КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/907/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою з доповненнями захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 грудня 2024 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 грудня 2024 року частково задоволено клопотання заступника керівника відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , яке погоджене заступником начальника третього відділу першого Управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Депертаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України, у кримінальному провадженні № 0000469 від 25.11.2019 року.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено до 13 год. 45 хв. 10.02.2025 року, але не більше строку досудового розслідування.

Одночасно визначено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених Кримінальним процесуальним кодексом України, у розмірі 7 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 21 196 000 (двадцять один мільйон сто дев`яносто шість тисяч) грн. 00 коп.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок:

Отримувач ТУ ДСАУ у м. Києві

СДРПОУ банку: 26268059;

p/pUA1012089

Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ.

МФО 820172;

Застава за ...(П.І.П., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали ...

назва суду), від ...(дата ухвали), по справі № ..., внесені ...(П.І.П. особи, що вносить заставу).

Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладено наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчих слідчої групи та прокурорів групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000469 від 25.11.2019 за першою вимогою;

- не відлучатися з Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматися від спілкування (поза проведенням процесуальних дій) зі свідками, експертами, спеціалістами, іншими підозрюваними у кримінальному провадженні № 0000469 від 25.11.2019;

- носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, визначено в межах строку досудового розслідування до 10.02.2025 року включно.

Вказано, що у разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Роз`яснено підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, в якій утримується підозрюваний.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи, в якій утримується підозрюваний, негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора у кримінальному провадженні № 0000469 від 25.11.2019 року та слідчого суддю Печерського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснено заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, звинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14.12.2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у застосуванні запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , у межах кримінального провадження № 0000469 від 25.11.2019 року.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт посилається на те, що ухваласлідчого судді була постановлена з порушенням ст. 176, 177, 178, 184, 194 та 196 Кримінального процесуального кодексу України.

Зазначає, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 грудня 2024 року є незаконною та необгрунтованою, оскільки під час її постановлення допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК України), у зв`язку з чим така ухвала слідчого судді підлягає негайному скасуванню у відповідності до вимог ч. 1 ст. 409 КПК України.

Так, слідчим суддею при ухваленні оскаржуваного рішення та визначення відповідно розміру застави не було враховано, що ОСОБА_7 : має проблеми зі здоров`ям, у зв`язку із чим проведено декілька оперативних втручань до організму, що підтверджується відповідною медичною документацією, що наявна у матеріалах справи; перебуває у цивільному шлюбі із ОСОБА_12 , якій у листопаді 2024 року проведено оперативне втручання, внаслідок якого остання наразі не може самостійно повноцінно себе обслуговувати на побутовому рівні, як наслідок, потребує постійної допомоги свого чоловіка, що аналогічно підтверджується відповідною медичною документацією, що наявна у матеріалах справи; має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей; має на утриманні матір та батька похилого віку, які потребують постійної, зокрема й фінансової, допомоги сина, внаслідок таких захворювань, як: ішемічний інсульт в судинах ВББ та печінкова недостатність.

Адвокат зазначає, що вказане обов`язково має бути враховано слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, оскільки єдиним стабільним джерелом доходу сім`ї підозрюваного є його нотаріальна діяльність.

У той же час, розмір доходу ОСОБА_7 , який відповідно до декларації за 2023 рік становить близько 1 млн. 340 тис. (близько 111 тис. на місяць) з урахуванням того факту, що на його утриманні перебуває сім осіб, свідчить про непомірність розміру застави, визначеної слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі.

Більше того, всі грошові кошти, які мала сім`я підозрюваного, були вилучені під час обшуку 12 грудня 2024 року.

Захисник вважає за необхідне повідомити, що вилучені кошти були отримані законним шляхом, внаслідок продажу квартири цивільною дружиною ОСОБА_7 - ОСОБА_12 .

Отже, під час визначення розміру застави суд найперше має врахувати майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про його особу.

При цьому, вказаний розмір застави перевищує установлений ст. 182 КПК України розмір від 80 до 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину. З огляду на обставини, зазначені вище, майновий стан ОСОБА_7 вочевидь унеможливлює внесення вищевказаного розміру застави.

В доповненнях до апеляційної скарги, які надійшли до Київського апеляційного суду 31.01.2025 року, захисник ОСОБА_6 посилається на відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 як першої обов`язкової підстави застосування запобіжного заходу у вигляді застави.

Так, сторона обвинувачення посилається на документи, які не мають жодного відношення до підозрюваного ОСОБА_7 , складені без його участі, посвідчені іншим приватним нотаріусом, складені у поза часові межі,зазначені вище та у силу, щонайменше, специфіки ведення нотаріальної діяльності факт створення таких документів не міг бути відомим останньому.

Таким чином, як вбачається зі змісту та предмету зазначених стороною обвинувачення документів можна зробити висновок, що долучені докази не є належними, тобто не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження та не стосуються жодним чином ОСОБА_7 .

До того ж, матеріали клопотання не містять жодних доказів, що б підтверджували так звану «змову групи осіб» з ОСОБА_7 , зокрема, з працівниками АТ «МЕГАБАНК», представниками ТОВ «РОЯЛ ПЕЙ ЮРОП» та компанії «СТАРЛІНГ ЛІМІТЕД» тощо.

На думку захисника, з доданих до клопотання слідчого документів вбачається, що стороною обвинувачення спотворено фактичні обставини справи задля створення уяви у слідчого судді, щодо причетності ОСОБА_7 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Тобто, стороною обвинувачення, як в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді застави, так і в письмовому повідомленні про підозру, викладено надумані обставини вчинення начебто ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України, оскільки вони не підтверджені жодним доказом, тобто - є фікцією.

У той же час, слідчий суддя, незважаючи на те, що надані стороною обвинувачення докази не свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, безпідставно застосував щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, чим порушив ст. 194 КПК України.

