали. Після цього ОСОБА_29 запитав у «ОСОБА_47», що робити з потерпілим, і той дав вказівку відпустити. Потерпілого вивели за пилораму і тоді він зрозумів, де знаходився. Добирався додому полями, лісами, ховаючись від колон.

У судовому засіданні 18.10.2024 р. потерпілий ОСОБА_13 , який є старостою Замглайського старостинського округу, показав, що одразу після вторгнення вони з місцевими мешканцями заблокували в`їзд до громади барикадами, повалили дерева, встановили блокпости та організували чергування. 27.02.2022 р. актив із 10-12 осіб підійшли до повалених дерев, де знаходилась ворожа техніка, та повідомили військового, який вийшов назустріч, що їх не пропустять. Він був без балаклави, а потерпілий знімав розмову на телефон. Через 15-20 хвилин техніка розвернулася і поїхала в бік с. Вишневе. Однак, 23 березня люди знову побачили військову техніку та повідомили населення у дзвін. Люди вийшли до барикад, потерпілий пішов на перемовини. Військові були у балаклавах, завели потерпілого за техніку, поставили на коліна, надягли мішок, стяжкою зав`язали ззаду руки і кинули у «ОСОБА_52». Оскільки потерпілий добре знає місцевість, то він одразу зрозумів, що його везуть у бік с. Вишневе. На думку потерпілого, його посадили в подальшому у підвал школи і хвилин через 15-20 почали бити. Били хвилин по 20-30 кожного разу, а загалом - 3 чи 4 рази. Питали, де війська, де ЗС України, навіщо збираються, кому та яким чином передають інформацію. Били по голові, долонями по вухах, по ногах. Потім потерпілого розмістили у кімнаті, розміром 1,5х1,5 метри, де потерпілий провів ніч. Періодично до нього стукали та питали, чи живий. Також потерпілий чув, що так само стукали до інших. Було дуже холодно, не давали ні води, ні їжі. Наступний день розпочався з побиття, погроз відрізати палець (кладучи його руку на стіл). Потім його вивели по сходах, посадили у авто і везли близько двох хвилин на пилораму. Потерпілого посадили на стілець, вдарили ногами у груди. Потерпілий впав і його продовжували бити. Ближче до обіду прийшов «ОСОБА_47» (як потерпілий зрозумів по голосу) і повідомив, що він знаходиться у переговорній групі, тому потерпілий поїде з ним на залізничний міст і його віддадуть. У дорозі потерпілий поспілкувався з «ОСОБА_48», який повідомив, що їхня мета змістити владу у Києві. За кілометр-півтора до місця призначення «ОСОБА_47» зняв з потерпілого мішок. Потерпілий помітив у нього червону нашивку на руці з серпом і молотом та зміг роздивитися більшу частину обличчя завдяки особливостям його балаклави (вона була як підшлемник), тому легко впізнав його під час впізнання. На мосту потерпілого передали переговорній групі близько 16-ї години.

У судовому засіданні 18.10.2024 р. потерпілий ОСОБА_10 показав, що на початку вторгнення він працював у Довжику, мав свою маленьку ферму. 13 березня потерпілий їхав з молоком на автомобілі Volkswagen Touareg і в центрі села побачив розбиту техніку. Щойно потерпілий порівнявся з цією технікою, із-за повороту виїхав «ОСОБА_52» і почали стріляти в потерпілого. Він отримав поранення у ногу, розвернув автомобіль і поїхав. Потерпілий встиг доїхати до ферми іншою дорогою, вони його догнали, витягли з автомобіля, двоє чоловіків почали бити (приблизно протягом 15-20 хвилин), зв`язали руки, надягли пакет на голову і повезли. Потерпілий не знав, куди його привезли. Били, запитували, чому втікав, де нацисти, де мисливці. Потім потерпілого завели в кімнату (де стояли стіл, стілець, камера) та «ОСОБА_47», який представився «головним», повідомив йому, що потрібно сказати кілька слів на відео, зокрема про те, що вони приїхали з миром, і за це його відпустять. Відео знімав інший чоловік. Потерпілий зробив, як йому наказали. Для цього йому зняли пакет і він бачив, хто там був присутнім. Після цього йому знов надягли пакет, завели в приміщення, кинули на бетон, де він пробув чотири дні. Потерпілий просив розв`язати руки, бо він вже їх не відчував. Йому розрізали мотузку та одягли наручники. Перед тим, як відпустити, потерпілому намазали ногу маззю та перебинтували. Було холодно, не годували. Людей у приміщенні було багато, їх били. Потім потерпілого відвезли у бік селища Ріпки та залишили, заборонивши певний час знімати пакет. Потерпілий уточнив, що у ході досудового розслідування, дійсно, впізнав двох осіб, але з плином часу подробиць не пам`ятає.

