Справа №: 398/4518/22
провадження №: 1-в/398/20/25
УХВАЛА

Іменем України

"10" березня 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Олександрійського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області ОСОБА_3 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрії Кіровоградської області, українця, громадянина України, неодруженого, який не працює, не має на утриманні малолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 29.12.2022 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян,

про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,

ВСТАНОВИВ

Вирок, яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, набрав законної сили 31.01.2023 року та звернений до виконання 02.02.2023 року до Олександрійського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Кіровоградській області.

28 лютого 2025 року начальник Олександрійського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням про звільнення ОСОБА_4 від відбуття покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Клопотання мотивоване тим, що 08.02.2023 року засудженому ОСОБА_4 було направлено повідомлення, в якому детально роз`яснено порядок виконання покарання у виді штрафу, наслідки несплати штрафу та право звернутись до Олександрійського РВ №1 з питань пробації з метою подальшого вирішення питання про направлення матеріалів до суду про розстрочку сплати штрафу. Однак на день звернення до суду з вказаним клопотанням вирок суду не виконаний у зв`язку з несплатою засудженим всієї суми призначеного штрафу, при цьому, з дня набрання законної сили вироком пройшло більше ніж 2 роки, тому ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування призначеного йому покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку.

Представник Олександрійського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив задовольнити подання.

Засуджений в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань до суду не надходило.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав заву про розгляд справи без його участі, просив подання органу пробації задовольнити.

Враховуючи те, що згідно ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, тому суд вважає за можливе провести розгляд без участі сторін, які були належним чином повідомлені, проте в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.12.2022 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Вказаний вирок суду набрав законної сили 31.01.2023 року та 02.02.2023 року був звернений до виконання до Олександрійського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області.

01.03.2023 року ОСОБА_4 з`явився до Олександрійського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області та надав письмове пояснення, в якому зазначив, що не має змоги сплатити штраф одним платежем та просить звернутися до суду про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу.

01.03.2023 до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області направлено подання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу стосовно засудженого ОСОБА_4 .

Ухвалою Олександрійського міськрайонного Кіровоградської області від 03.04.2023 року подання задоволено та розсточено ОСОБА_4 виплату штрафу у розмірі 17000 грн на десять рівних платежів по 1700 грн щомісячно.

ОСОБА_4 здійснив дві оплати 02.05.2023 року у сумі 1700 грн та 06.06.2023 року у сумі 1700 грн. Залишок несплаченої суми становить 13600 грн.

01.08.2023 року до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області внесено подання про вирішення питання щодо заміни покарання у виді штрафу на покарання у виді громадських робіт.

Ухвалою суду від 17 листопада 2023 року у задоволенні подання відмовлено.

За зверненням органу пробації до Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області щодо вирішення питання щодо притягнення засудженого ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 389 КК України кримінальне провадження не було відкрито за відсутності ознак кримінального правопорушення, оскільки в ході здійснення додаткової перевірки не здобуто достатньо відомостей для внесення в ЄРДР чи притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвалою суду від 20 листопада 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання органу пробації про вирішення питання щодо заміни ОСОБА_4 покарання у виді штрафу на покарання у виді громадських робіт.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. У разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

У постанові від 21.11.2022 у справі № 754/17643/21 Верховний Суд зазначив, що статтею 80 КК передбачено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано зокрема у строк 2 роки в разі засудження до покарання, менш суворого, ніж обмеження волі. Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах 1 та 3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Вказана стаття кримінального закону передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа цього виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Початком перебігу строку давності, котрий підлягає установленню, у порядку ст. 80 КК України, є день набрання чинності обвинувальним вироком.

Застосування ст.80 КК передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Однак ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання щодо вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід установлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.

Зокрема, редакція ч. 3 ст.80 КК певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання під час застосування ч. 3 ст.80 КК, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Якщо обвинувальний вирок не приведений у виконання не з вини засудженого, то такі дії не можна кваліфікувати, як ухилення від відбування покарання.

Згідно положень ст. 152 КВК України підставами звільнення від відбування покарання є: відбуття строку покарання, призначеного вироком суду; закон України про амністію; акт про помилування; скасування вироку суду і закриття кримінального провадження; закінчення строків давності виконання обвинувального вироку; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; хвороба; інші підстави, передбачені законом.

З урахуванням зазначеного, при розгляді клопотання про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, суд виходить із того, що несплата засудженим всієї суми штрафу не свідчить про ухилення ним від відбування такого покарання.

Вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.12.2022 року у справі № 398/4518/22 набрав законної сили 31.01.2023 року. Тобто 31.01.2025 року закінчився строк давності виконання указаного обвинувального вироку.

Суд бере до уваги те, що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ст. 389 КК України не притягувалася, що підтверджується відомостями згідно з вимогою Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області станом на 24.12.2024 року, матеріали справи не містять даних про ухилення ним від відбування покарання, призначеного вироком від 29.12.2022 року, тому відсутні підстави для зупинення перебігу строку виконання обвинувального вироку і застосування ч. 3 ст. 80 КК України.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. 80 КК України, ст. 537, 539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді штрафу за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29.12.2022 року у справі № 398/4518/22 на підставі ст. 80 КК України у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1