Провадження №1-кс/760/9658/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого 2-го відділу відділу СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , в кримінальному провадженні №0000941 від 07 вересня 2024 року, погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 ,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Миколаїв зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, офіційно не працює, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий 2-го відділу СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , про застосування щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114- КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання вказав, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000941 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.09.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст.114-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 06.09.2024, у громадянина України ОСОБА_5 , якому достовірно відомо про збройний напад Російської Федерації на Україну, з метою вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України та проти громадської безпеки, а також з корисливих мотивів, виник злочинний умисел на вчинення перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом підпалів транспортних засобів Збройних Сил України та інших військових формувань.

Так, встановлено, що ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 06.09.2024, перебуваючи у м. Київ, займався пошуком підробітку в соціальних мережах та «Telegram-каналах», використовуючи власний мобільний телефон марки «Samsung» із встановленою сім-картою з номером мобільного телефону НОМЕР_1 . В свою чергу аккаунт «Telegram» зареєстрований за номером мобільного телефону НОМЕР_1 та має ім`я користувача « ОСОБА_8 » .

Надалі, ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 06.09.2024, у програмі для обміну миттєвими повідомленнями «Telegram» надійшло смс-повідомлення від невстановленої в ході досудового розслідування особи з пропозицією заробітку, на що ОСОБА_5 погодився.

В подальшому, ОСОБА_5 в ході листування з невстановленою в ході досудового розслідування особою, у програмі для обміну миттєвими повідомленнями «Телеграм», останньою було запропоновано підробіток у вигляді здійснення підпалу транспортних засобів, які відносяться до Збройних Сил України та інших військових формувань, за грошову винагороду. В подальшому, в ході обговорення відповідної пропозиції даної невстановленої досудовим розслідуванням особи в особистих листуванням у програмі для обміну для миттєвими повідомленнями «Telegram», ОСОБА_5 погодився здійснити підпал відповідного транспортного засобу за грошову винагороду в розмірі 1000 доларів США.

Згідно домовленості з вказаною невстановленою досудовим розслідування особою, ОСОБА_5 мав підшукати автотранспортний засіб, що за візуальними ознаками можна охарактеризувати, як автомобіль Збройних Сил України або інших збройних формувань, після чого зробити фотознімок такого автомобіля та направити його у програмі для обміну для миттєвими повідомленнями «Telegram» в особисті листування з невстановленою в ході досудового розслідування особою.

Надалі, ОСОБА_5 на виконання свого злочинного умислу, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 06.09.2024, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, дізнався про належність автомобіля «Niva», д.н.з. « НОМЕР_2 » військовослужбовцю ЗС України та вирішили вчинити підпал вказаного транспортного засобу, з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Так, ОСОБА_5 реалізуючи свій умисел, достовірно знаючи, що зазначений транспортний засіб належить військовослужбовцю ЗС України, 06.09.2024 приблизно о 22 год. 23 хв., діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Озерна, буд. 26, маючи при собі заздалегідь підготовлені засоби для вчинення злочину, вчинив підпал автомобіля синього кольору «Niva», державний номерний знак - « НОМЕР_2 , тим самим довів до кінця свій злочинний умисел, скерований на здійснення перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_5 , вчинив перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 114-1 КК України.

09.09.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, а саме: якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа вчинила злочин передбачений ч. 1 ст. 114-1 КК України.

08.09.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України. Вказане повідомлення про підозру було вручено особисто ОСОБА_5 .

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом огляду місця події від 06.09.2024;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 07.09.2024;

- протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_5 від 07.09.2024;

- протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_5 від 07.09.2024;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень.

Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочинів, що є достатнім для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 4 та 5 ч.1 ст.177 КПК України:

1. Переховуватися від органів досудового слідства та/або суду. Підозрюваний ОСОБА_5 , вчинив інкримінований йому тяжкий злочин, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, є підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового слідства та суду.

2 Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Враховуючи те, що на даний час не встановлено всіх речей (речових доказів) та документів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, ОСОБА_5 , перебуваючи не під вартою може знищити або сховати вказані матеріальні об`єкти та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. На даний час не встановлені усі спільники ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення, яким останній може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

4. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Водночас, злочинна діяльність ОСОБА_5 в умовах воєнного стану та триваючої збройної агресії рф була спрямована на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, шляхом підпалу транспортних засобів, належних військовослужбовцям ЗС України, а тому перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому він підозрюється.

Таким чином, з огляду на ці обставини, існує наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, які вказують, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків у кримінальному провадженні, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а також учинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Крім іншого, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених вище, сторона обвинувачення також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини, наявність у підозрюваного постійного місця роботи та майновий стан.

Враховуючи характер кримінальних правопорушень, які пов`язані із злочинами проти основ національної безпеки України, майновий стан підозрюваного та інші обставини, визначені ст. 178 КПК України орган досудового розслідування вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою надасть можливість запобігти ризикам зазначеним у клопотанні.

Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать запобігання зазначеним ризикам і не забезпечить дієвість кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила його задовольнити, покликаючись на викладені у ньому обставини.

Захисник просив у задоволенні клопотання відмовити, покликаючись на те, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, вони є перебільшені та носять гіпотетичний характер, просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Як визначено ст.12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1, 3 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 статті 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.

Як убачається із матеріалів клопотання, слідчим управлінням ГУ СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000941 від 07 вересня 2024 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України.

Санкція ч.1 ст.114-1 КК України передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій підозрюваного, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена підозра повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21 квітня 2001 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182).

Аналіз наданих доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі, хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25 квітня 2000 року, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Таким чином під час судового розгляду знайшов своє підтвердження ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні (позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років). Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Іллійков проти Болгарії» у рішенні від 26 липня 2001 року, де суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Також знайшов своє підтвердження ризик знищення, приховування та спотворення інформації, речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки органом досудового розслідування не встановлено всіх речей та документів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення.

Також слідчий суддя не виключає можливість продовження вчинення підозрюваним аналогічних кримінальних правопорушень, зважаючи на те, що злочинна діяльність ОСОБА_5 в умовах воєнного стану та триваючої збройної агресії рф була спрямована на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, шляхом підпалу транспортних засобів, належних військовослужбовцям ЗС України, а тому перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому він підозрюється.

Разом з тим, прокурором в судовому засіданні не було доведено ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, адже жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти указаним вище ризикам.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також обставини, передбачені статтею 178 КПК України, слідчий суддя на підставі ч.4 ст.183 КПК України вирішив не визначати розмір застави.

На даному етапі потреби досудового розслідування виправдовують такий спосіб втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_5 .

Керуючись ст.131-132, 176-178, 183, 193-194, 196, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст.114-1 КК України, запобіжній захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання - 18 години 57 хвилин 07 вересня 2024 року.

Визначити, що строк дії ухвали закінчується о 18 годині 57 хвилин 06 листопада 2024 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1