У судовому засіданні 18.10.2024 р. потерпілий ОСОБА_9 показав, що він був вдома у 2022 році (числа і місяця він не пам`ятає), займався своїми справами, коли у двері постукали. Потерпілий вийшов, за дверима стояли військові (до 20 осіб). Вони наказали лягти на землю і покласти руки на голову, що потерпілий і зробив. Потім підійшов один війсковий та, піднявши його, запитав, чи він має зброю, боєприпаси. Потерпілий заперечив, однак, військові почали проводити обшук, в тому числі у будинку, у погребі, у гаражі. Після цього, потерпілого вивели з хати, наказали присісти, зав`язали скотчем очі, посадили у бус. Їхали хвилин п`ять. Привезли у сусіднє село Вишневе на пилораму. Завели у кімнатку біля воріт. Там було троє осіб. Один сидів за столом, один був біля тумбочки, один знімав на камеру. Питали, чи служив, де блокпости, чи зв`язується він з військовими. Потім почали бити по усьому тілу, окрім голови (один раз військовий на ім`я ОСОБА_29 вдарив його по шиї чимось твердим), багато разів повторюючи одні й тіж запитання. Після цього потерпілого відвели у дуже холодне приміщення. Харчування, воду не давали, медичну допомогу не надавали. Допити повторювались три доби по кілька разів на день. Потім його кинули у багажник і вивезли у сусіднє село, де залишили біля цвинтаря без свідомості.

У судовому засіданні 18.10.2024 р. потерпілий ОСОБА_11 показав, що 25 березня під час окупації поїхав до сестри у сусіднє село. По дорозі назад зустрів знайомого ОСОБА_30 і вони зупинилися між ОСОБА_31 (що, зі слів потерпілого, те ж саме, що Новоукраїнське ) та ОСОБА_33 поговорити. Побачили зелений «Камаз» з будкою і сірий «Урал», які виїхали з села. З них зіскочило близько двадцяти осіб військових, які почали запитувати у потерпілого та його товариша, що вони тут роблять. Потерпілий відповів, що вони спілкуються. Військові повалили їх на землю, приставили автомати до спин, скотчем заклеїли очі, зав`язали руки, кинули у кузов машини і везли близько десяти хвилин. Привезли, кинули у сарай з залізними дверима, схожий на ангар, судячи з відлуння, де було сильно холодно, підлога була мокрою. Потім потерпілого відвели на допит. Питали, у кого є зброя, хто служив, що робиться у селі. Оскільки потерпілий сказав, що нічого не знає, його почали бити. Били ногами, по голові, виламували руки, між пальців засовували дроти. Потім знову посадили у приміщення і били по усьому тілу допоки потерпілий не втратив свідомість. У приміщенні ще були люди, які кричали і просили їх не бити. Потерпілого не годували, але коли він попросив води, щоб змити кров, йому дали теплої води. Наступного ранку потерпілого знову відвели на допит. Знову питали те ж саме. Після допиту потерпілого та його товариша відвезли на те ж місце, звідки забрали. Потерпілого кинули у калюжу, наказали рахувати до тисячі та поїхали.

Як вбачається з висновку експерта від 06.07.2023 р. № СЕ-19/116-23/5551-ВЗ зразки голосу і мовлення, які зафіксовані у відеофонограмі, які містяться у файлах під назвами: «видео_переговоры_6_11_03_22.mp4» (особі чоловіка у військовій формі російського зразка, балаклаві темно-зеленого кольору на обличчі, з червоними пов`язками на лівій руці і правій нозі та автоматом у лівій руці, який розмовляє на першому плані відеозапису протягом усього часового інтервалу «25» хвил. «37» сек.) та «В Уфе проходит практическая часть сборов военной полиции Центрального военного округа.mp4» у проміжок часу з 01 хв 04 сек до 01 хв 19 сек, які містяться на оптичному диску для лазерних систем зчитування із наявним на ньому навколо центрального отвору номером Р3Р664YG2317OL - належать одній і тій самій особі. Зразки голосу і мовлення, які зафіксовані у відеофонограмах, які містяться у файлах під назвами: «видео_переговоры_6_11_03_22.mp4» (особі чоловіка у військовій формі російського зразка, балаклаві темно-зеленого кольору на обличчі, з червоними пов`язками на лівій руці і правій нозі та автоматом у лівій руці, який розмовляє на першому плані відеозапису протягом усього часового інтервалу «25» хвил. «37» сек.) та «На базе УГАТУ стартовал четырехдневный сбор комендантов Центрального военного округа.mp4» у проміжок часу з 00 хв 43 сек до 01 хв 08 сек, які містяться на оптичному диску для лазерних систем зчитування із наявним на ньому навколо центрального отвору номером Р3Р664YG2317OL - належать одній і тій самій особі (а. с. 93 - 99 Т. 2).

З переглянутого в судовому засіданні 07.09.2024 р. відеозапису, що стосується описаних подій (переговорів 06.03.2022 р.), судом встановлено, що переговори з боку військових ведуться однією особою з позивним «ОСОБА_47». У ході бесіди військовий іноземною мовою, з огляду на інтонацію та відповіді місцевих мешканців, встановлює правила для місцевих мешканців (зокрема, пересування на місцевості, перетину блокпосту, організацію коридору для дітей) (а. с. 106 Т. 2).