Також, адвокат зазначає про необґрунтованість висновків слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України як другої обов`язкової підстави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

Вказує, що ОСОБА_13 було ознайомлено з текстом ухвали Печерського районного суду міста Києва від 21.03.2023 року у справі № 757/10705/23-к та ухвали Печерського районного суду міста Києва від 18.03.2024 року у справі № 757/10352/24-к, які містили детальний опис обставин, які розслідувались у межах кримінального провадження № 0000469.

Тобто, фактично з 28 березня 2023 року, підозрюваний був обізнаний, що кримінальне переслідування у межах вказаного кримінального провадження здійснюється фактично відносно нього.

Наголошує, що за вказаний відрізок часу підозрюваний не вчинив жодної дії, яка б могла перешкодити кримінальному провадженню.

Так, ОСОБА_7 не покинув території України, не переховувався від слідства та суду, а навпаки сприяв проведенню досудового розслідування, безперешкодно надаючи запитувані документи.

Наявність ризику втечі спростовується оцінкою факторів, пов`язаних з характером підозрюваного, його сімейними зв`язками та покладеними на нього обов`язками.

Так, наразі підозрюванийперебуває в цивільному шлюбі з ОСОБА_12 , яка має проблеми зі здоров`ям. У листопаді 2024 року ОСОБА_12 проведено операцію, після якої вона не може підіймати важких речей та водити кермо, внаслідок чого потребує постійної допомоги свого цивільного чоловіка.

Разом з ними проживають та знаходяться на його утриманні троє малолітніх дітей ОСОБА_12 : ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім цього, на утриманні ОСОБА_7 перебуває його власна дитина, ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та його двоє батьків похилого віку: ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Батько підозрюваного ОСОБА_18 не може забезпечувати себе самостійно та потребує постійної допомоги сина через наслідки пережитого ним захворювання: Ішемічного інсульту в судинах ВББ.

Таким чином, ОСОБА_7 має сталі сімейні зв`язки, які виключають ризик його переховування від органів досудового розслідування та суду.

Зазначає і про відсутністьризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Про відсутність зазначеного ризику свідчать обставини інкримінованого кримінального правопорушення.

Так, на переконання сторони обвинувачення, ОСОБА_7 виконував епізодичну роль під час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення та не був його організатором. Підозрюваний виконував дії, пов`язані виключно з його професійними обов`язками, як нотаріуса.

У той же час, усі наявні у нього документи, пов`язані з обставинами, які розслідуються у межах даного кримінального провадження, вже вилучені стороною обвинувачення у результаті тимчасового доступу до речей та документів, проведеного 28 березня 2023 року та 27 березня 2024 року, а також у результаті обшуку, проведеного за місцем здійснення нотаріальної діяльності підозрюваним 12 грудня 2024 року.

Захисник зазначає, що ОСОБА_7 був обізнаний про кримінальне переслідування, проте не вчинив жодних дій, які б перешкоджали досудовому розслідуванню, а навпаки сприяв виконанню завдань кримінального провадження, закріплених у ст. 2 КПК України.

Ризик незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у ньому ж кримінальному провадженні також відсутній.

Стверджуючи про наявність даного ризику, слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_7 не мав та не має наміру впливати на будь-яких свідків, ним не вчинено жодних дій, які б могли бути розцінені за намагання здійснити такий вплив, у справі відсутні будь-які обставини, які б свідчили хоча б про його бажання вчинити такі дії, доказів протилежного стороною обвинувачення не було надано слідчому судді, оскільки їх не існує.

Не існує жодної обставини, яка б дала підстави вважати, що ОСОБА_7 може мати чи має намір незаконно впливати хоч на будь-кого у вказаному кримінальному провадженні, що підтверджує відсутність вказаного ризику.

Також, ОСОБА_7 не збирається, і не збирався перешкоджати кримінальному провадженню, він зацікавлений у встановленні істини у цьому кримінальному провадженні, а у сторони обвинувачення не існує жодних підстав вважати інакше.

Слідчий суддя дійшов до нічим необґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, у якому підозрюється, в тому числі нібито з метою прикриття своєї злочинної діяльності.

У той же час, з огляду на бездоганну процесуальну поведінку ОСОБА_7 , є очевидним, що останній ніколи не мав на меті вчиняти будь-яке кримінальне правопорушення, а навпаки сприяє у швидкому розслідуванні та встановленню дійсних обставин кримінального провадження.

Таким чином, слідчим суддею не враховано наявні обставини кримінального провадження, а також характеристику особи підозрюваного, його сімейний стан та бездоганну процесуальну поведінку, що призвело до необґрунтованого висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та прийняття незаконного рішення про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також слід зазначити, що слідчий суддя має встановити обставини, які перешкоджають запобігти наявним ризикам, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

При цьому, логічно, що неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу не може обгрунтовуватись тими ж обставинами, якими обґрунтовувалось наявність ризиків, оскільки предмет вказаних обставин, які враховуються слідчим суддею при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу та їх природа є різними і потребують окремого аналізу з огляду на фактичні обставини справи, особу людини, її схильності, репутацію, та логічний аналіз.

Так, наразі не існує також жодної обставини або доказу, які б свідчили, що ОСОБА_7 у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, не виконуватиме покладених на нього Законом процесуальних обов`язків, а натомість існує безліч доказів, які гарантують його належну процесуальну поведінку, що не враховано слідчим суддею, як незалежним, безстороннім та неупередженим спостерігачем за безумовним дотриманням прав і свобод людини як найвищої цінності в демократичній державі, під час прийняття рішення про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, апелянт зазначає, що визначений в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14.12.2024 року альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 21 196 000 (двадцять один мільйон сто дев`яносто шість тисяч) грн. 00 коп. є надмірним, з огляду на особу підозрюваного, його сімейний стан та належну йому власність.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу з доповненнями та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника з доповненнями задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000469 від 25.11.2019року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 110-2, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 364-1 КК України.

