КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, шляхом проведення відеоконференцзв`язку між Київським апеляційним судом та ДУ «Райківська виправна колонія № 73», кримінальне провадження № 0000253 стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 30.10.2020 Деснянським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України на 1 рік обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з іспитовим строком 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у провадженні на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 09 липня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 09 липня 2024 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 30 жовтня 2020 року, яким ОСОБА_6 засудженого ч. 1 ст. 185 КК України _________________________________________________________________

Справа №11-кп/824/2014/2025 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7

Категорія: ч. 4 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_1

до покарання у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, постановлено виконувати самостійно.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

Суд визнав доведеним, що 18.01.2024 року, приблизно о 17 год. 10 хв., тобто під час дії Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, який в подальшому був продовжений та діяв на день вчинення злочину, ОСОБА_6 перебував у приміщенні торгової зали магазину «Аврора», де свою підприємницьку діяльність здійснює ТОВ «Вигідна покупка», що розташований за адресою: м. Київ, вул. А. Малишка, 5-Г, де у останнього виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна.

Так, 18.01.2024 року приблизно о 17 год. 10 хв. ОСОБА_6 , зайшовши до торгової зали та перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора», направився до відділу «техніка та аксесуари», де, підійшовши до стелажу, на якому знаходились електронні прилади, після чого взяв до рук коробку з навушниками бездротовими в кейсі з індикатором зар.YD05, код 87870, вартістю 319 гривень 20 копійок, та коробку з колонкою портативною HAVIT HV-SK897BT, чорна, 3Вт, код 91136, вартістю 279 гривень 20 копійок, де надалі останній, тримаючи при собі вказаний товар, помістив до зовнішньої лівої кишені куртки, в яку був одягнений, одну коробку з навушниками, а коробку з колонкою надалі тримав у правій руці.

В подальшому, реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на повторне таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, ОСОБА_6 , впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, та його дії залишаються таємними для сторонніх осіб та працівників даного магазину, тримаючи при собі попередньо обраний ним товар, направився у бік виходу з приміщення магазину, при цьому пройшовши повз касову зону та не здійснивши оплату за товар, який мав при собі, надалі вийшов із магазину, розпорядившись вказаним вище товаром на власний розсуд.

Тим самим, ОСОБА_6 завдав матеріального збитку ТОВ «Вигідна покупка» на суму 598 гривень 40 копійок.

Крім того, 18.01.2024 року, приблизно о 18 год., тобто під час дії Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, який в подальшому був продовжений та діяв на день вчинення злочину, ОСОБА_6 перебував у приміщенні торгової зали магазину «Аврора», де свою підприємницьку діяльність здійснює ТОВ «Вигідна покупка», що розташований за адресою: м. Київ, вул. В. Сосюри, 3, де у останнього виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна.

Так, 18.01.2024 року приблизно о 18 год. ОСОБА_6 , зайшовши до торгової зали та перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора», направився до відділу «техніка та аксесуари», де, підійшовши до стелажу, на якому знаходились електронні прилади, після чого взяв до рук одну коробку з навушниками бездротовими в кейсі з індикатором, код 87870, вартістю 319 гривень 20 копійок, та одну коробку з навушниками бездротовими «HAVIT TW 976», чорні, код 94452, вартістю 332 гривень 50 копійок, які помістив під ліву пахву та притримував їх лівою рукою.

В подальшому, реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, ОСОБА_6 , впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, та його дії залишаються таємними для сторонніх осіб та працівників даного магазину, тримаючи при собі попередньо обраний ним товар, направився у бік виходу з приміщення магазину, при цьому пройшовши повз касову зону та не здійснивши оплату за товар, який мав при собі, вийшов із приміщення магазину, розпорядившись вказаним вище товаром на власний розсуд.

Тим самим, ОСОБА_6 завдав матеріального збитку ТОВ «Вигідна покупка» на загальну суму 665 гривень 00 копійок.