Відповідно до протоколу огляду від 20.07.2023 р. було здійснено огляд оптичного носія інформації для лазерних систем зчитування - диску DVD+R 16х|4.7 GB 120min Video, та встановлено, що на файлі «видео_переговоры_06_11_03_22» зображено військових російської федерації. На одного з них націлений об`єктив та ведеться зйомка лише його розмови та дій. Військовослужбовець середнього зросту, одягнений у форму зелено-жовтого кольору темних тонів, в руках тримає автоматичну зброю - автомат, на прикладі якого наявна обмотана по колу стрічка червоного кольору - джгут, ремінь автоматний. На лівій руці наявна пов`язка червоного кольору, яка є досить широкою, шеврон з написом «РОССИЯ» та малюнок жовтого кольору, на руках одягнені тактичні печатки, а на правій нозі, в районі колінного суглобу, міститься пов`язка червоного кольору доволі широкого розміру, на ногах берці чорного кольору на голові мається балаклава, можливо, підшлемник, зеленого кольору, добре видно очі, чоло, брови, ніс, частково щоки. Розмова йде російською мовою, розміром 25:37 хвилин. При прослуховуванні вбачається, що саме дана особа є керівником серед військових, які базувалися на вказаній місцевості, веде бесіду з представниками сіл та громад. На 16 хв 28 сек чоловік вказує, що у разі його відсутності можна звернутися до війсбкового під позивним «ОСОБА_49», якого звати ОСОБА_25 (а. с. 107-108 Т. 2).

З протоколу огляду від 10.03.2023 р., проведеного в межах кримінального провадження № 0000049, вбачається, що здійснено порівняння обличчя ОСОБА_6 та певного військового з позивним «ОСОБА_47» на підставі огляду флешносія «Mibrand 8G», D 33193, на якому міститься одна папка з назвою: «Розслідування_Чернігівщина», всередині якої знаходиться одна папка з назвою: «Додатки до довідки» та файл формату Microsoft Office Word з назвою: «Довідка по _Закону_».

У додатках міститься 25 файлів, у яких наявні відеофайли: «видео_переговоры_6_Г1_03_22», «Додаток 11. Відео «На базе УГАТУ стартовал четырёхдневный сбор комендантов Центрального военного округа.»», «Додаток 12. Відео «В Уфе проходит практическая часть сборов военной полиции Центрального военного округа.»». Окрім того, додатки містять 7 файлів формату Microsoft Office Word з назвами: 1-й - «ОСОБА_55»; 2-й - «ОСОБА_56»; 3-й - «ОСОБА_53»; 4-й - «ОСОБА_54»; 5-й - «ОСОБА_57»; 6-й - «ОСОБА_58»; 7-й - «Анонімний свідок» розміром. Також, додатки місять 8 файлів формату PNG, з наступними назвами: 1-й - «Додаток 1. Витяг з «федеральной службы судебных приставов» за запитом ОСОБА_15 »; 2-й - «Додаток 2. Витяг з бази даних жителів РФ 2021 року за запитом « ОСОБА_15 »»; 3-й - «Додаток 6. Фото дружини ОСОБА_59 разом з його ж донькою, з соціальної мережі my.mai.ru»; 4-й - «Додаток 14. Частотний спектр голосів «ОСОБА_47»»; 5-й - «Додаток 15. Спектральний аналіз тональності «ОСОБА_47»»; 6-й- «Додаток 16. Амплітуда звукових хвиль з першого відео. Доріжка 1»; 7-й - «Додаток 17. Амплітуда звукових хвиль з другого відео. Доріжка 2»; 8-й - «Додаток 18. Амплітуда звукових хвиль з третього відео. Доріжка 3». На вказаному носії інформації також є 7 файлів формату Microsoft Edge PDF Document з назвами: 1-й - «Додаток 3. Профіль ICQ «ОСОБА_47»»; 2-й - «Додаток 4. Профіль «ОСОБА_47» в соціальній мережі my.mail.ru»; 3-й - «Додаток 5. Профіль дружини «ОСОБА_47» з соціальної мережі my.mail.ru»; 4-й - «Додаток 7. Franceinfo «Guerre en Ukraine des civils ukrainiens resistent face a l'occupation russe»»; 5-й - «Додаток 8. Сайт Уфимского государственного авиационно-технического университета «Тактико-специальное занятие для курсантов Военного учебного центра УГАТУ»»; 6-й - «Додаток 9. Башинформ.рф «В Уфе начались сборы руководящего состава военной полиции»»; 7-й - «Додаток 10. Область 45. «Главное о частичной мобилизации, чиновники недовольны руководством зауральского округа, Шумков требует «оставить дрязги и противоречия» (а. с. 112 - 143 Т. 2).

З протоколів оглядів від 21.07.2023 р. та відеозаписів до них вбачається здійснення входу в мережу «Інтернет» та введення в адресній стрічці пошукового вікна браузера запиту « ОСОБА_34 », за результатами виконання якого виокремлено ряд сторінок, в тому числі, ІНФОРМАЦІЯ_10 (сайт « ОСОБА_35 »), введення запиту ІНФОРМАЦІЯ_11 та виокремлення сторінки користувача « ОСОБА_36 », а також введено запит « ОСОБА_37 », за результатами введення якого виокремлено сторінку: ІНФОРМАЦІЯ_12 ».