В рамках здійснення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, 12.12.2024 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3ст. 358 КК України.

Того ж дня, вказану особу о 13 год. 45 хв. слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, у порядку, передбаченому п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України, у зв`язку наявними обґрунтованими обставинами, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України, затримано.

12 грудня 2024 року заступник керівника відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , за погодженням з заступником начальника третього відділу першого Управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Депертаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотаннямпро застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України, у кримінальному провадженні № 0000469 від 25.11.2019 року.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначав, що з матеріалів провадження вбачається, що у січні 2022 року, точної дати, часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 26.01.2022 року, у невстановлених осіб, які знали про незадовільний стан фінансово-господарської діяльності АТ «МЕГАБАНК», зокрема реальної перспективи у найкоротші строки бути визнаним неплатоспроможним, виник умисел на розтрату майна Банку в особливо великих розмірах за наступних обставин.

Розуміючи, що самостійно реалізувати вказаний злочинний умисел неможливо, вказані особи у невстановлений час, день та місці розробили поетапний злочинний план реалізації свого злочинного умислу, який включав в себе підготовку, створення відповідних умов для досягнення його мети (незаконного відчуження майна Банку), засобів, залучення відповідних осіб з числа співробітників вказаного Банку, інших осіб, безпосереднє вчинення злочинів, а також приховування слідів вчинених злочинів.

Перший етап злочинного плану полягав у підшуканні та залученні нотаріуса, який би склав та видав завідомо підроблений офіційний документ, який надає певні права, а саме довіреності на іншу особу від імені засновників компаній СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД та ТОВ «РОЯЛ ПЕЙ ЮРОП», які надали б вказаній особі право укладати та підписувати від імені вказаних компаній та в їх інтересах з АТ «МЕГАБАНК» низку нікчемних правочинів, спрямованих на створення умов щодо незаконного відчуження майна банку.

Крім того, на вказаному етапі невстановлені особи мали підшукати та залучити до своєї протиправної схеми особу, яка б надала свої анкетні дані вказаному нотаріусу та у подальшому виконуючи роль псевдо-представника цих компаній-нерезидентів, використовуючи ці підроблені доручення, безпосередньо уклала низку нікчемних правочинів - угод про надання фінансового інструменту із можливістю списання коштів, договорів про відступлення та набуття прав та іпотечних договорів з метою створення умов для подальшого відчуження нерухомого майна Банку.

Другий етап цього злочинного плану полягав у підшуканні реквізитів компанії, яка б виступила учасником трьохстороннього правочину з компаніями нерезидентами та Банком для укладення договорів про відступлення та набуття прав, з метою подальшого укладення іпотечних договорів та створення уяви перед Національним банком виконання вимог Інструкції №368.

На цьому ж етапі невстановлені особи мали підшукати та залучити до свого злочинного плану службову особу Банку, яка б будучи наділена повноваженнями щодо укладення правочинів на розпорядження майном Банку, та яка б могла, зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам Банку укласти з псевдо-представником компаній нерезидентів СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД та ТОВ «РОЯЛ ПЕИ ЮРОП» нікчемні договори іпотеки, предметом яких буде зазначено об`єкти нерухомості, що належать Банку.

При цьому, у таких договорах іпотеки мають бути визначені умови за яких: Іпотекодержатель має право негайно задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги одразу з моменту настання однієї з подій щодо АТ «МЕГАБАНК» - відкликання Національним банком України банківської ліцензії, запровадження тимчасової адміністрації, визнання АТ «МЕГАБАНК» проблемним банком та віднесення до категорії неплатоспроможних та інших необхідних умов для досягнення своєї злочинної мети.

Третій етап злочинного плану полягав у створенні умов до зняття обтяжень з предмету укладених іпотечних договорів, а також підшукування осіб для його виконання.

З цією метою, невстановлені особи мали б забезпечити виготовлення підробленого штампу АТ «МЕГАБАНК» для підроблення інших офіційних документів, а саме повідомлень від імені директорів ТОВ «РОЯЛ ПЕЙ ЮРОП» та СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД на адресу АТ «МЕГАБАНК» про звернення стягнення на вказані предмети іпотеки, з метою створення видимості їх отримання Банком за ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Четвертий етап цього злочинного плану полягав у безпосередньому відчуженні майна Банку шляхом укладення «удаваних» договорів купівлі-продажу без реальної сплати за це майно з використанням заздалегідь підроблених повідомлень від імені директорів компаній нерезидентів на адресу АТ «МЕГАБАНК» за участі залучених осіб.

П`ятий етап злочинного плану полягав у вчиненні низки правочинів з незаконно отриманим нерухомим майном Банку, спрямованого на приховання його незаконного походження за участі залучених осіб.

За наведених у клопотанні слідчого обставин та подій, ОСОБА_7 підозрюється у пособництві розтрати чужого майна в особливо великих розмірах, яке перебувало в відданні особи, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, а також у складанні та видачі нотаріусом завідомо підроблених офіційних документів, які надають певні права, вчинених за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України.

У клопотанні зазначено, що обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, повністю підтверджуються зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме:

- заявою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «МЕГАБАНК» від 06.03.2023 №3508, згідно якої відчуження належних банківській установі об`єктів нерухомого майна вчинено з порушенням норм діючого законодавства України, оскільки відповідно до статті 38 Закону України «Про іпотеку» якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір.