В апеляційній скарзі прокурор у провадженні, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок суду стосовно ОСОБА_6 скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом встановлено, що обвинуваченим вчинено повторне таємне викрадення чужого майна на суму 598 гривень 40 копійок в першому епізоді та на суму 665 гривень 00 копійок в другому епізоді.

Проте Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, що набрав законної сили 09.08.2024, тобто до набрання оскаржуваним вироком законної сили, фактично декриміналізовано крадіжки на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2024 році складає 3 028 гривень. Зазначені діяння віднесено до адміністративних правопорушень, передбачених ст. 51 КУпАП.

Отже, закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння при вчиненні крадіжки на суму більшу 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, станом на 09.08.2024 не є чинним.

Таким чином, вирок суду від 09.07.2024 стосовно ОСОБА_6 підлягає скасуванню, а кримінальне провадження - закриттю, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Інші учасники судового провадження даний вирок не оскаржують.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, а також обвинуваченого ОСОБА_6 , який не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, а тому висновки судупершої інстанції, за встановлених у вироку обставин, про доведеність винуватості ОСОБА_6 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, що відповідає юридичній кваліфікації діянняч. 4 ст. 185 КК України, колегія суддів не переглядає, оскільки вони ніким із учасників судового провадження не оспорюються.

При цьому колегія суддів не встановила істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції дійти правильних висновків в цій частині.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024 року, статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення («Дрібне викрадення чужого майна») викладено у новій редакції. За змістом диспозицій частин першої та другої цієї статті адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки настає у разі, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу положень указаних норм закону слідує, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо вартість такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з п. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 вчинив 18 січня 2024 року.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатної особи становив 3 028 грн.

Отже, ураховуючи зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, розмір збитків, необхідний для притягнення до кримінальної відповідальності за крадіжку, вчинену у 2024 році, становить 3 028 грн.

Як вбачається з вироку, ОСОБА_6 18 січня 2024 року викрав майно, що належить ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА», з магазину, що розташований за адресою: м. Київ, вул. А. Малишка, 5-Г, на загальну суму 598,40 грн., та 18 січня 2024 року - майно, що належить ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА», з магазину, що розташований за адресою: м. Київ, вул. В. Сосюри, 3, на загальну суму 665 грн.

Враховуючи те, що ці суми є меншими за розмір, з яких, відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України, настає кримінальна відповідальність, а саме менші за суму 3 028 грн., то вчинені ОСОБА_6 кримінальні правопорушення на даний час не підпадають під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

За приписами ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Закон України № 3886-IX в частині визначення вартості майна, за викрадення якого передбачена адміністративна відповідальність, як наслідок, вплинув на вартість майна, за викрадення якого передбачена кримінальна відповідальність, а тому має зворотну дію в часі і підлягає застосуванню у даному кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

За викладеним вище, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у провадженні підлягає задоволенню, вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 09 липня 2024 року - скасуванню, а кримінальне провадження - закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

При цьому колегія суддів не вирішує питання щодо обраного ОСОБА_6 вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 09 липня 2024 року запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки, відповідно до наданої на запит апеляційного суду відповіді ДУ «Райківська виправна колонія (№73)», ОСОБА_6 відбуває покарання по вироку Деснянського районного суду м. Києва від 23 липня 2024 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі, який не може бути предметом перегляду у даному провадженні, а приведення його у відповідність із законом, у зв`язку з ухваленням даного рішення, має бути вирішено в порядку його виконання, згідно із ст.ст. 537, 539 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у провадженні задовольнити.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 09 липня 2024 року стосовно ОСОБА_6 - скасувати, а кримінальне провадження № 0000253 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрити, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази: три оптичних СD-R диски з відеозаписом з камер відеоспостереження магазину «Аврора», а також один оптичний СD-R диск з відеозаписом слідчого експерименту за участі ОСОБА_6 , які знаходяться на зберіганні в матеріалах кримінального провадження №0000253, - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

___________________ ____________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3