Справа№751/2216/25
Провадження №1-кп/751/199/25
В и р о к

І м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000032 від 06.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сновськ Чернігівської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , раніше судимого:

- 13.12.2024 Новозаводським районним судом м. Чернігова, за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді двох років обмеження волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В с т а н о в и в :

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.12.2024 №350 солдата запасу ОСОБА_3 призначено на посаду номер обслуги зенітного взводу роти бойового управління військової частини НОМЕР_1 .

У невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 24.01.2025 ОСОБА_3 , будучи особою раніше засудженою за ч. 1 ст. 309 КК України, діючи умисно, незаконно, використовуючи телекомунікаційну мережу «інтернет», за допомогою мобільного застосунку «Telegram», замовив у невстановленої особи психотропну речовину амфетамін. Після чого, у невстановлений досудовим розслідуванням місці, придбав полімерний зіп-пакетик, всередині якого знаходилась попередньо замовлена психотропна речовина, яку поклав до кишені куртки, та залишив зберігати за місцем мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , для власного вживання без мети збуту.

24.01.2025 в період часу з 09 год 11 хв до 10 год 33 хв працівниками поліції під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в кишені куртки ОСОБА_3 виявлено та вилучено зіп-пакетик з порошкоподібною речовиною, яка згідно висновку експерта № СЕ-19/125-25/1237-НЗПРАП від 31.01.2025 містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, маса якого становить 0,373 г, яку ОСОБА_3 незаконно зберігав за місцем мешкання для власного вживання, без мети збуту.

Згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770, амфетамін віднесений до психотропних речовин, обіг яких обмежено (таблиця 2, список 2).

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю та підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що до засудження за вироком, точного часу не пам`ятає, за допомогою месенджеру «Telegram» придбав для власних потреб психотропну речовину - амфетамін, яку поклав до кишені куртки та зберігав за місцем проживання. Надалі, 24.01.2025 поліцейські забрали його із військової частини та проїхали додому, де провели обшук. У ході якого, у кишені куртки виявили та вилучили амфетамін. З кількістю якого погоджується. Вказав, що повністю усвідомив протиправність своїх дій. Щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, та з врахуванням думки учасників судового провадження, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались докази щодо тих обставин, які ніким з учасників судового провадження не оспорювались. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність своїх позицій та усвідомлюють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши обвинуваченого та дослідивши характеризуючи матеріали, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею, а його дії кваліфікуються за ч. 2 ст. 309 КК України.

Призначаючи покарання, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. У відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд також враховує, що обвинувачений є військовослужбовцем, одружений, має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше судимий, за медичною допомогою до лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не звертався, за місцем проходження служби характеризується посередньо. Крім того, судом враховується матеріальне становище, вік та стан здоров`я обвинуваченого.

Враховуючи вищенаведені обставини, характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, наслідки скоєного, особу обвинуваченого зокрема, його відношення до вчиненого, відсутність будь-якої шкоди та тяжких наслідків від злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, наявність пом`якшуючих обставини, вчинення кримінального правопорушення у період іспитового строку, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання, в межах санкції ч.2 ст.309 КК України, у виді позбавлення волі.

При призначенні остаточного покарання обвинуваченому слід керуватись положеннями ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13.12.2024, згідно положень пп.б п.1 ч.1 ст.72 КК України, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 положень статті 69, 75 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ст.58 КК України покарання у виді службового обмеження застосовується до засуджених військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також у випадках, коли суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замість обмеження волі чи позбавлення волі на строк не більше двох років призначити службове обмеження на той самий строк. Із суми грошового забезпечення засудженого до службового обмеження провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків. Під час відбування цього покарання засуджений не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

З урахуванням поведінки обвинуваченого як до, так і після вчинення злочину, а також те, що він проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період на посаді номер обслуги зенітного взводу роти бойового управління, обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає наявними підстави та більш доцільним застосування ст.58 КК України, та призначення ОСОБА_3 покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців із відраховуванням в дохід держави 10 відсотків суми грошового забезпечення, оскільки останній є військовослужбовцем.

Призначене покарання відповідає позиції ЄСПЛ, викладеній у рішеннях по справах «Бакланов проти росії» від 09.06.2015 та «Фрізен проти росії» від 24.03.2015, в яких ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних свобод особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

У рішенні по справі «Ізмайлов проти росії» від 16.10.2008 ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистого надмірного тягаря для особи.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання, буде доцільним, справедливим, співмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати таким принципам Конвенції, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета і невідворотність покарання.

Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановлювати новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету: покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтир для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Цивільний позов у провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню в сумі 1 591,00 грн, пов`язані з проведенням експертиз, підлягають стягненню із ОСОБА_3 на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

Ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13.12.2024, з урахуванням положень пп.б п.1 ч.1 ст.72 КК України, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 58 КК України замість призначеного ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки призначити йому покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 2 ст. 58 КК України в період службового обмеження проводити щомісячні відрахування із суми грошового забезпечення ОСОБА_3 в доход держави в розмірі 10 (десяти) відсотків.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави 1 591 (одну тисячу п`ятсот дев`яносто одну) грн 00 коп процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи.

Речові докази :

- амфетамін масою 0,373 г, який зберігається в камері зберігання речових доказів Чернігівського районного управління поліції ГУ Національної поліції в Чернігівській області знищити.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1