02.06.2022 року у Банку запроваджено тимчасову адміністрацію, а з 21.07.2022 року розпочалася процедура ліквідації Банку. В період з 03.06.2022 по 17.02.2023 Банк не отримував від Іпотекодержателів повідомлень про продаж. Відсутність такого повідомлення унеможливлює проведення угоди продажу за ст. 38 Закону України «Про іпотеку»;

- актом службової перевірки від 20.02.2023 року, згідно якого створеною у Банку комісією проведено службову перевірку, на предмет отримання та реєстрації вхідної кореспонденції, а саме: вимоги про усунення порушень від ТОВ «РОЯЛ ПЕЙ ЮРОП», за вхідним номером 1572/1 від 03.06.2022 року, та вимоги про усунення порушень від компанії «СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД», за вхідним номером 1572/2 від 03.06.2022 року. Проведеною службовою перевіркою встановлено, що вимога про усунення порушень від ТОВ «РОЯЛ ПЕЙ ЮРОП» до Банку не надходила і відповідно за вхідним номером 1572/1 від 03.06.2022 в журналі вхідної кореспонденції не реєструвалась. Вимога про усунення порушень від компанії «СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД» також до Банку не надходила і за вхідним номером 1572/2 від 03.06.2022 в журналі вхідної кореспонденції не реєструвалась. Комісією обстежено журнал реєстрації вхідної кореспонденції Банку, який містить останню зареєстровану вхідну кореспонденцію за номером 4351 від 23.02.2022. Більше вказаний журнал не містить жодних записів про реєстрацію вхідної кореспонденції;

- повідомленнями TOB «РОЯЛ ПЕЙ ЮРОП», СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД на адресу АТ МЕГАБАНК» про звернення стягнення на предмет іпотеки №1572/1, №1572/2 від 03.06.2022 у яких внесені неіснуючі вхідні номери та наявні підписи від імені ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які насправді ними не виконані;

- договором купівлі-продажу від 16.02.2023, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу за реєстровим №64, у якому зазначені неправдиві відомості у п.п. 1 та 2 цього договору купівлі-продажу, а саме:

Іпотекодержатель своєчасно та належним чином, відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку», надіслав вимогу про усунення порушень та відповідно до ст. 38 цього ж закону повідомив Іпотекодавця про намір укладання договору щодо предмету іпотеки, що підтверджується примірником відповідного повідомлення з відміткою (штампом «Вх №) Іпотекодавця про отримання від 03.06.2022 за вхідним № 1572/1.

продаж вчинено за домовленістю сторін за 143 973 495 грн., які ОСОБА_22 начебто отримав в повному обсязі до підписання від ОСОБА_23

- договором купівлі-продажу від 16.02.2023 посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу за реєстровим №63, у якому зазначені неправдиві відомості у п.п. 1 та 2 цього договору купівлі-продажу, а саме:

Іпотекодержатель своєчасно та належним чином, відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку», надіслав вимогу про усунення порушень та відповідно до ст. 38 цього ж закону повідомив Іпотекодавця про намір укладання договору щодо предмету іпотеки, що підтверджується примірником відповідного повідомлення з відміткою (штампом «Вх №) Іпотекодавця про отримання від 03.06.2022 за вхідним № 1572/2.

продаж вчинено за домовленістю сторін за 60 001 458 грн., які ОСОБА_24 начебто отримав в повному обсязі до підписання від ОСОБА_23

- протоколом допиту свідка ОСОБА_25 , Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «МЕГАБАНК», яка показала, що об`єкти нерухомого майна протиправно відчужено на підставі низки оспорюваних правочинів, у тому числі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу, про що зазначено у відповідній заяві від 06.03.2023 №3508;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_26 , колишнього директора Департаменту юридичного забезпечення роботи АТ «МЕГАБАНК», який показав, що банківською установою ініційовано судовий процес про застосування наслідків нікчемності в порядку статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» до низки договорів, в тому числі і договору купівлі продажу від 16.02.2023 № 64;

- наказом Міністерства юстиції України №1189/5 від 31.03.2023, яким рішення, прийняті приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_27 , що посвідчував договір купівлі-продажу від 16.02.2023 №64 щодо реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна - скасовано. Крім того, анульовано доступ вказаному приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та направлено до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю;

- висновком Центральної колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 16.03.2023, яким рекомендовано задовольнити скаргу АТ «МЕГАБАНК» та скасувати реєстраційні дії приватного нотаріуса;

- договором банківського строкового вкладу юридичної особи №74/2021 від 23.12.2021 укладеним між АТ «МЕГАБАНК» та ТОВ «РОЯЛ ПЕЙ ЮРОП», Латвійська Республіка в особі представника ОСОБА_28 .

Відповідно до п. 1.1. вказаного договору ТОВ «РОЯЛ ПЕЙ ЮРОП» розмістило у банківській установі грошові кошти у сумі 4 000 000,00 EUR (євроцентів) строком з 23.12.2021 по 28.03.2022, а AT «МЕГАБАНК» зобов`язується на умовах та в порядку, встановлених вказаним договором, нараховувати та сплачувати SI A «ROYAL PAY EUROPE» проценти у розмірі 0,10 відсотків річних за вкладом та повернути вклад.

Згідно п. 2.1.4. AT «МЕГАБАНК» зобов`язується повернути вклад: зі спливом строку розміщення вкладу; у разі незгоди ТОВ «РОЯЛ ПЕЙ ЮРОП» з новою процентною ставкою; в інших випадках, передбачених договором та законом шляхом його перерахування на поточний рахунок ТОВ «РОЯЛ ПЕЙ ЮРОП» або на інший поточний рахунок, вказаний у листі зазначеного нерезидента.

Відповідно до п.п. 2.4.1. -2.4.3. ТОВ «РОЯЛ ПЕЙ ЮРОП» має право: поповнити вклад за згодою АТ «МЕГАБАНК»; одержувати вклад та нараховані проценти згідно з умовами договору; протягом 7 (семи) днів з дня одержання від АТ «МЕГАБАНК» повідомлення про зміну процентної ставки за вкладом вимагати дострокового повернення вкладу у разі незгоди із такою зміною.

Згідно п. 6.1. договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до строку, вказаного у п. 1.1 Договору.

