Справа № 227/2003/23
ВИРОК

іменем України

26.02.2025 м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро об`єднане кримінальне провадження з обвинувальними актами:

-у кримінальному провадженні № 0000371, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 26.12.2022, відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за їх обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 ч.4 ст.185 КК України,

-у кримінальному провадженні №0000011, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 04.01.2025 відносно ОСОБА_3 за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Володимирівка Добропільського району Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не маючого на утримані неповнолітніх та непрацездатних осіб, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.162, ч.4 ст.185, ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Володимирівка Добропільського району Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не маючого на утримані неповнолітніх та непрацездатних осіб, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого у будинку АДРЕСА_2 та проживаючого у будинку АДРЕСА_1 , -

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.162 КК України

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_6

представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1-й епізод

Судом визнано доведеним, що за зміненим обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000371, у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України 24 лютого 2022

року Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який указами Президента України неодноразово продовжувався.

Так, 10.12.2022 року ОСОБА_3 знаходячись за місцем мешкання свого знайомого відносно якого виділені матеріали у окреме кримінальне провадження, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкав на той час, де протягом дня вживали алкогольні напої.

Під час спілкування з особою, відносно якого виділені матеріали у окреме кримінальне провадження, запропонував здійснити крадіжку майна з домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на що ОСОБА_3 погодився.

В цей день, приблизно о 21:30 годині, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна та звернення його на свою користь за попередньою змовою, досягши між собою попередньої згоди на спільне вчинення умисного злочину, не розподіляючи між собою ролей, діючи спільно та злагоджено, таємно, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, особа відносно якого виділені матеріали у окреме кримінальне провадження та ОСОБА_3 прийшли до домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де через відкриту хвіртку, потрапили на територію домоволодіння.

Перебуваючи на вищевказаному подвір?ї, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, почали реалізовувати свій злочинний намір, спрямований на викрадення чужого майна та звернення його на свою користь ОСОБА_3 , знайшов, під килимком вхідних дверей, ключ, за допомогою якого відкрив вхідні двері та разом з особою відносно якої виділені матеріали у окреме кримінальне провадження, проникли до будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , звідки викрали телевізор «Samsung» модель «UE32EH4000W», вартістю 3450,00 грн, який належав ОСОБА_9 .

Заволодівши викраденим майном і отримавши його у своє повне розпорядження особа відносно якої виділені матеріали у окреме кримінальне провадження та ОСОБА_3 , з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_9 , матеріальну шкоду у розмірі 3450,00 грн.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

2-й епізод:

Продовжуючи свою злочинну діяльність 10.12.2022 року ОСОБА_3 близько 23.00 годині прийшов за місцем мешкання свого знайомого відносно якого виділені матеріали у окреме кримінальне провадження, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходився його знайомий ОСОБА_4 , де разом вживали алкогольні напої. Під час спілкування особа, відносно якої виділені матеріали у окреме кримінальне провадження запропонував незаконно проникнути до житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з метою викрадення майна, на що ОСОБА_10 та ОСОБА_4 погодились.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . 12.2022, приблизно о 23.30 годині, всупереч волі законного власника ОСОБА_9 , без її дозволу, за відсутності визначених законом підстав та в порушення встановленого законом порядку, за відсутністю будь-яких причин для порушення недоторканості житла, діючи з прямим умислом, незаконно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з мотиву порушення права особи на недоторканість житла, гарантованого ст. 30 Конституції України, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та особа відносно якої виділені матеріали у окреме кримінальне провадження, через відкриту хвіртку, потрапили на територію домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Потім, особа відносно якої виділені матеріали у окреме кримінальне провадження за допомогою ключа, який йому надав ОСОБА_3 , відімкнув вхідні двері та разом з ОСОБА_4 , та

ОСОБА_3 , проникли до будинку розташованого за вищевказаною адресою, зметою викрадення майна, тобто незаконно проникли до житла ОСОБА_9 .

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у незаконному проникненні до житла, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України.

