Справа № 461/1552/25
Провадження № 1-кп/461/356/25
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

08.04.2025 року. м Львів

Головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Львові клопотання ОСОБА_8 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000069 від 29.02.2024 року про обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, -

в с т а н о в и в :

в провадженні Галицького районного суду м.Львова знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Заявник ОСОБА_8 звернулася до суду із клопотанням, в якому просить повернути мобільний телефон Iphone 13, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 та поміщений в спецпакет НПУ №PSP 1509670.І., який вилучався під час проведення обшуку 06.06.2023р. в офісних приміщеннях, які розташовані на 3 поверсі офісної будівлі, за адресою: м.Львів, вул.Академіка Сахарова, 43, де здійснює свою діяльність ТзОВ «Виробничо-комерційна компанія «ЕТАЛОН», згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 22.05.2023 (справа №461/3908/23, провадження №1-кс/461/2717/23) та до якого надано тимчасовий доступ з можливістю вилучення згідно ухвали Личаківського районного суду м.Львова від 02.04.2024р. (справа №463/2387/24, провадження №1-кс/463/2434/24) в кримінальному провадженні №0000069 від 29.02.2024р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Клопотання вмотивоване тим, що в обвинувальному акті від 21.02.2025р. у кримінальному провадженні №0000069 від 29.02.2024 р. про обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_6 наведене вище вилучене майно не зазначається в якості будь-якого доказу та не підтверджує жодних обставин, не зазначено, що вилучений телефон був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Заявник зазначає, що слідчому безперешкодно було надано доступ до телефону із наданням повного доступу, включаючи пароль, проте на вказаній техніці не було знайдено жодної інформації, яка свідчила б про причетність власника майна до наведеного кримінального провадження. Відповідно, слідчим проведено всі необхідні дії щодо огляду та дослідження наведеного майна, а зважаючи на те, що до суду скеровано Обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , то ОСОБА_8 та її майно не має жодного відношення до наведеного вище кримінального правопорушення та щодо осіб, яких обвинувачують.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні проти клопотання не заперечив.

Інші учасники проти клопотання представника володільця майна ОСОБА_8 не заперечили.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Судом встановлено, що в провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження №0000069 від 29.02.2024 року про обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 02.04.2024р. (справа №463/2387/24, провадження №1-кс/463/2434/24) надано дозвіл на тимчасовий доступ з можливістю вилучення документів та речових доказів, що знаходились в матеріалах іншого кримінального провадження за №0000417 від 03.03.2023р. за ознаками правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190; ч.2 ст.332 КК України.

Так, в поданому клопотанні власник майна зазначає, що вона позбавлена можливості користування у звичному житті вказаним майном, адже внаслідок тривалості тимчасового вилучення вона обмежена в можливості підтримання зв`язку із рідними, друзями, знайомими тощо, вчиняти звичні для пересічного громадянина дії, користуватись державними сервісами та послугами у мобільних застосунках, користуватись мобільним банкінгом тощо, що в свою чергу негативно вплинуло на якість життя.

Статтею 13 КПК України встановлено, що не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За загальним правилом, статус тимчасового вилученого майно набуває з моменту фактичного позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких воно перебуває можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним до вирішення питання про арешт майна або його повернення (ч. 1 ст. 167 КПК України).

Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку.

Застосування до ухвал слідчого судді про надання дозволу на обшук положень, які регламентують загальні вимоги щодо судового рішення, необхідно здійснювати з урахуванням стадії кримінального провадження. Так, зазначення відомостей про речі, документи, для виявлення яких проводиться обшук, є обов`язковим елементом ухвали про надання дозволу на проведення обшуку (ст. 235 КПК України). В ухвалі мають зазначаються мотиви проведення обшуку (з якою метою він проводиться), а також перелік речей і документів, який має вказувати саме на речі або документи, для виявлення яких проводиться обшук. Надання чіткого переліку таких речей та документів є необов`язковим.

Згідно з ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово

вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Частиною 5 ст. 236 КПК України визначено, що обшук на підставі відповідного судового рішення, повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети такого обшуку. При обшуку слідчий має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 236 КПК України).

Отже тимчасово вилученим під час виконання ухвали про обшук майном, є вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що у разі, якщо вилучене під час обшуку майно було включено до переліку майна, щодо якого проводився обшук, в такому випадку такі речі та документи не можуть вважатися тимчасово вилученим майном, що в свою чергу не зумовлює необхідності додаткового накладення арешту на таке майно в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що обставини, які були враховані при тимчасовому вилучення майна, на даний час перестали існувати, а тому в подальшій необхідності арешті майна відпала потреба.

При вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, а також з вимогами охорони фундаментальних прав особи. За таких обставин, виходячи з засад розумності та співмірності обмеження права власності та права користування, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 169, 234,236 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

клопотання ОСОБА_8 - задоволити.

Повернути мобільний телефон Iphone 13, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 та поміщений в спецпакет НПУ №PSP 1509670.І., який вилучався під час проведення обшуку 06.06.2023р. в офісних приміщеннях, які розташовані на 3 поверсі офісної будівлі, за адресою: м.Львів, вул.Академіка Сахарова, 43, де здійснює свою діяльність ТзОВ «Виробничо-комерційна компанія «ЕТАЛОН», згідно ухвали слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 22.05.2023 (справа №461/3908/23, провадження №1-кс/461/2717/23) та до якого надано тимчасовий доступ з можливістю вилучення згідно ухвали Личаківського районного суду м.Львова від 02.04.2024р. (справа №463/2387/24, провадження №1-кс/463/2434/24) в кримінальному провадженні №0000069 від 29.02.2024р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України..

Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 02 квітня 2025 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1