Відповідно до п. 6.3. якщо за 2 (два) дні до закінчення строку розміщення вкладу ТОВ «РОЯЛ ПЕЙ ЮРОП» не заявить про припинення строку дії договору, дія договору може бути продовжена за згодою АТ «МЕГАБАНК» на строк на який було укладено договір, з процентною ставкою, визначеною у відповідній додатковій угоді до договору.

- додатковою угодою №1 від 26.01.2022 до Договору банківського строкового вкладу юридичної особи, укладеною між Банком, в особі ОСОБА_29 та ТОВ «РОЯЛ ПЕЙ ЮРОП», в особі ОСОБА_28 , за умови якої до нього були внесені зміни та доповнення, зокрема:

викладено п. 1.1. договору в новій редакції та змінено строк розміщення вкладу з 23.12.2021 по 28.03.2072;

доповнено розділ 1 - предмет договору, пунктом 1.2, яким передбачено, що ТОВ «РОЯЛ ПЕЙ ЮРОП» до 03.02.2022 додатково розміщує у Банку грошові кошти (вклад) у розмірі 6 500 000,00 EUR (євроцентів) строком з 23.12.2021 по 28.03.2072, а Банк зобов`язується на умовах та в порядку, встановлених договором, нарахувати та сплачувати ТОВ «РОЯЛ ПЕЙ ЮРОП» проценти за вкладом та повернути вклад.

- додатковою угодою № 2 до Договору банківського строкового вкладу 01.02.2022, укладеною між Банком, в особі ОСОБА_29 та ТОВ «РОЯЛ ПЕЙ ЮРОП», в особі ОСОБА_28 , за умови якої до нього були внесені зміни та доповнення, зокрема додано до пункту 2.4. розділу 2 «Права і обов`язки сторін» договору пункт 2.4.4. наступного змісту: «У випадку не отримання Банком дозволу від Національного банку України на врахування залучених коштів, відповідно до цього договору, на умовах капітального інструменту до капіталу Банку, ТОВ «РОЯЛ ПЕЙ ЮРОП» має право розірвати договір в односторонньому порядку шляхом письмового повідомлення Банку, яке має бути надіслано за 6 (шість) місяців на адресу, вказану в цьому договорі, або на іншу адресу, яку банку письмово повідомить ТОВ «РОЯЛ ПЕЙ ЮРОП» у разі зміни місцезнаходження. Після отримання такого повідомлення, банк зобов`язується повернути ТОВ «РОЯЛ ПЕЙ ЮРОП» всю суму вкладу до завершення строку 6 (шість) місяців».

- Договором банківського строкового вкладу юридичної особи №75/2021 від 29.12.2021, укладеною між АТ «МЕГАБАНК» та СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД, Республіка Кіпр, в особі представника ОСОБА_28 .

Відповідно до п. 1.1. вказаного договору Компанія СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД розмістило у банківській установі грошові кошти у сумі 1 500 000,00 EUR (євроцентів) строком з 29.12.2021 по 01.04.2022, а АТ «МЕГАБАНК» зобов`язується на умовах та в порядку, встановлених вказаним договором, нараховувати та сплачувати СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД проценти у розмірі 0,10 відсотки річних за вкладом та повернути вклад.

Згідно п. 2.1.4. АТ «МЕГАБАНК» зобов`язується повернути вклад: зі спливом строку розміщення вкладу; у разі незгоди СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД з новою процентною ставкою; в інших випадках, передбачених договором та законом шляхом його перерахування на поточний рахунок СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД або на інший поточний рахунок, вказаний у листі зазначеного нерезидента.

Відповідно до п.п. 2.4.1. - 2.4.3, СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД має право: поповнити вклад за згодою АТ «МЕГАБАНК»; одержувати вклад та нараховані проценти згідно з умовами договору; протягом 7 (семи) днів з дня одержання від AT «МЕГАБАНК» повідомлення про зміну процентної ставки за вкладом вимагати дострокового повернення вкладу у разі незгоди із такою зміною.

Згідно п. 6.1. договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до строку, вказаного у п. 1.1.

Відповідно до п. 6.3. якщо за 2 (два) дні до закінчення строку розміщення вкладу СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД не заявить про припинення строку дії договору, дія договору може бути продовжена за згодою АТ «МЕГАБАНК» на строк, на який було укладено договір, з процентною ставкою, визначеною у відповідній додатковій угоді до договору.

- додатковою угодою № 1 від 26.01.2022 до Договору банківського строкового вкладу юридичної особи, укладеною між Банком, в особі ОСОБА_29 та СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД, в особі ОСОБА_28 , за умови якої до нього були внесені зміни та доповнення, зокрема: викладено п. 1.1 договору в новій редакції та змінено строк розміщення вкладу з 29.12.2021 по 28.03.2072;

- додатковою угодою № 2 до Договору банківського строкового вкладу юридичної особи від 01.02.2022, укладеною між Банком, в особі ОСОБА_29 та СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД, в особі ОСОБА_28 , за умови якої до нього були внесені зміни та доповнення, зокрема додано до пункту 2.4. розділу 2 «Права і обов`язки сторін» договору пункт 2.4.4. наступного змісту: «У випадку не отримання Банком дозволу від Національного банку України на врахування залучених коштів, відповідно до цього договору, на умовах капітального інструменту до капіталу Банку, СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД має право розірвати договір в односторонньому порядку шляхом письмового повідомлення Банку, яке має бути надіслано за 6 (шість) місяців на адресу вказану в цьому договорі, або на іншу адресу, яку банку письмово повідомить СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД у разі зміни місцезнаходження. Після отримання такого повідомлення, банк зобов`язується повернути СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД всю суму вкладу до завершення строку 6 (шість) місяців».

- угодою про надання фінансового інструменту із можливістю списання, укладеною між Банком в особі ОСОБА_29 та ТОВ «РОЯЛ ПЕЙ ЮРОП», в особі ОСОБА_28 .