3-й епізод:

Далі, 12.12.2022 року ОСОБА_3 знаходився за місцем мешкання свого знайомого, відносно якого виділені матеріали у окреме кримінальне провадження, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкав на той час, та у вечірній час, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, де у нього виник умисел на незаконне проникнення до житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою викрадення майна.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , 12.12.2022 року приблизно о 23.45 годині, всупереч волі законного власника ОСОБА_11 , без її дозволу, за відсутності визначених законом підстав та в порушення встановленого законом порядку, за відсутністю будь-яких причин для порушення недоторканості житла, діючи з прямим умислом, незаконно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з мотиву порушення права особи на недоторканість житла, гарантованого ст. 30 Конституції України, ОСОБА_3 , незамкнену хвіртку, проник на територію домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Переконавшись, що його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 за допомогою металевого прута, який знайшов поряд з будинком зірвав навісний замок з дверей та через них проник до будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , з метою викрадення майна, тобто незаконно проник до житла ОСОБА_11 .

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у незаконному проникненні до житла, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України.

4-й епізод

Далі, 13.12.2022 року ОСОБА_3 знаходився за місцем мешкання свого знайомого, відносно якого виділені матеріали у окреме кримінальне провадження, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкав на той час, та у вечірній час, більш точний час під час досудового розслідування не встановлено, виник умисел на повторне викрадення майна з домоволодіння ОСОБА_11 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , достовірно знаючи, що остання відсутня за місцем мешкання направився за вищевказаною адресою.

В цей день, приблизно о 23:00 годині, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, повторно, з метою викрадення чужого майна, таємно, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, через незамкнену хвіртку, проник на територію домоволодіння.

Перебуваючи на вищевказаному подвір?ї, ОСОБА_3 , переконавшись, що його діями ніхто не спостерігає, почав реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, та через незамкнені двері потрапив у середину будинку звідки, повторно, викрав електричну духову піч марки «Laretti» моделі «LR-EC3804» вартістю 1974,20грн.

Після чого, вийшов на вулицю, відчинив двері підсобного приміщення, ключами які знайшов у будинку, та проник у підсобне приміщення, де повторно, викрав бензинову ланцюгову пилу торгової марки «Протон Стандарт», моделі «БП-52/01 С» вартістю 2016,60грн., та мотоблок торгової марки «KENTAVR» моделі «МБ 40-2-4» вартістю 14682,77 грн.

Заволодівши викраденим майном і отримавши його у своє повне розпорядження, ОСОБА_3 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму у 18673,57грн.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

5-й епізод

Далі, 24.12.2022 року ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 знаходився за місцем мешкання свого товариша, відносно якого виділені матеріали у окреме кримінальне провадження, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де вживали алкогольні напої. Під час спілкування, особа відносно якої виділені матеріали у окреме кримінальне провадження достовірно знаючи, що власник будинку наразі відсутній, запропонував незаконно проникнути до житлового будинку розташованого за адресою:

АДРЕСА_2 , з метою викрадення майна, на що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 погодилися.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , 24.12.2022 року приблизно о 23.00 годині, всупереч волі законного власника ОСОБА_7 , без його дозволу, за відсутності визначених законом підстав та в порушення встановленого законом порядку, за відсутністю будь-яких причин для порушення недоторканості житла, діючи з прямим умислом, незаконно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з мотиву порушення права особи на недоторканість житла, гарантованого ст. 30 Конституції України, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та особа відносно якої виділені матеріали у окреме кримінальне провадження, через незамкнену хвіртку, потрапили на територію домоволодіння. Потім, особа відносно якої виділені матеріали у окреме кримінальне провадження, заліз на горище, де через вікно проник у середину будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Вподальшому, особа відносно якої виділені матеріали у окреме кримінальне провадження відкрив з середини будинку вікно, через яке до будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , проникли ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з метою викрадення майна, тобто незаконно проникли до житла ОСОБА_7 .

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у незаконному проникненні до житла, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України.

6-й епізод:

ОСОБА_3 в порушення «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виготовлення для відстрілу набоїв з гумовими, або аналогічними якостями, метальними снарядами несмертельної дії, та указаних набоїв, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС № 662 від 21.08.1998, 20.12.2024, приблизно о 10:00 годині, більш точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи в лісополосі, розташованій біля с. Володимирівка Шахівської територіальної громади Покровського району Донецької області, на землі віднайшов чотирнадцять патронів калібру 5,45- мм. та один патрон калібру 7,62- мм., які відносяться до категорії бойових припасів, та в нього раптово виник злочинний умисел, направлений на їх незаконне придбання, носіння і зберігання.