За цими посиланнями встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , проходить службу у МО РФ та обіймає посаду заступника начальника штаба округа- начальника регіонального управління військової поліції по Центральному військовому округу МО РФ, проживає в смт Світлий (м. Омск), а ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , одягнутий у військову форму російського зразка з «георгіївськими стрічками», які пов`язані на руках та ногах (дата публікації: 04.04.2022 р.) (а. с. 149 - 164 Т. 2).

Приміщення, розташоване по вул. Центральна, 1 у с. Вишневе Чернігівського району Чернігівської області, використовується юридичною особою, зареєстрованою в Україні, - ТОВ «Грін Форест Індастрі», яке користується територією на підставі договору оренди землі від 11.04.2018 р., укладеного з Вишнівською сільською радою (а. с. 167 - 179 Т. 2).

21.07.2023 р. було проведено огляд вказаних території та приміщень, що відображено у протоколі огляду місця події (а. с. 181 - 191 Т. 2).

Згідно протоколів пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 27.07.2023 р., 28.07.2023 р., 04.08.2023 р., 08.11.2023 р., 13.11.2023 р., 16.11.2023 р., 09.12.2023 р. десять свідків та четверо потерпілих ідентифікували з 19-ти пред`явлених разів 11 разів ОСОБА_6 та 7 разів ОСОБА_39 (постановою слідчого про уточнення анкетних даних в матеріалах кримінального провадження від 11.01.2024 р. постановлено вважати вірним по батькові ОСОБА_7 ) (а. с. 192 - 216, 273 - 274 Т. 2, 7 - 12, 26 - 28, 55 - 60, 122 - 133, 170 - 172 Т. 3).

У ході досудового розслідування стороною обвинувачення також отримано оперативну інформацію від військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_3 Р, з якої вбачається інформація про: прізвище, ім`я, по батькові обвинувачених, їх дати народження, ймовірні позивні, посади, РНОКПП, страхові номери індивідуального особового рахунку, серії та номери паспортів, адреси реєстрації, номери телефонів, сторінки в соцмережах, послужні списки, наявність татуювань, автомобілів, що перебувають у користуванні, назви та адреси розташування угрупувань військ, що були ідентифіковані на територіях с. Довжик, с. Вишневе, смт Ріпки, тощо (а. с. 218 - 221, 223 - 225 Т. 2).

З протоколу огляду від 16.10.2023 р. вбачається, що номер телефону НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_28 , реєструється 24.02.2022 р. в с. Дібрівне Городнянського району Чернігівської області (а. с. 250 - 251 Т. 2).

З протоколу огляду від 12.01.2024 р. вбачається, що користувач сторінки ІНФОРМАЦІЯ_17 » ОСОБА_38 опублікував 13.09.2023 р. о 15 год 39 хв фото ордена мужності (нагорода № 140933) на підставі Указу Президента РФ від 17.08.2023 р. (а. с. 266 - 272 Т. 2).

За результатами досліджених у судових засіданнях протоколів проведення слідчих експериментів від 13.09.2023 р. та їх відеофіксації за участю ОСОБА_8 (а. с. 15 - 20 Т. 3), ОСОБА_9 (а. с. 32 - 37 Т. 3), ОСОБА_10 (а. с. 64 - 69 Т. 3), від 15.03.2024 р. за участю ОСОБА_11 (а. с. 137 - 145 Т. 3) ОСОБА_12 (152 - 160 Т. 3), ОСОБА_13 (а. с. 180 - 186 Т. 3), учасниками провадження не висловлено застережень щодо суттєвих розбіжностей у показаннях потерпілих та результатів їх участі під час відтворення дій, обстановки та обставин події. Під час допитів мали місце певні розбіжності та неточності, спричинені плином часу та особливостями процесів пам`яті. Однак усі розбіжності та неточності були уточнені у ході допиту та жоден з учасників провадження не наголошував на їх суттєвості.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_8 під час допиту вказав на інший номер будинку, де проживає його брат (5 замість 3), однак у подальшому уточнивши, що точно не звертав уваги на номер будинку, що, на думку суду, не має вирішального впливу на встановлені у ході судового розгляду обставини.

Також потерпілий ОСОБА_9 під час допиту не згадав надані ним пояснення у ході слідчого експерименту щодо присутності під час обшуку у його будинку саме особи на ім`я ОСОБА_29 та завдання удару потерпілому саме особою з цим ім`ям за місцем свого проживання, однак перед цим попередив учасників судового провадження, що вже дуже погано пам`ятає події, проте добре пам`ятає зовнішність особи на ім`я ОСОБА_29 , з огляду на що суд визнає доведеною цю обставину.

Крім того, у ході допиту потерпілий ОСОБА_10 показав, що в кімнаті (де стояли стіл, стілець, камера) було два чоловіки, яких він бачив, коли записувалось відео з ним. Одного з них він ідентифікував як «ОСОБА_47», а ім`я іншого ( ОСОБА_29 ) він згадав вже під час допиту прокурором та зауважив, що впізнав його також при впізнанні за фотокартками, з огляду на що суд визнає доведеною цю обставину.

Також зі слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_13 вбачається, що його забрали 27 лютого, в той час як у ході подальшого проведення слідчого експерименту та під час допиту у судовому засіданні останній чітко вказав, що цією датою є 23 березня, з огляду на що суд визнає доведеною цю обставину.