Пунктом 2.1. цієї угоди передбачено, що починаючи з дати набрання чинності, вклад в сумі 10 500 000,00 EUR (євроцентів) буде консолідовано та перетворено в фінансовий інструмент із можливістю списання.

За п. 2.4. вказаної угоди встановлено, що вклад не повинен бути забезпечений і не може бути предметом застави чи іншого обтяження.

Також, згідно з п.п. 5.1.2. угоди встановлено, що дострокове повернення вкладу не здійснюється за винятком ліквідації Банку, після задоволення вимог інших кредиторів Банку, уключаючи за субординованим боргом.

Відповідно до пункту 9.1. Угоди кредитор може відступити, відчужити, обтяжити або делегувати будь-які свої права та зобов`язання за цим Договором або сам Договір чи його частину третій особі у випадках, дозволених законом. Банк цим надає свою згоду, за умови, що новий Вкладник вчасно надає документи, необхідні для отримання Дозволу. Банк докладає максимальних зусиль для виконання вимог щодо Капіталу 1 рівня відповідно до застосованих законів і норм, а також отримує Дозволи на заміну Сторони та/або введення нового Вкладника в результаті будь-якого відступлення, передачі, відчуження, обтяження або делегування за цим пунктом до будь-якого такого відступлення, передачі, відчуження, обтяження або делегування.

Також згідно пункту 9.2. Угоди Банк не може відступити, передати, відчужити, обтяжити, або делегувати всі або будь-які свої права та зобов`язання за цим договором або сам договір чи його частину третій особі без попередньої письмової згоди Вкладника. Будь-яке передбачуване відступлення, передача, відчуження, обтяження або делегування в порушення цього пункту не має юридичної сили.

- угодою про надання фінансового інструменту із можливістю списання, укладеною між Банком в особі ОСОБА_29 та СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД, в особі ОСОБА_28 , яка є аналогічною за своїми умовами угоді, укладеній із ТОВ «РОЯЛ ПЕЙ ЮРОП». Переведенню в фінансовий інструмент із можливістю списання підлягають грошові кошти у розмірі 1 500 000,00 EUR (євроцентів).

- договорами про відступлення та набуття прав від 01.02.2022, укладеними між Банком (Позичальник), ТОВ «РОЯЛ ПЕЙ ЮРОП» (Правовласник), СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД (Правовласник), ТОВ «ОПЦІОН-ТРЕЙД» (Правонабувач, пов`язана із Банком юридична особа).

Пунктами 3 Договорів про відступлення встановлено, що за ціною придбання та на Дату оплати, зазначену нижче, Правовласник цим безповоротно продає та передає Правонабувачу, а Правонабувач цим безповоротно купує та приймає у Правовласника, відповідно до Угоди станом на Дату оплати:(і) всі права та обов`язки Правовласника в якості Кредитора згідно з Угодою та будь-якими іншими документами або інструментами, що надаються до неї, в обсязі, вираженому сумою та відсотками, визначеними нижче, від усіх таких діючих прав та обов`язків Правовласника, визначеними нижче, та (іі) в обсязі, дозволеному для відступлення відповідно до чинного законодавства, усі вимоги, позови, причини для позову та будь-якого іншого права Правовласника (у якості кредитора) проти будь-якої особи, будь то відомої чи невідомої, що виникають згідно або у зв`язку з Угодою, будь-які інші документи або інструменти, що надаються згідно з нею, або операції, що регулюються цією Угодою, або будь-яким способом зв`язаним з вищезазначеним, включаючи, але не обмежуючись цим, контрактні вимоги, деліктні вимоги, статутні вимоги та всі інші вимоги в рамках загального права або по праву справедливості, пов`язані з проданими та переданими правами та зобов`язаннями відповідно до пункту (і) вище (права та обов`язки, продані та передані Правовласником Правонабувачу відповідно до пунктів (і) та (іі) вище, спільно іменовані в цьому документі Відступні вимоги).

Також, п. 5 договорів передбачено, що виконання Правонабувачем зобов`язань за цим Договором забезпечується майном Позичальника, шляхом укладення іпотечного договору між Правовласником та Позичальником. За п. 12 встановлена дата оплати: 01.02.2027.

- договорами іпотеки від 01.02.2022, укладеними між Банком, в особі ОСОБА_29 та ТОВ «РОЯЛ ПЕЙ ЮРОП», СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД в особі ОСОБА_28 , відповідно до яких всупереч вимог ст. 30 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Інструкції №368, якими забезпечено виконання зобов`язання по договорах відступлення та набуття прав.

Рішеннями Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайту) платіжних систем Національного банку України від 04.04.2022 №20/609-рк/БТ та №20/610-рк/БТ, якими Банку відмовлено у наданні дозволу на включення залучених коштів у сумі 10,5 млн EUR (євроцентів) від інвестора- нерезидента ТОВ «РОЯЛ ПЕЙ ЮРОП» та у сумі 1,5 млн EUR (євроцентів) від інвестора-нерезидента СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД на умовах капітального інструменту до капіталу Банку.

- Рішенням Правління Національного банку України від 03.02.2022 №54- рш/БТ «Про віднесення АТ «МЕГАБАНК» до категорії проблемних».

- Рішенням Правління Національного банку від 02.06.2022 № 261-рш/БТ «Про віднесення AT «МЕГАБАНК» до категорії неплатоспроможних» та рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.06.2022 №383 «Про запровадження тимчасової адміністрації в AT «МЕГАБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» у AT «МЕГАБАНК».

- протоколом допиту свідка ОСОБА_30 , який показав, що за результатами позапланової інспекційної перевірки НБУ були виявлені порушення AT «МЕГАБАНК» вимог Положення про визначення банками України розміру кредитного ризику за активними банківськими операціями, затвердженого постановою Правління НБУ від 30.06.2016 № 351, Інструкції з бухгалтерського обліку операцій із фінансовими інструментами в банках України, затвердженої постановою НБУ від 21.02.2018 № 14, Інструкції про порядок регулювання діяльності банків в Україні, затвердженої постановою НБУ від 28.08.2001 № 368, Правил організації статистичної звітності, що подається до Національного банку України, затверджених постановою Правління НБУ від 13.11.2018 №120.