Достовірно знаючи про те, що за придбання, носіння і зберігання боєприпасів передбачена кримінальна відповідальність, ОСОБА_3 підняв вищевказані бойові припаси, обернув їх у своє володіння і переніс до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , та таким чином незаконного придбав і переніс бойові припаси та почав їх незаконно зберігати.

Після чого, 04.01.2025, у денний час доби, більш точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_3 , вирішив незаконного перенести вказані боєприпаси до лісополоси, розташованої біля м. Білицьке Покровського району Донецької області, для подальшого їх там зберігання.

04.01.2025 приблизно о 14 год. 00 хв., ОСОБА_12 , проходячи біля буд. № 22 по вул. Праці в м. Білицьке Покровського р-ну, був зупинений працівниками поліції Покровського РУП ГУ НП в Донецькій області, з метою перевірки документів на підставі Постанови КМУ «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану» №1456 від 29.12.2021, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015, ст. 8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015, введеного згідно указу Президента України від 24.02.2022 і неодноразово продовженого Указом Президента України, ст. 15 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» та ст.ст.32, 34 Закону України «Про Національну поліцію».

Під час здійснення вказаних заходів ОСОБА_3 повідомив, що в нього в рюкзаку наявні чотирнадцять патронів калібру 5,45- мм та один патрон калібру 7,62- мм, які відносяться до бойових припасів, внаслідок чого на місце було викликано слідчо-оперативну групу Покровського РУП ГУНП в Донецькій області.

В подальшому, 04.01.2025 в період часу з 15 год. 32 хв. по 15 год. 56 хв., у ОСОБА_3 виявлено та вилучено:

- чотирнадцять патронів калібру 5,45-мм, які є проміжними патронами зразка 1974 року; з кулею «ПП» зразка 1992 року підвищеної пробивної здатності - 9 патронів; з кулею «ПС» зі сталевим осереддям - 5 патронів, які відносяться до бойових припасів та призначені для стрільби 3 бойової нарізної вогнепальної зброї;

- один патрон калібру 7,62-мм, який є проміжним патроном зразка 1943 року, з бронебійно-запальною кулею «Б3», який відноситься до бойового припасу та призначений для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62-мм.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

1-й епізод

Судом визнано доведеним, що за зміненим обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000371 10.12.2022 року ОСОБА_4 близько 23.00 годині прийшов прийшов у гості до свого знайомого, відносно якої виділені матеріали у окреме кримінальне провадження, а саме за адресою: АДРЕСА_2 куди з часом прийшов їх знайомий ОСОБА_3 , де разом вживали алкогольні напої. Під час спілкування, особа відносно якої виділені матеріали у окреме кримінальне провадження запропонував запропонував незаконно проникнути до житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з метою викрадення майна, на що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 погодились.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . 12.2022, приблизно о 23.30 годині, всупереч волі законного власника ОСОБА_9 , без її дозволу, за відсутності визначених законом підстав та в порушення встановленого законом порядку, за відсутністю будь-яких причин для порушення недоторканості житла, діючи з прямим умислом. незаконно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з мотиву порушення права особи на недоторканість житла, гарантованого ст. 30 Конституції України, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та особа відносно якої виділені матеріали у окреме кримінальне провадження, через відкриту хвіртку, потрапили на територію домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Потім, особа відносно якої виділені матеріали у окреме кримінальне провадження за допомогою ключа, який йому надав ОСОБА_3 , відімкнув вхідні двері та разом з ОСОБА_4 , та

ОСОБА_3 , проникли до будинку розташованого за вищевказаною адресою, з метою викрадення майна, тобто незаконно проникли до житла ОСОБА_9 .

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у незаконному проникненні до житла, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України.