Крім того, у судовому засіданні під час допиту потерпілого ОСОБА_11 було з`ясовано розуміння потерпілим тотожності населених пунктів Новоукраїнське, Новоукраїнка та Маслаковка, які потерпілий ідентифікував як «одне й те саме» у його розумінні та у розумінні місцевих мешканців, з огляду на що суд визнає доведеною цю обставину.

Також під час допиту свідок ОСОБА_16 показала, що військовослужбовець з позивним « ОСОБА_47 » повідомив, що він «з Арциз , Харциз, щось таке». В той же час, матеріалами справи достеменно підтвержується, що ОСОБА_6 є громадянином Російської Федерації та повідомлення, ймовірно, останнім місць участі у бойових діях не виключає встановлених досудовим розслідуванням персональних даних особи обвинуваченого, оскільки інші матеріали справи не містять жодних неточностей та протирічь в цій частині.

Суд також враховує, що під час судового провадження потерпілий ОСОБА_12 не допитувався, однак з протоколу проведення слідчого експерименту та відеозапису до нього вбачається, що 25.03.2022 р. у нього з двору зникла собака, тому він пішов її шукати на околицю с. Новоукраїнське у бік с. Вишневе. Коли зайшов за село, то потерпілий побачив як по дорозі їхав ОСОБА_43 . Вони зупинилися поспілкуватися і в цей час з с. Новоукраїнське в бік с. Вишневе виїхала колона військової російської техніки. Біля них зупинився автомобіль «Урал», з якого вийшли військові та наказали роздягтися до поясу. Виявивши татуювання на руках, їм обом одразу зв`язали руки, надягнули на голови шапки та заклеїли червоним скотчем. Посадили у кузов автомобіля «Урал». По дорозі йому заподіяли удар ногою та наказали «не рухатись». Коли їх привезли на пилораму, то потерпілий одразу це зрозумів, оскільки раніше там працював. Після приїзду потерпілого били прикладом автомата, в тому числі по нирках, електричним струмом. Люди сильно кричали, їх було багато.

Під час слідчого експерименту ОСОБА_12 показав приміщення (ангар), де його утримували. Зазначив, що його завели, посадили на пень та одразу вдарили прикладом автомату в область грудей. Від удару він зазнав падіння та мимовільного випорожнення. Його залишили лежати на цементі. Просив води - не дали. Їжі також не давали. Голову піднімати було заборонено. За цю непокору потерпілий отримав іще один удар. Під час допиту потерпілого за відмову від відповідей били електричним струмом через намотані на руки дроти, у ротову порожнину засовували ганчірку. Також по пальцях рук били дерев`яним молотком. Основні удари були заподіяні по тілу руками, ногами, прикладами. По обличчю били мало, залишився лише синець з гематомою біля ока. Після останнього допиту вранці потерпілого завантажили до вантажного автомобіля і вивезли в невідомому напрямку. Наказали рахувати до 1000. Після того, як він зняв пов`язку, то побачив ОСОБА_44 та зрозумів, що вони знаходяться біля с. Новоукраїнське (а. с. 152 - 160 Т. 3).

Обставини, встановлені під час слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_12 не суперечать іншим обставинам справи та підтверджуються в частині обставин виявлення потерпілого військовослужбовцями та повернення на те ж місце показаннями потерпілого ОСОБА_11 .

Згідно висновку експерта від 06.09.2023 р. № СЕ-19/125-23/9494-АВ вартість матеріальної шкоди, завданої в результаті знищення автомобіля марки Volkswagen Touareg, чорного кольору, 2005 року випуску, об`ємом двигуна 2461 см3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_5 , станом на 13.03.2022 р. може становити 294093, 66 грн (а. с. 93 - 101 Т. 3).

Як вбачається з висновку експерта від 16.10.2023 р. № 556, згідно з наданою на судово-медичну експертизу медичною документацією у громадянина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді гематоми задньої поверхні в середній третині правого стегна, набряку з забиттям м`яких тканин правої гомілки, які утворилися від дії тупих твердих предметів за механізмом удару. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді гематоми задньої поверхні в середній третині правого стегна відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Виявлені тілесні ушкодження у вигляді набряку з забиттям м`яких тканин правої гомілки відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності. Неможливо точно визначити час утворення ушкоджень через відсутність детальних медичних документів, однак не виключено можливість їх утворення в період часу, вказаний у описовій частині постанови. Мінімальна кількість травматичних дій - дві. Ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, якими могла бути рука. Відповідно до правил судово-медичної експертизи на питання про можливість утворення тілесних ушкоджень за обставин, на які вказує потерпілий під час допиту, експерт відмовився відповідати. Водночас тілесні ушкодження могли виникнути при падінні з висоти власного зросту на площині як з прискоренням, так і без прискорення (а. с. 105 - 110 Т. 3).