За результатами інспектування було зменшено регулятивний капітал на 1,5 млрд грн. і він набув від`ємного значення -531 млн грн, переважно за рахунок збільшення розміру кредитного ризику на 1 169 млн грн (переважно через визнання дефолту боржників, неврахування вартості незавершеного будівництва), ідентифіковано дві групи пов`язаних контрагентів, що призводить до порушення нормативу кредитного ризику на одного контрагента Н7 (група ЗКМ (Завод кольорових металів) - 100,71% від капіталу банку та група ЗОФ (Зміївська овочева фабрика) - 30,63%, тоді як нормативно не має перевищувати 25%).

- протоколом допиту ОСОБА_31 , який показав, що НБУ запитував у AT «МЕГАБАНК» трасу платежів SIA Royal Pay Europe та STARTLING LIMITED, a також джерела походження таких коштів, однак банком не було надано запитуваної інформації з цього питання в повному обсязі. Тобто, трасу платежів і джерела походження зазначених коштів не було підтверджено АТ «МЕГАБАНК».

- висновком експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 28.05.2024 №28924/23-32, згідно якого підпис, який міститься у графі «Директор Товариства з обмеженою відповідальністю «РОЙЯЛ ПЕЙ ЮРОП» (SIA «Royal Pay Europe»), ОСОБА_32 » у повідомленні TOB «РОЙЯЛ ПЕЙ ЮРОП» на адресу АТ «МЕГАБАНК» про звернення стягнення на предмет іпотеки №1572/1 від 03.06.2022, виконаний не ОСОБА_33 , а іншою особою;

- висновком експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 25.10.2024 №8531/8532/24-71, згідно якого за результатами проведеного аналізу показників фінансового стану ТОВ «ОПЦІОН-ТРЕЙД» за період з 01.01.2020 по 31.12.2023 у відповідності до Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства від 19.01.2006 №14 та дослідження показників фінансової звітності ТОВ «ОПЦІОН-ТРЕЙД» за вказаний період, встановлено, що розрахункові показники фінансово-економічного стану підприємства свідчать про можливість підприємства погасити короткострокові зобов`язання у визначені строки, при цьому, станом на звітні дати 01.01.2020, 31.12.2020, 31.12.2021 (найближча звітна дата до 26.01.2022, 01.02.2022), 31.12.2022, 31.12.2023 ТОВ «Опціон-Трейд» є неплатоспроможним. Ознаки неплатоспроможності;

- висновком експерта від 09.05.2023 №317/1-318/1 Українського науково- дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України, згідно якого відбиток штампу «Україна місто Харків АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «МЕГАБАНК» № 09804119 Вх. № вх «_». 20jp.», що міститься в лівому верхньому куті повідомлення ТОВ «РОЙЯЛ ПЕЙ ЮРОП» на адресу АТ «МЕГАБАНК» про звернення стягнення на предмет іпотеки нанесено за допомогою друкарської форми високого друку (кліше);

- рапортами оперативного підрозділу щодо виявлення кримінального правопорушення;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб, передбачений КПК України і вказують на причетність підозрюваного до вчинення зазначених злочинів, при цьому таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Так, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, що зазначені в п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи тяжкість злочинів, що інкримінуються ОСОБА_7 , обставини їх ймовірного вчинення, дані про особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, слідчий та прокурор вважали, що більш м`які, передбачені ст. 176 КПК України, запобіжні заходи, не забезпечать виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення може спонукати останнього до зміни місця постійного проживання; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Відтак, вказані обставини виправдовують застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а застосування жодного з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 грудня 2024 року частково задоволено клопотання заступника керівника відділу Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , яке погоджене заступником начальника третього відділу першого Управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Депертаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України, у кримінальному провадженні № 0000469 від 25.11.2019 року.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено до 13 год. 45 хв. 10.02.2025 року, але не більше строку досудового розслідування.

Одночасно визначено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених Кримінальним процесуальним кодексом України, у розмірі 7 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 21 196 000 (двадцять один мільйон сто дев`яносто шість тисяч) грн. 00 коп.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок:

Отримувач ТУ ДСАУ у м. Києві

СДРПОУ банку: 26268059;

p/pUA1012089

Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ.

МФО 820172;

Застава за ...(П.І.П., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали ...

назва суду), від ...(дата ухвали), по справі № ..., внесені ...(П.І.П. особи, що вносить заставу).

Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладено наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчих слідчої групи та прокурорів групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000469 від 25.11.2019 за першою вимогою;

- не відлучатися з Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утриматися від спілкування (поза проведенням процесуальних дій) зі свідками, експертами, спеціалістами, іншими підозрюваними у кримінальному провадженні № 0000469 від 25.11.2019;

- носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, визначено в межах строку досудового розслідування до 10.02.2025 року включно.

Вказано, що у разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Роз`яснено підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, в якій утримується підозрюваний.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи, в якій утримується підозрюваний, негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора у кримінальному провадженні № 0000469 від 25.11.2019 року та слідчого суддю Печерського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснено заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, звинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому істава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень, тільки за його згодою.

Колегія суддів погоджується з вищенаведеними висновками слідчого судді, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України.

Так, обґрунтованасть підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування, зазначеними вище доказами.

Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена у клопотанні та сумнівів не викликає.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України.

Також, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається у клопотанні орган досудового розслідування, доведені, з огляду на додані до клопотання докази.

На переконання колегії суддів, з урахуванням наявних у справі матеріалів, вищевказані висновки слідчого судді є правильними.

