Справа 556/2692/24
Номер провадження 1-в/556/340/2024
У Х В А Л А

Іменем України

30.10.2024 року.

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

озглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Володимирець клопотання начальника ДУ "Полицька виправна колонія (№76№) про звільнення від відбування покарання відповідно до ч.2, ч.3 ст. 74 КК України засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.06.2022 за ч.4 ст.185 КК України - на п"ять років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,76 КК України, звільнений від відбування призначеного покарання.

Засудженого вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.12.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років; за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до даного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.06.2022 та призначено остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Встановив:

Адміністрація ДУ "Полицька виправна колонія (№76)" звернулася до Володимирецького районного суду Рівненської області із клопотанням про приведення у відповідність до положень Закону України № 3886-IX від 18 липня 2024 року, вироків Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.12.2023 та Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.06.2022 відносно засудженого ОСОБА_4 , на підставі ч.2, ч.3 ст.74 КК України.

Своє клопотання обгрунтовують тим, що з прийняттям 18.07.2024 Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» декриміналізоване викрадення чужого майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому засуджений ОСОБА_4 підлягає звільненню від покарання за ст.185 КК України, відповідно до ч. 2, ч.3 ст. 74 КК України.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував, оскільки воно відповідає приписам Конституції України, нормам Кримінального кодексу України та КПК України.

У судове засідання представник ДУ "Полицька виправна колонія (№76)" не з"явився, надав заяву про розгляд клопотання у їх відсутності.

Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає судовому розгляду (ч.5 ст.539 КПК України).

Заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання, додані до нього документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.12.2023, ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років; за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, визначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (шість) років 6 (шість) місяців.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.06.2022, та остаточно визначено до відбуття ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Вирок набрав законної сили - 30 квітня 2024 року.

Відповідно до мотивувальної частини вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.12.2023 ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив злочин, передбачений ч.4 ст. 185 КК України за епізодами кримінального правопорушення, який мав місце 12.05.2023 на суму - 860 грн, 13.05.2023 - 645 грн, 18.05.2023 - 645 грн, 20.05.2023 - 645 грн, 22.05.2023 - 860 грн.

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.06.2022 ОСОБА_4 засуджено за ч.4 ст.185 КК України на п"ять років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,76 КК України, звільнений від відбування призначеного покарання .

Вирок набрав законної сили - 02 серпня 2022 року.

Відповідно до мотивувальної частини вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.06.2022 ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто вчинив злочин, передбачений ч.4 ст. 185 КК України 13.05.2022 на суму 28650 грн.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України № 3886-IX від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон №3886-IX), яким внесені зміни до ст.51 КУпАП та передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) встановлена відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1ст. 51 КУпАП, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо вартість викраденого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1Розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн. крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п. п.169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодеку суддя відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.06.2022 випливає, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст. 185 КК України ОСОБА_4 вчинив 13.05.2022 на суму 28650 грн.

Статтею 7 Закону України від 09.11.2022 № 3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2022 на рівні 2481,00 грн. Отже, сума соціальної пільги, встановлена законом на 01.01.2022. становить 1240,50 грн (2481,00 гри: 50% 1240,50 грн).

Отже, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 4ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить не більше 2 481 грн ( 1240,50 грн х 2= 2481 грн).

Зі змісту вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.12.2023, випливає, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст. 185 КК України ОСОБА_4 вчинив 12.05.2023 на суму - 860 грн, 13.05.2023 - 645 грн, 18.05.2023 - 645 грн, 20.05.2023 - 645 грн, 22.05.2023 - 860 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01.01.2023 становив 2684,00 грн., тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становив 1342,00 грн. на 2023 рік,

Отже, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить не більше 2 684 грн ( 1342 грн х 2= 2684 грн).

Відповідно до ч. 1 ст.3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Вказані висновки суду узгоджуються і з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

А як зазначено в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 07.10.2024 справа № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24), відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом № 3886-IX у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 НМ.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного суду робить висновок, що зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта НМ для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 НМ.

Частина 2 ст. 74 КК України унормовує, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Ураховуючи, що вартість таємно викраденого ОСОБА_4 майна за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.12.2023 становила: 12.05.2023 на суму - 860 грн, 13.05.2023 - 645 грн, 18.05.2023 - 645 грн, 20.05.2023 - 645 грн, 22.05.2023 - 860 грн., тобто була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність 2684 грн, і з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.12.2023 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України відповідно до приписів ч. 2 ст. 74 КК України і п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Щодо можливої перекваліфікації дій засудженого з ч.4 ст.185 КК України на ч.1 ст.162 КК України суд приходить до наступних висновків.

Згідно із абз.2 п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 6 листопада 2009 року № 10 сформульовано таке правило кваліфікації: крадіжка, грабіж або розбій, поєднані з незаконним проникненням до житла, іншого приміщення чи сховища, кваліфікуються відповідно за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186, ч.3 ст.187 КК. Додатково за ст.162 КК такі дії кваліфікувати непотрібно. Водночас, якщо незаконне проникнення до житла, іншого приміщення чи сховища поєднане зі вчиненням крадіжки, кримінальну відповідальність за яку з огляду на вартість викраденого законом не передбачено, вчинене належить кваліфікувати за ст.162 «Порушення недоторканності житла» КК.

Разом з тим, на стадії виконання вироків суд не може вирішити питання щодо наявності підстав вважати ОСОБА_4 засудженим за ч.1 ст.162 КК України (перекваліфікації його дій), адже прийняття такого рішення можливе лише відповідно до ч.3 ст.337 КПК України під час судового провадження, а в порядку ст.ст. 537,539 КПК України не передбачено.

Водночас вчинене ОСОБА_4 діяння у вигляді придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, не підпадає під декриміналізацію, тому він не підлягає звільненню від призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.12.2023 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України.

Також, згідно вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 червня 2022 року, вчинене ОСОБА_4 діяння у вигляді таємного викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, що мало місце - 13.05.2022 на суму 28650 грн., не підлягає під декриміналізацію, оскільки перевищує суму, передбачену статтею 7 Закону України від 09.11.2022 № 3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2022 рік», якою установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2022 на рівні 2481,00 грн. Отже, сума соціальної пільги, встановлена законом на 01.01.2022. становить 1240,50 грн (2481,00 гри: 50% 1240,50 грн).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що на підставі ч.2 ст.74 КК України, слідзвільнити засудженого ОСОБА_4 , від призначеного покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.12.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді п"яти років позбавлення волі, у зв"язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.12.2023 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Виключити з вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.12.2023 посилання на ч.1 ст. 70 КК України, у зв`язку з декриміналізацією вчиненого ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонногосуду Волинської області від 30.06.2022,та остаточно визначити до відбуття ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

За приписами п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 539 КПК України таке клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

На пiдставi наведеного, керуючись ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч.2 ст.74 КК України, Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника ДУ "Полицька виправна колонія (№76№) про звільнення від відбування покарання відповідно до ч.2, ч.3 ст. 74 КК України засудженого ОСОБА_4 , задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 , від призначеного покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.12.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України у виді п"яти років позбавлення волі, у зв"язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Вважати ОСОБА_4 , засудженим вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.12.2023 за ч.1 ст.263 КК України із призначенням покарання у виді - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонногосуду Волинської області від 30.06.2022,та остаточно визначити до відбуття ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

На ухвалу може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд Рівненської області протягом 7 діб з моменту проголошення, а засудженим з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1