У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

24 вересня 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 прокурора ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , представника потерпілих ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , їх захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в :

1. У підготовчому засіданні від захисника ОСОБА_12 надійшло клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. В обґрунтування свого клопотання захисник послався на незаконність перебування обвинувального акту у суді що, у свою чергу, вказує на закінчення строку досудового розслідування ще 31.01.2018 року, оскільки до теперішнього часу належний процесуальний керівник у даному кримінальному проваджені не звернувся до суду з обвинувальним актом, що є підставою для закриття кримінального провадження з підстав закінчення строку досудового розслідування. Обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та їх захисники ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , зазначене клопотання підтримали. Водночас, прокурор заперечив проти задоволення клопотання та закриття кримінального провадження, просив у задоволенні клопотання сторони захисту відмовити. Потерпілі та їх представник в підготовчому судовому засіданні підтримали думку прокурора.

Розглянувши питання закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд дійшов такого висновку.

Законом України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального Кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон №2147) ч. 1 ст. 284 КПК України доповнено пунктом 10.

Пунктом 4 § 2 розділу 4 Закону № 2147-VIII (далі - пункт 4 §2) визначено, що п. 10 і ряд інших змін до КПК України вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яких відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР після введення в дію цих змін.

Відповідно до розділу 6 «Прикінцеві положення» Закону № 2147 він набрав чинності з дня початку роботи Верховного Суду, визначеного рішенням його Пленуму відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Постановою Пленуму Верховного Суду від 30 листопада 2017 року днем початку роботи Верховного Суду визначено 15 грудня 2017 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк.

Таким чином, у цьому випадку положення п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України почали діяти із 16 березня 2018 року, оскільки в разі обліку тримісячного строку з дня початку роботи Верховного Суду (15 грудня 2017 року) такий строк закінчується 15 березня 2018 року.

Виходячи із положень КПК, які визначають алгоритм обчислення процесуальних строків, датою введення в дію положень, згаданих у пункті 4 § 2, у тому числі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, є 16 березня 2018 року.

Кримінальне процесуальне законодавство України визначає порядок провадження в кримінальних справах, тобто порядок вчинення процесуальних дій і прийняття кримінальних процесуальних рішень, встановлює кримінальну процесуальну форму, зокрема підстави, умови і порядок здійснення процесуальних дій, види, зміст і форму процесуальних рішень, які можуть бути прийняті під час кримінального провадження.

При внесенні змін до кримінального процесуального закону, які стосувалися його доповнення п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, законодавець чітко висловився стосовно того, що досліджувані положення КПК не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яких відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР після введення в дію цих змін.

Водночас ст. 5 КПК України визначено, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Як уже зазначалося, пункт 4 § 2 разом із моментом набуття чинності відповідними положеннями встановлює також і умову їх застосування: не мають зворотної дії в часі, застосовуються до справ, у яких відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР після введення в дію цих змін.

Таким чином, законодавець чітко визначив свою позицію щодо дії положень, які визначені п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у часі, передбачивши виключно їхню пряму дію. Фактично йдеться про формулювання законодавцем спеціальної норми, яка стосується застосування цього пункту.

Пункт 4 § 2 є спеціальною нормою щодо ст. 5 КПК України і, відповідно, у спеціально визначеній ним ситуації перевага має надаватися йому, а не загальній нормі ст. 5 КПК України (lex specialis derogat legi generali).

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Зміни до кримінального процесуального законодавства України можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до законодавства про кримінальну відповідальність, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 3 ст. 1 КПК України). Відтак норма пункту 4 § 2 є складовою кримінального процесуального законодавства України, яку слід застосувати з тією особливістю, яка нею прямо визначена.

Наведене дозволяє зробити висновок про те, що п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України застосовується лише до кримінальних проваджень, відомості про які внесені до ЄРДР після введення в дію цього положення, тобто поширюється на кримінальні провадження, відомості щодо яких внесені до ЄРДР з 16 березня 2018 року і не поширюється на кримінальні провадження, відомості щодо яких внесені в ЄРДР до вказаної дати.