2-й епізод

Далі, 24.12.2022 року ОСОБА_4 разом з ОСОБА_3 знаходився за місцем мешкання свого товариша, відносно якого виділені матеріали у окреме кримінальне провадження, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де вживали алкогольні напої. Під час спілкування, особа відносно якої виділені матеріали у окреме кримінальне провадження достовірно знаючи, що власник будинку наразі відсутній, запропонував незаконно проникнути до житлового будинку розташованого за адресою:

АДРЕСА_2 , з метою викрадення майна, на що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 погодилися.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , 24.12.2022 року приблизно о 23.00 годині, всупереч волі законного власника ОСОБА_7 , без його дозволу, за відсутності визначених законом підстав та в порушення встановленого законом порядку, за відсутністю будь-яких причин для порушення недоторканості житла, діючи з прямим умислом, незаконно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з мотиву порушення права особи на недоторканість житла, гарантованого ст. 30 Конституції України, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та особа відносно якої виділені матеріали у окреме кримінальне провадження, через незамкнену хвіртку, потрапили на територію домоволодіння. Потім, особа відносно якої виділені матеріали у окреме кримінальне провадження, заліз на горище, де через вікно проник у середину будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Вподальшому, особа відносно якої виділені матеріали у окреме кримінальне провадження відкрив з середини будинку вікно, через яке до будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , проникли ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 , з метою викрадення майна, тобто незаконно проникли до житла ОСОБА_7 .

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у незаконному проникненні до житла, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Як пояснив ОСОБА_3 суду, свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених вище, він визнає повністю і у вчиненому кається. Не оспорюючи фактичні обставини справи обвинувачений, підтвердив обставини про час і місце вчинених ним кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.162, ч.4 ст.185, ч.1 ст.263 КК України.

Як пояснив ОСОБА_4 суду, свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених вище, він визнає повністю і у вчиненому кається. Не оспорюючи фактичні обставини справи обвинувачений, підтвердив обставини про час і місце вчинених ним кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.162 КК України.

Крім вказаного, винуватість обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , підтверджується письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні.

Відповідно до заяви про кримінальне правопорушення від 26.12.2022, у якій ОСОБА_7 просив органи поліції вжити заходів до невідомих осіб, які 23.12.2022 в період часу з 16:00 до 19:00 год. таємно проникли до його домоволодіння та викрали майно за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до протоколу огляду місця події та ілюстративної таблиці до нього від 26.12.2022 в присутності понятих за участю потерпілого ОСОБА_7 та його добровільної згоди, оглядалось домоволодіння останнього за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 03.04.2023, у якій ОСОБА_9 просила органи поліції вжити заходи щодо невідомих осіб, які таємно проникли до її домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до протоколу місця події та фототаблицею до нього від 03.04.2023 в присутністю понятих за участю ОСОБА_9 та її добровільної згоди проводився огляд домоволодіння останньої за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до протоколу огляду предмету та фототаблицею до нього від 27.04.2023 присутності понятих за участю свідка ОСОБА_13 , біля буд. АДРЕСА_2 , проводився огляд телевізору «Samsung» моделі UE32EN4000W, який остання видала з добровільної згоди.

Згідно з висновку експерта №СЕ-19/105-23/1305-ТВ від 10.05.2023 ринкова вартість б/ушного у використанні телевізора торгової марки «Samsung» моделі UE32EN4000W, на момент вчинення кримінального правопорушення, станом на 10.12.2022 року могла становити 3450,00.

Відповідно до постанови про визнання речових доказів від 24.05.2023 в якості речового доказу визнано телевізор «Samsung» моделі UE32EN4000W, який залишений під розписку на зберігання потерпілій ОСОБА_9 .

Відповідно до протоколу огляду місця події та фототаблиці до нього від 21.06.2023 присутності понятих за участю власника ОСОБА_14 та його добровільною згодою оглядалося домоволодіння останнього за адресою: АДРЕСА_1 . В ході огляду в підсобному приміщенні будинку було виявлено викрадену побутову техніку та інструмент, що належить ОСОБА_11 .

Відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 18.05.2023 , у якій ОСОБА_11 просила органи поліції притягнути до кримінальної відповідальності особу, яка в період з кінця лютого 2022 по 29.03.2023 вчинила крадіжку побутової техніки т а електроінструментів з її домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до протоколу пред`явлення речей для впізнання від 18.05.2023 потерпіла ОСОБА_11 в присутності понятих під фото №1 за загальними ознаками впізнала мотоблок, який у неї було викрадено.

