УХВАЛА

Іменем України

26.11.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі подання начальника Державної установи «Житомирська виправна колонія №4» про приведення вироку суду відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до чинного законодавства,

в с т а н о в и в :

Начальник Державної установи «Житомирська виправна колонія №4» звернувся в суд із поданням в порядку п.13 ч.1 ст.537, п.1 ч.2 ст.539 КПК України, ст. 5, ч.2 ст.74 КК України, про приведення вироку суду у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 (далі за текстом Закон № 3886-ІХ) щодо засудженого ОСОБА_3 .

Засуджений ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду подання, матеріали справи містять його заяву про розгляд справи без його участі, у зв`язку з чим суд проводить розгляд справи у його відсутність.

Представник ДУ «ЖВК (№ 4)» подав заяву, вказавши, що подання підтримує, судове засідання просить проводити у його відсутність.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення подання.

Дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи засудженого, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Жашківського районного суду Черкаської області від 17.06.2022 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, і призначено йому покарання у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст.71 КК України приєднано до призначеного покарання за скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, частково невідбуте покарання за вироком Маньківського районного суду Черкаської області від 15.07.2019 року, остаточно призначити йому до відбування покарання у виді 3 (трьох) років 01 (одного) місяця позбавлення волі. Строк відбування покарання засудженому визначено рахувати з моменту звернення вироку до виконання. Стягнуто процесуальні витрати, вирішено питання речових доказів, роз`яснено порядок та строки оскарження судового рішення.

Згідно вироку Жашківського районного суду Черкаської області від 17.06.2022 ОСОБА_3 29 березня 2020 року вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, а саме : таємно із приміщення гаража викрав велосипед дитячий марки «MUSTANG», вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 10-000710 від 24.04.2020 року, 817 грн.

Як зазначено у вироку Жашківського районного суду Черкаської області від 17.06.2022 ним враховано невідбуту частину покарання за вироком Маньківського районного суду Черкаської області від 15.07.2019 року.

Так, вироком Маньківського районного суду Черкаської області від 15.07.2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком три роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено засудженого від відбування покарання з іспитовим строком один рік з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Стягнуто з ОСОБА_3 витрати за проведення судової експертизи в сумі 715 грн. 00 коп. в дохід держави. Вирішено питання речових доказів, роз`яснено порядок та строки оскарження судового рішення.

Згідно вироку Маньківського районного суду Черкаської області від 15.07.2019 ОСОБА_3 03.02.2019 року, таємно викрав мобільний телефон «Sigma mobile Comfort 50 Light Dual SIM», вартістю якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №10/216 від 15.03.2019, становить - 458 грн.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України 3886-IX від 18.07.2024р. «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць станом на день вчинення правопорушення встановлений в розмірі - 2102 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць станом на день вчинення правопорушення встановлений в розмірі - 1921 грн.

Розмір одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень станом на 29.03.2020 року становить : 1051 грн. (2102/100*50).

Розмір одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень станом на 03.02.2019 року становить : 960,50 грн. (1921/100*50).

Таким чином, станом на 29.03.2020 дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 2102 грн. (1051*2), а станом на 03.02.2019, відповідно 1921 грн. ( 960,50*2).

За таких обставин вчинені ОСОБА_3 кримінальні правопорушення підлягають декриміналізації та особа підлягає звільненню від покарання, оскільки сума викраденого майна на момент вчинення кожного правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому не є кримінально караним діянням.

Зміна розміру вартості викраденого чужого майна, за яким таке викрадення вважається дрібним з 0,2 нмдг до 2 нмдг є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки у тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст.51 КУпАП.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_3 згідно вироку Жашківського районного суду Черкаської області від 17.06.2022 та згідно вироку Маньківського районного суду Черкаської області від 15.07.2019 завдав матеріальної шкоди на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення крадіжки, тобто вчинене ним діяння, відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ, не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність звільнення засудженого від призначеного покарання, на підставі ч.2 ст. 74 КК України.

З урахування цього, суд приводить вироки Жашківського районного суду Черкаської області від 17.06.2022 та Маньківського районного суду Черкаської області від 15.07.2019 у відповідність до вимог Закону №3886-IX від 18.07.2024р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ,

п о с та н о в и в :

Подання ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» - задовольнити.

Вирок Жашківського районного суду Черкаської області від 17.06.2022 та вирок Маньківського районного суду Черкаської області від 15.07.2019 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , привести у відповідність до вимог Закону України № 3886-IX від 18.07.2024р.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від подальшого відбування покарання, призначеного йому вироком Жашківського районного суду Черкаської області від 17.06.2022, та вироком Маньківського районного суду Черкаської області від 15.07.2019 року, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням караності діянь.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1