Аналогічна думка викладена в Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 11 вересня 2023 року справа № 711/8244/18 провадження № 51-769 кмо 22.

Як вбачається з матеріалів справи, досудове розслідування у цій справі було розпочате 25.06.2017 р., коли були внесені до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення. Отже, положення пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України не може застосовуватися у цій справі.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. За матеріалами даного кримінального провадження ОСОБА_13 , ОСОБА_14 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

У той же час, як вбачається з правової позиції ККС ВС, викладеній у постанові від 20.07.2022 (справа N 932/8842/20), поняття злочини проти життя та здоров`я особи, вжите в п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, охоплює (включає) як злочини, передбачені в розділі II Особливої частини КК, основним безпосереднім об`єктом яких є життя та здоров`я особи, так і злочини, передбачені іншими розділами Особливої частини КК, що містять склади кримінальних правопорушень, додатковим безпосереднім об`єктом у яких є життя та здоров`я особи. Критерієм, за яким визначається зміст поняття злочини проти життя та здоров`я особи, є наявність у складі певного кримінального правопорушення об`єкта або основного, або додаткового, як життя та здоров`я особи. Така позиція була підтримана й Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду, яка у своїй постанові від 13 лютого 2023 року (справа N 932/8842/20, провадження N 51-5954кмо21).

При вирішенні питання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України необхідно виходити з інкримінованих фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та враховувати, з огляду на положення ст. 12 КК України, тяжкість відповідного злочину, об`єктом посягання (основним або додатковим) якого є життя та здоров`я особи. Якщо з огляду на приписи ст. 12 КК України та санкцією відповідної кримінально-правової норми злочин із додатковим об`єктом посягання у виді життя та здоров`я особи є тяжким чи особливо тяжким, то він для застосування положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України охоплюється поняттям тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Таким чином, клопотання захисника ОСОБА_12 про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України не підлягає задоволенню.

2. Крім того, у підготовчому засіданні захисник ОСОБА_12 просив суд повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки вважає що прокурор ОСОБА_17 не мав процесуальних прав повідомляти ОСОБА_18 про підозру та про її зміну, що виключало процесуальне право сторони обвинувачення вручати ОСОБА_18 обвинувальний акт, а тому відповідно обвинувальний акт є незаконним і не може бути призначений до розгляду. Обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та їх захисники ОСОБА_15 , ОСОБА_16 клопотання про повернення обвинувального акту прокурору підтримали. Водночас, прокурор заперечив щодо повернення обвинувального акта, пославшись на його необґрунтованість та безпідставність.

Потерпілі та їх представник підтримали думку прокурора.

Розглянувши питання повернення обвинувального акта прокурору, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт якщо він не відповідає вимогам КПК України. Згідно ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу. З огляду на те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України відповідає вимогам, передбаченим у статті 291 КПК, правові підстави для його повернення прокурору відсутні.

3. Під час підготовчого судового засідання не встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, у зв`язку із чим, суд дійшов висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта. В порядку статті 315 КПК України судом проведено підготовку до судового розгляду.

4. Крім того, захисником ОСОБА_12 було подано скаргу на дії прокурора Київської області ОСОБА_17 , яку слід прийняти до розгляду.

Керуючись ст. 315,ст. 316 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_12 про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 частини першої статті 284 КПК України відмовити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_12 про повернення прокурору обвинувального акту відмовити.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України

Судовий розгляд буде проведено у відкритому судовому засіданні одноособово суддею Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 у приміщенні суду за адресою м. Бориспіль, вул. Героїв Небесної Сотні, 8.

Викликати в судове засідання учасників судового провадження.

Прийняти до розгляду скаргу захисника ОСОБА_12 на дії прокурора Київської області ОСОБА_17 .

Копію ухвали про призначення судового розгляду видати учасникам судового провадження.

Повний текст ухвали оголошено 27.09.2024 об 08.30 год.

Суддя ОСОБА_1