Як вбачається з висновку експерта від 16.10.2023 р. № 557, згідно з наданою на судово-медичну експертизу медичною документацією у громадянина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , осколкове поранення м`яких тканин правого стегна, ускладнене розвитком гнійного запалення (абсцесу, фурункулу і карбункулу), з наявністю стороннього тіла («металічний осколок»), яке спричинене дією тупого твердого предмета яким, в тому числі, міг бути осколок боєприпасу, що вибухнув, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Заподіяння ушкодження власноручно експертом виключено. Неможливо точно визначити час утворення ушкодження через відсутність детальної морфологічної характеристики тілесного ушкодження, однак не виключено можливість його утворення в період часу, вказаний у описовій частині постанови. Мінімальна кількість травматичних дій - одна. Відповідно до правил судово-медичної експертизи на питання про можливість утворення тілесних ушкоджень за обставин, на які вказує потерпілий під час допиту, експерт відмовився відповідати. Водночас тілесне ушкодження не могло утворитись при падінні з висоти власного зросту на площині як з прискоренням, так і без прискорення (а. с. 114 - 117 Т. 3).

З протоколу огляду від 06.12.2023 р. та доданих до нього фото вбачаються зображення потерпілого ОСОБА_13 з явними тілесними ушкодженнями, отримані з галереї мобільного телефону потерпілого (а. с. 173 - 176 Т. 3).

Таким чином, показання потерпілих та свідка, а також наявні в матеріалах справи докази не суперечать фактичним обставинам справи, викладеним у формулюванні обвинувачення.

За загальним визначенням воєнні злочини - це серйозні порушення міжнародного гуманітарного права (порушення законів і звичаїв війни), за вчинення яких передбачена кримінальна відповідальність фізичних осіб на національному та міжнародному рівнях. Посилання на серйозні порушення заборон містяться як у договірному, так і у звичаєвому міжнародному гуманітарному праві.

Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 р. № 309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 р. за № 1668/39004 (з подальшими змінами), Ріпкинська селищна територіальна громада (UA0029082) перебувала під окупацією з 24.02.2022 р. до 31.03.2022 р.

З лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією Російської Федерації проти України та окупацією частини території України. У ході вказаного міжнародного збройного конфлікту 24 лютого 2022 року президент РФ оголосив початок так званої спеціальної військової операції, що полягала у здійсненні повномасштабного вторгнення ЗС РФ, інших збройних формувань РФ та підконтрольних їм угруповань і регулярних збройних формувань на територію України.

Факт повномасштабного збройного вторгнення на територію України не приховувався владою РФ, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 р. «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300 (2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п. п. 17, 18 наказу Міжнародного Суду ООН від 16.03.2022 р. за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти РФ та ін.)».

Положеннями Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 р., що ратифікована Указом Президії Верховної Ради Української РСР «Про ратифікацію Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року про захист жертв війни» від 03.07.1954 р. закріплений статус осіб, які перебувають під захистом, та яким має бути поводження з ними, зокрема містяться положення, спільні для територій сторін конфлікту та для окупованих територій.

Згідно ст. 3 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 р. (далі - Женевська Конвенція IV) з особами, які не беруть активної участі в бойових діях, у тому числі з особами зі складу збройних сил, що склали зброю, а також із тими, хто horsdecombat* унаслідок хвороби, поранення, затримання чи з будь-якої іншої причини, поводяться гуманно, без будь-якої ворожої дискримінації, причиною якої слугують раса, колір шкіри, релігія чи вірування, стать, походження чи майновий стан чи будь-які інші подібні критерії.

Із цією метою є забороненими й залишатимуться забороненими будь-коли та будь-де такі діяння стосовно зазначених вище осіб:

a) насилля над життям й особистістю, зокрема всі види вбивств, завдання каліцтва, жорстоке поводження й тортури;

b) захоплення заручників;

c) наруга над людською гідністю, зокрема образливе та принизливе поводження;

d) засудження та застосування покарання без попереднього судового рішення, винесеного судом, який створено належним чином і який надає судові гарантії, визнані цивілізованими народами як необхідні.

Згідно ч. 1 ст. 4 Женевської Конвенції IV особами, що перебувають під захистом цієї Конвенції, є ті, хто в будь-який момент та за будь-яких обставин опиняються, у разі конфлікту чи окупації, під владою сторони конфлікту або окупаційної держави, громадянами яких вони не є.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Женевської Конвенції IV поранені та хворі, а також інваліди та вагітні жінки перебувають під особливим захистом і користуються особливим шануванням.

Згідно ст. ст. 27, 29 Женевської Конвенції IV особи, що перебувають під захистом, мають право за будь-яких обставин, на особисту повагу, повагу до своєї честі. До них завжди слід ставитися гуманно й захищати їх, зокрема, від будь-якого акту насильства, залякування та образ. Сторона конфлікту, під владою якої є особи, що перебувають під захистом, відповідає за поводження своїх представників із цими особами, причому це не знімає особистої відповідальності з таких представників.

Відповідно до ст. 31 Женевської Конвенції IV жодний примус фізичного чи морального порядку не може застосовуватися до осіб, які перебувають під захистом, зокрема з метою отримання від них або від третіх осіб якихось відомостей.