Відповідно до протоколу огляду предмету та фототаблицею до нього від 04.04.2023 в присутності понятих оглядалась ділянка місцевості біля будинку АДРЕСА_3 , де ОСОБА_4 з добровільної згоди видав духову піч марки «Laretti», ланцюгову бензопилу «Протон Стандарт» моделі БП-52/01С зеленого кольору.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/105-23/874-ТВ від 21.04.2023 ринкова вартість б/ушної у використанні печі духової електричної торгової марки «Laretti» моделі LR-EC3804 станом 13.12.2023 рік могла становити 1974,20 грн. Ринкова вартість б/ушної у використанні пили ланцюгової бензинової торгової марки «Протон Стандарт» моделі «БП-52/01С», станом на 13.12.2022 могла становити 2016,60 грн.

Відповідно до постанови визнання речових доказів від 08.05.2023 в якості речового доказу визнано духову піч марки «Laretti» моделі LR-EC3804 чорного кольору та бензопилу марки «Протон Стандарт» моделі «БП-52/01С», які зберігаються в камері схову ВП№1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області.

Відповідно до протоколу огляду предмету та фото таблицею до нього від 27.04.2023 в присутності понятих за участю свідка ОСОБА_13 оглядався мотоблок «KENTAVR» моделі «МБ 40-2-4», який остання видала з добровільної згоди.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/105-23/1765-ТВ від 05.06.2023 ринкова вартість б/ушного використанні мотоблоку торгової марки KENTAVR» моделі «МБ 40-2-4», станом на 13.12.2022 рік могла становити 14682,77 грн.

Відповідно до постанови визнання речових доказів від 07.06.2023 в якості речового доказу визнано мотоблок торгової марки «KENTAVR» моделі «МБ 40-2-4», який залишений на зберігання свідку ОСОБА_14 під розписку.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту та фототаблицею до нього від 10.07.2023 в присутності понятих за участю ОСОБА_3 та його захисника, за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_3 з добровільної згоди відтворив обставини події, що мали місце 24.12.2022, а саме, як останній разом з ОСОБА_4 проникли до вищевказаного домоволодіння, що належить потерпілому ОСОБА_7 .

Відповідно до протоколу слідчого експерименту та фототаблицею до нього від 10.07.2023 в присутності понятих за участю підозрюваного ОСОБА_3 та його захисника за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_3 з добровільної згоди відтворив обставини події, що мали місце 12.12.2022, а саме обставини викрадення телевізора «Samsung» моделі UE32EN4000W.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту та фототаблицею до нього від 10.07.2023 в присутності понятих за участю підозрюваного ОСОБА_3 та його захисника за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_3 з добровільної згоди відтворив обставини події, що мали місце 10.12.2022, а саме як останній разом з ОСОБА_4 проникли до вищевказаного домоволодіння, що належить ОСОБА_9 .

Відповідно до протоколу слідчого експерименту та фототаблицею до нього від 10.07.2023 в присутності понятих за участю підозрюваного ОСОБА_3 та його захисника за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_3 з добровільної згоди відтворив обставини події, що мали місце 13.12.2022, а саме обставини викрадення торгової марки «KENTAVR» моделі «МБ 40-2-4» та пили ланцюгової «Протон Стандарт» моделі «БП-52/01С».

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту та фототаблицею до нього від 10.07.2023 присутності понятих за участю підозрюваного ОСОБА_4 проведено слідчий експеримент за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_4 відтворив обставини події, що мали місце 24.12.2022, а саме як він з ОСОБА_3 проникли у вищевказане домоволодіння, що належить потерпілій ОСОБА_9 .

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту та фототаблицею до нього від 10.07.2023 присутності понятих за участю підозрюваного ОСОБА_4 проведено слідчий експеримент за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_4 відтворив обставини події, що мали місце 24.12.2022, а саме як він з ОСОБА_3 проникли у вищевказане домоволодіння, що належить потерпілому ОСОБА_7 .