Зокрема, оцінюючи доведеність наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду), колегія суддів виходить із того, що злочин, який інкримінується підозрюваному, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України, є особливо тяжким та передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім того, за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 виявлено та вилучено 117 200 доларів США. Вказані обставини свідчать, що ОСОБА_7 володіє достатніми фінансовими ресурсами для можливості зміни свого місця проживання та вжиття заходів щодо переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення передбаченої Законом відповідальності за вчинені інкриміновані кримінальні правопорушення. Враховуючи викладене, ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України (знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення), обґрунтовується тим, що на теперішній час не встановлено всіх місць зберігання речей та документів, що мають значення для кримінального провадження, грошових коштів, одержаних злочинним шляхом, у зв`язку з чим, підозрюваний, може вжити заходів щодо знищення, спотворення, приховування речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Крім того, підозрюваний, перебуваючи на волі та маючи свободу дій, може надавати вказівки на знищення, спотворення або приховання будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, що створить перешкоду для подальшого викриття фактів злочинної діяльності. Указаний ризик також підтверджується способом вчинення кримінальних правопорушень, яким притаманні підробки документів та вжиття конспіративних заходів злочинної діяльності.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні), полягає в тому, що, отримавши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний володітиме інформацією стосовно усіх обставин кримінального провадження, характеризуючих, у тому числі біографічних даних свідків, які надали органу досудового розслідування показання та ще не допитані безпосередньо в суді по обставинам кримінального провадження. Вказані відомості можуть надати останньому можливість, як самостійно, так і з використанням кола своїх знайомих, здійснити незаконний фізичний, психологічний тиск на свідків, їх підкуп, або шантаж. Більше того, фігурантами даного кримінального провадження є ряд інших осіб, яким на даний час про підозру не повідомлено, за місцями їх проживання та роботи проводились обшуки, перевіряється причетність їх та інших осіб до вчинення кримінального правопорушення.

Зазначені вище обставини також свідчать про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України (перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином). Так, у вказаному кримінальному провадженні залишаються не встановленими колишні службові особи AT «МЕГАБАНК», «СТАРТЛІНГ ЛІМІТЕД», ТОВ «РОЯЛ ПЕЙ ЮРОП», а також особи, задіяні у легалізації грошових коштів, отриманих злочинним шляхом. Використовуючи свою обізнаність, підозрюваний зможе перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у тому числі й шляхом спотворення відповідної інформації, що має значення для досудового розслідування через відповідних осіб. Крім того, ОСОБА_7 має велике коло родичів, друзів, знайомих, яких може спонукати надати органу досудового розслідування та суду неправдиві відомості щодо своєї непричетності до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень та створення для себе псевдо алібі, таким чином перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає у можливості підозрюваного вчинити інші кримінальні правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, у яких він підозрюється. Так, ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України, що свідчить про системність вчинення останнім кримінальних правопорушень. Крім того слід зазначити, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень у співучасті з іншими особами, частина з яких на даний час не встановлена, інкриміновані кримінальні правопорушення вчинив з метою незаконного відчуження майна Банку, що у свою чергу теж може свідчити про ризик вчинення інших майнових злочинів з метою незаконного збагачення. Не застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дає можливість йому вчинити аналогічні кримінальні правопорушення чи стати їх співучасником. Наведене свідчить про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання органу досудового розслідування, та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, обґрунтованість підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

З урахуванням наведеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.

При цьому, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, визначив підозрюваному розмір застави, який є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд апеляційної інстанції насамперед використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Колегія суддів зазначає, що ймовірно вчинені ОСОБА_7 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 358 КК України, у яких він підозрюється, мають високий ступінь суспільної небезпеки, за обставинами провадження встановлено наявність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК ризиків, при цьому рішення суду за результатами розгляду питання щодо можливості застосування запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Як вбачається із матеріалів провадження, слідчий суддя, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував конкретні обставини кримінального провадження та особу підозрюваного.

При цьому, слідчий суддя у відповідності до положень ст. ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, врахував і тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованого злочину, характер та обставини вчинення злочину, і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність прокурором ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу.

А тому, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування підстав для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, який є винятковим запобіжним заходом.

Викладені в апеляційних скаргах доводи про необґрунтованість підозри є безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані та долучені до нього матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальноих правопорушень.

Такий висновок слідчого судді ґрунтується на доданих слідчим до клопотання матеріалах. Останні містять дані, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої, затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, оцінки належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Твердження захисника про недоведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено продовження існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зважаючи на викладене, а також, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки докази наявності достатніх стримуючих факторів, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Посилання захисника на те, що підозрюваний ОСОБА_7 має сталі соціальні зв`язки та не переслідує мету переховуватись від слідства та суду, не спростовують висновків слідчого судді про те, що ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України, та не є достатньою підставою для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.

На противагу доводам захисника про те, що ОСОБА_7 має проблеми зі здоров`ям, у зв`язку із чим проведено декілька оперативних втручань до організму, що підтверджується відповідною медичною документацією, що наявна у матеріалах справи, колегія суддів зауважує, що беззаперечних доказів того, що стан здоров`я підозрюваного не допускає тримання його під вартою, слідчому судді не надано та матеріали провадження таких доказів не містять, а тому перешкод для утримування ОСОБА_7 під вартою не вбачається.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування підстав для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 саме у вигляді тримання під вартою, який є винятковим запобіжним заходом.

Твердження апелянта про непомірність визначеної ОСОБА_7 застави у розмірі 7000 розмірів прожиткового мінімуму, що становить 21 196 000,00 грн., є необґрунтованими, оскільки при визначенні розміру застави слідчий суддя, наряду з положеннями ст.ст. 182, 183 КПК України, врахував практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. Оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 , характер та обставини вчинення злочинів, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що застава в розмірі 7000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 21 196 000,00 грн., в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним додаткових процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Інші наведені у апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги захисника із з доповненнями до неї.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 грудня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4