Крім того, ст. 32 Женевської Конвенції IV визначає, що високі Договірні Сторони спеціально дають згоду на те, що їм забороняється застосування будь-яких заходів, які можуть завдати фізичних страждань або призвести до знищення осіб, що перебувають під захистом, які є під їхньою владою. Ця заборона поширюється не лише на вбивства, тортури, тілесні покарання, калічення та медичні чи наукові досліди, які не викликані потребою лікування особи, що перебуває під захистом, а й на будь-яке інше брутальне поводження з боку як цивільних, так і військових властей.

У ст. 147 Женевської Конвенції IV зазначається, що серйозні порушення, про які йдеться в попередній статті, становлять такі порушення, що охоплюють такі дії, якщо їх здійснено проти осіб або власності, які перебувають під захистом цієї Конвенції: умисне вбивство, тортури або нелюдяне поводження, зокрема біологічні експерименти, які умисно спричинять великі страждання чи серйозні травми тілу чи здоров`ю, нелегальна депортація чи переведення або нелегальне ув`язнення особи, що перебуває під захистом, примушення особи, що перебуває під захистом, служити в збройних силах ворожої держави, або умисне відбирання в особи, що перебуває під захистом, прав на справедливий і офіційний судовий процес, рекомендований цією Конвенцією, захоплення полонених і широкомасштабне руйнування і привласнення власності, не виправдане воєнною необхідністю, і здійснюване незаконним чином і безцільно.

Додатковий протокол до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 08 червня 1977 року. (Протокол ратифіковано із заявою Указом Президії Верховної Ради УРСР № 7960-XI від 18.08.1989 р.).

Статтею 51 Протоколу визначено, що цивільне населення й окремі цивільні особи користуються загальним захистом від небезпек, що виникають у зв`язку з воєнними операціями. З метою здійснення цього захисту, на доповнення до інших застосовуваних норм міжнародного права, за всіх обставин слід додержувати таких норм.

Цивільне населення як таке, а також окремі цивільні особи не повинні бути об`єктом нападів. Заборонено акти насильства чи загрози насильства, що мають головною метою тероризувати цивільне населення.

Цивільні особи користуються захистом, передбаченим цим розділом, за винятком окремих випадків і на такий період, поки вони беруть безпосередню участь у воєнних діях.

Заборонено напади на цивільне населення або на окремих цивільних осіб у порядку репресалій.

Присутність або пересування цивільного населення або окремих цивільних осіб не повинні використовуватись для захисту певних пунктів або районів від воєнних дій, зокрема, у спробах захистити воєнні об`єкти від нападу або прикрити воєнні дії, сприяти чи перешкодити їм. Сторони, що перебувають у конфлікті, не повинні направляти пересування цивільного населення або окремих цивільних осіб з метою спробувати захистити воєнні об`єкти від нападу чи прикрити воєнні операції.

Будь-яке порушення цих заборон не звільняє сторони, що перебувають у воєнному конфлікті, від їх правових зобов`язань щодо цивільного населення й цивільних осіб, у тому числі від зобов`язань вживати запобіжних заходів, передбачених у статті 57.

Крім того, статтею 75 Протоколу встановлено, що тією мірою, якою їх торкається ситуація, зазначена у статті 1 цього Протоколу, з особами, які перебувають під владою сторони, що бере участь у конфлікті, і не користуються сприятливим ставленням згідно з Конвенціями або згідно з цим Протоколом, за всіх обставин поводяться гуманно, і вони, як мінімум, користуються захистом, передбаченим у цій статті, без будь-якої несприятливої різниці, заснованої на ознаках раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії чи віросповідання, політичних або інших переконань, національного чи соціального походження, майнового стану, народження чи іншого статусу або на яких-небудь інших подібних критеріях. Кожна сторона має з повагою ставитися до особи, честі, переконань та релігійних обрядів усіх таких осіб.

Заборонені й будуть залишатися забороненими в будь-який час і в будь-якому місці такі дії, незалежно від того, чиняться вони представниками цивільних чи воєнних органів:

a) насильство над життям, здоров`ям і фізичним та психічним станом осіб, зокрема:

a.1) вбивство;

a.2) катування всіх видів - фізичні чи психічні;

a.3) тілесні покарання;

a.4) каліцтво;

b) знущання над людською гідністю, зокрема, принижуюче й образливе поводження, примус до проституції чи непристойне посягання в будь-якій його формі;

c) взяття заручників;

d) колективне покарання;

e) погрози вчинити будь-яку з вищезазначених дій.

Будь-яка особа, що піддається арешту, затриманню або інтернуванню за дії, пов`язані зі збройним конфліктом, має бути невідкладно проінформована зрозумілою їй мовою про причини вжиття таких заходів, за винятком випадків арешту або затримання за кримінальні правопорушення. Такі особи повинні бути звільнені у найкоротший строк і в будь-якому разі, як тільки обставини, що виправдовують арешт, затримання чи інтернування, стали недійсними.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана ВР України, є частиною національного законодавства України.

У розділі XV «Перехідні положення» Конституції України зазначено, що закони та інші нормативні акти, прийняті до набуття чинності цією Конституцією, є чинними у частині, що не суперечить Конституції України.

Статтями 6, 7 Закону України «Про правонаступництво України» передбачено, що Україна підтверджує свої зобов`язання за міжнародними договорами, укладеними Українською РСР до проголошення незалежності України.