Відповідно до протоколу огляду місця події від 04.01.2025 в присутності понятих за участю ОСОБА_3 проведено огляд ділянки місцевості за адресою: Донецька область, Покровський район, м.Білицьке, вул. Праці, біля буд.22, де було зупинено ОСОБА_3 , який з добровільної згоди видав працівникам поліції 14 предметів схожих на патрони калібру 5,45 з маркуванням 270 2 та один предмет схожий на патрон з маркуванням 539Е, калібру 5,45, які відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 04.01.2025 визнано в якості речового доказу та зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/105-25/255-БЛ від 09.01.2025 надані на дослідження предмети (загальною кількістю 15 патронів), є бойовими припасами. Чотирнадцять патронів є 5,45-мм проміжними патронами зразка 1974 року; з кулею «ПП» зразка 1992 року підвищеної пробивної здатності - 9 патронів; з кулею «ПС» зі сталевим осереддям - 5 патронів. Надані патрони відносяться до бойових припасів та призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї - автоматів «АК-74», «АКС-74», «АКС-74У», кулемета «РПК-74» та їх модифікацій. Один патрон є 7,62-мм проміжним патроном зразка 1943 року, з бронебійно-запальною кулею «БЗ». Даний патрон відноситься до бойового припасу та призначений для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62 мм - автоматів «АК», «АКМ», «АКМС», кулеметів «РПК» та їх модифікацій. Патрони виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 25.01.2025 в присутності понятих за участю ОСОБА_3 та його захисника, проведено слідчий експеримент, на якому ОСОБА_3 з добровільної згоди відтворив обставини події, що мали місце 04.01.2025, а саме факт вилучення у останнього бойових припасів.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінальних проваджень, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судом встановлено, що вказані у вироку та дослідженні в ході судового розгляду докази є належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку і достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинувачених складів інкримінованих їм кримінальних правопорушень, доведеності вини у їх вчиненні та для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.

При цьому, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах кримінальних проваджень, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінальних проваджень шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження.

3.Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 і його дії правильно кваліфіковані:

За 1-м епізодом за ч. 4 ст. 185 КК України, як такі, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, в умовах воєнного стану;

За 4-м епізодом за ч. 4 ст. 185 КК України, як такі, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, в умовах воєнного стану;

За 2-м, 3-м та 5-м епізодами: за ч.1 ст.162 КК України, як такі, що виразилися у незаконному проникненні до житла.

За 6-м епізодом: за ч.1 ст.263 КК України, як такі, що виразилися у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 і його дії правильно кваліфіковані:

За 1-м та 2-м епізодами: за ч.1 ст.162 КК України, як такі, що виразилися у незаконному проникненні до житла.

4.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Суд не відносить до обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки їх каяття і сприяння розкриттю злочинів висловлене вже після викриття їх злочинних дій, та продиктоване бажанням пом`якшити персональну відповідальність за скоєне, а в свою чергу щире каяття, передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

У зв`язку з наведеним можна зробити висновок, що щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Однак вказане у суб`єктивному ставленні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до вчинених ним злочинів відсутнє, оскільки обвинувачені не надали критичної оцінки своїй протиправній поведінці, формально вказавши на визнання своєї винуватості, що не узгоджується з вищевказаними мотивами стосовно визначення щирого каяття.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, суд відносить вчинення кримінальних правопорушень особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння; та вчинення кримінального правопорушення за ч.1 статті 162 КК України групою осіб за попередньою змовою.

5.Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, які скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до кримінальних проступків, та тяжких кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав повністю, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, під наглядом лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання: за ч.1 ст.162 КК України у виді обмеження волі на строк один рік; за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років; за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.70, 72 КК України остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, обвинуваченого та захисника, які просили призначити мінімальне покарання, позицію представника потерпілого, яка просила призначити покарання на розсуд суду, також суд враховує відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, дані про його особу, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції статей ч.1 ст.162, ч.4 ст. 185, ч.1 ст.263 КК України із застосуванням вимог ст.ст. 70,72 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних проступків, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальні правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальних проступків, які скоєно умисно, і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав повністю, є військовслужбовцем.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, позицію прокурора який просив призначити покарання за ч.1 ст.162 КК України у виді штрафу, обвинуваченого, який просив призначити мінімальне покарання, позицію представника потерпілого, яка просила призначити покарання на розсуд суду, також суд враховує відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставин що обтяжують покарання обвинуваченому, дані про його особу, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.162 КК України.

Саме визначене покарання обвинуваченим, кожному окремо, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Такі покарання перебувають у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особами винних, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 , виключно в умовах ізоляції від суспільства із реальним відбуванням покарання.