Україна є правонаступником прав і обов`язків за міжнародними договорами Союзу РСР, які не суперечать Конституції України та інтересам республіки.

Конвенція про захист цивільного населення під час війни підписана 12.08.1949 р., набрала чинності 21.10.1950 р.

Українською РСР ця Конвенція була ратифікована Указом Президії Верховної Ради від 03.07.1954 р. із застереженнями та набрала чинності для України 03.01.1955 р.

Отже, Женевські конвенції від 12.08.1949 р. безумовно є частиною національного законодавства, застосовуваними до збройного конфлікту на території України, діючи для України у порядку правонаступництва, як і для РФ. Україна також є стороною усіх Додаткових протоколів до ЖК від 12.08.1949 р.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 КК України закони України про кримінальну відповідальність мають відповідати положенням, що містяться в чинних міжнародних договорах, згоду на обов`язковість яких надано ВР України, й положення ст. 438 КК України в частині інкримінованого злочину такими є.

В Україні на підставі Указу Президента України № 64/2022, затвердженого Законом України № 2102-IX, з 05 год 30 хв 24.02.2022 р. введено і діє на даний час воєнний стан.

Отже, діяння, викладені в обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відбувалися під час міжнародного збройного конфлікту і безпосередньо пов`язані з наявністю такого конфлікту.

Сторона обвинувачення, на яку покладено тягар доведення висунутого обвинувачення, подала до суду істотні докази та достатні пояснення стосовно обставин порушення законів та звичаїв війни обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Водночас, й з урахуванням форми цього судового розгляду, важливо відзначити, що сторона захисту у будь-якому разі не діяла формально.

Суд, дотримуючись вимог ст. 94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочині доведеною, що ніяк не можна вважати припущенням суду, а є сукупністю вагомих підстав для такого висновку.

Враховуючи встановлені обставини справи та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_6 у відданні наказу на вчинення порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, на жорстоке поводження з цивільним населенням, та у вчиненні порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та жорстокому поводженні з військовополоненими, цивільним населенням, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Також суд, дотримуючись вимог ст. 94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочині доведеною, що ніяк не можна вважати припущенням суду, а є сукупністю вагомих підстав для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи встановлені обставини справи та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_7 у вчиненні порушень законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та в жорстокому поводженні з цивільним населенням, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як передбачено ч. 2. ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Суд враховує, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнаються винуватими у вчиненні умисних, закінчених, особливо тяжких злочинів відносно семи потерпілих, двох з яких, крім іншого, було поранено, а один є особою з інвалідністю.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , є вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , є вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільну небезпеку допущених ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, кількість осіб, щодо яких вони були допущені, їх хворобливий та безпорадний стан, а також свідоме нехтування їхніми примітивними потребами життєдіяльності, що, між тим, не вимагали від обвинуваченого надмірних зусиль для забезпечення цих потреб. З огляду на наведене, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільну небезпеку допущених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, кількість осіб, щодо яких вони були допущені, їх хворобливий та безпорадний стан, а також свідоме нехтування їхніми примітивними потребами життєдіяльності, що, між тим, не вимагали від обвинуваченого надмірних зусиль для забезпечення цих потреб. З огляду на наведене, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не пред`явлено.

Витрати на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у загальному розмірі 1434, 00 грн підлягають стягненню з обвинувачених по 717, 00 грн з кожного.

Запобіжний захід ОСОБА_6 , обраний ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12.06.2024 р. в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України у вигляді тримання під вартою, слід залишити до набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_7 , обраний ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14.06.2024 р. в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України у вигляді тримання під вартою, слід залишити до набрання вироком законної сили.

Долю документів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 193, 323, 368, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 28 частиною 1 статті 438 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років.

Стягнути зі ОСОБА_6 (громадянин Російської Федерації, ідентифікаційний номер: НОМЕР_6 ) витрати на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у розмірі 717, 00 гривень (сімсот сімнадцять гривень 00 копійок).

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту фактичного затримання.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 28 частиною 1 статті 438 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років.

Стягнути з ОСОБА_7 (громадянин Російської Федерації, ідентифікаційний номер: не зазначено) витрати на проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи у розмірі 717, 00 гривень (сімсот сімнадцять гривень 00 копійок).

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Документи: копію оптичного носія інформації для лазерних систем зчитування - диску DVD+R 16х|4.7 GB 120min Video; флеш-накопичувач марки Mibrand 16 GB; флеш-накопичувач марки Mibrand 16 GB; флеш-накопичувач марки Mibrand 16 GB; флеш-накопичувач марки Patriot 16 GB; флеш-накопичувач марки Patriot 16 GB; флеш-накопичувач марки «Mibrand 16 GB»; флеш-накопичувач марки Patriot 16 GB залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ріпкинський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захисникам обвинувачених, яким вручались всі процесуальні рішення у цьому провадженні на підставі частини 2 статті 2975 Кримінального процесуального кодексу України, та з урахуванням положень частини 4 статті 46 Кримінального процесуального кодексу України.

Повідомлення про ухвалений вирок опублікувати на офіційному вебсайті Судова влада України, в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

Суддя ОСОБА_1