Саме, це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Встановлені судом обставини саме даного кримінального провадження, свідчать про те, що ОСОБА_3 будучи достовірно обізнаним про Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», тобто в умовах воєнного стану в Україні, діяв цинічно по відношенню до співгромадян, які рятуючи свої життя, перебуваючи у стані постійного стресу, потерпаючи від військової агресієї Російської Федерації вимушені залишити без нагляду свої домівки та виїхати із зони проведення бойових дій на території інших, більш безпечних областей України.

Наведене визначає відсутність у ОСОБА_3 моральних цінностей, які становлять систему загальних правил поведінки людини (соціальних норм), заснованих на співвідношенні критеріїв добра і зла, порядності й непорядності, людяності та жорстокості, - а тому призначення покарання із застосуванням вимог ст. ст. 75,76 КК УКраїни, не буде відповідати меті покарання, буде суперечити вимогам ст.65 КК України і не сприяти вихованню ОСОБА_3 в дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством тощо.

Тому, призначення більш м`якого остаточного покарання не буде ґрунтуватися

на принципах справедливості та індивідуалізації, не досягне мети покарання та буде недостатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Призначення ж покарання ОСОБА_4 у виді штрафу, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

6.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Так, у межах даного кримінального провадження захисником ОСОБА_15 представником потерпілого ОСОБА_7 було подано цивільний позов, у якому представник потерпілого просив стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_7 на відшкодування понесеної моральної шкоди у розмірі 10 000,00 гривень та судові витрати в розмірі 7 000,00 гривень.

При вирішенні цивільного позову, суд виходить з наступного.

Згідно з положеннями ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого...

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях Європейського Суду, який при цьому виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Зокрема, рішеннях «Тома проти Люксембургу», «Калок проти Франції» (2000) та «Недбала проти Польщі», Європейський Суд дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції.

Крім того, за правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленим у постанові від 15 грудня 2020 року у справі №752/17832/14-ц (провадження №14-538цс19), визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Зважаючи на викладене, цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню повністю в сумі 10 000.00 гривень, оскільки, враховуючи обставини даного кримінального провадження, саме визначена сума відповідатиме понесеним потерпілим характеру і обсягу моральних та фізичних страждань, та буде справедливою по відношенню до нього.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України до процесуальних витрат відносяться витрати на правову допомогу, які згідно з ч. 1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Відповідно до ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у вироку, який підлягає обов`язковому виконанню, зокрема, в частині їх стягнення.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначаються рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі, та в разі, якщо обвинувачуються декілька осіб, вирішує питання про стягнення процесуальних витрат щодо кожного обвинуваченого.

З нормативного розуміння наведених норм кримінального процесуального закону вбачається, що процесуальні витрати підлягають чіткому розподілу та не можуть бути стягнені судом солідарно.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даних кримінальних провадженнях відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не обирався.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 , необхідно стягнути витрати пов`язані із проведенням судових експертиз.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 162, ч.4 ст.185, ч.1 ст.263 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.162 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік

- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років

- за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст. 70, ст. 72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обрахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані із проведенням судових експертиз в сумі 6 290,60 гривень.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 162 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 700,00 (одна тисяча сімсот) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000.00 та судових витрат в сумі 7 000.00 гривень задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 на відшкодування понесеної моральної шкоди у розмірі 10 000,00 гривень.

Документально підтверджені процесуальні витрати потерпілого ОСОБА_7 в сумі 7 000.00 гривень, стягнути на користь ОСОБА_7 з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в рівних частинах, а саме по 3500.00гривень з кожного.

Речові докази:

-телевізор «Samsung» моделі «UE32EN4000W», який зберігається у потерпілої ОСОБА_9 , - залишити за належністю останній;

-духову піч «Laretti» та бензопилу «Протон Стандарт» моделі «БП-52/01С», які зберігаються в камері схову ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області під порядковими номерами №1259 та №1258, відповідно, - повернути за належністю ОСОБА_11 ;

-мотоблок «KENTAVR» моделі «МБ 40-2-4», який залишений на відповідальне зберігання ОСОБА_14 , - повернути за належністю власнику.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії вироку, до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_16