Справа № 206/3837/24
Провадження № 1-кс/206/795/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання слідчого СВ ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-24 січня 2023 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання призначеного покарання більш суворим покаранням, призначеного вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2022 року, до остаточного призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією належного йому майна,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 , 20 липня 2024 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, перебуваючи поряд з магазином «Продукти-350» ТОВ «АТБ-Маркет», розташованим за адресою: м. Дніпро, вул. Романовського, 78, маючи прямий злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди та бажаючи їх настання, цілком розуміючи, що він не має законного права користування мопедом «Honda Dio», 1998 року випуску, світло-сірого кольору, об`ємом двигуна 0,49 куб, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить потерпілій ОСОБА_8 , та дозволу законного власника на його експлуатацію, впевнившись, що його дії є таємними для оточуючих, підійшов до транспортного засобу після чого, шляхом штовхання за допомогою фізичної сили, без запуску двигуна, перемістив належний потерпілій ОСОБА_8 , транспортний засіб, а саме - мопед «Honda Dio», 1998 року випуску, світло-сірого кольору, об`ємом двигуна 0,49 куб, д.н.з. " НОМЕР_1 ", який він визначив як об`єкт свого злочинного посягання, на відстань приблизно 800-1000 метрів від місця скоєння злочину, де сховав його у кущах, отримав таким чином можливість розпоряджатися ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 12 000,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно.

Прокурор зазначає, що підозрюваний ОСОБА_5 є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , який маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, будучи особою відносно якої застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, знов повторно вчинив кримінальне правопорушення проти власності через що застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України є недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. В судовому засіданні уточнила клопотання та просила застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 . Просила не визначати розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а у випадку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просив відбувати його в умовах утримання на гауптвахті.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні просив, щоб тримання під вартою ОСОБА_5 відбувалось в умовах утримання на гауптвахті із визначенням застави в мінімальному розмірі. Також повідомив, що підозрюваний ОСОБА_5 має цукровий діабет і він потребує регулярного вживання інсуліну, про що долучив відповідні медичні документи.

Вислухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та захисника, дослідивши надані стороною обвинувачення письмові матеріали до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В провадженні ГУНП в Луганській області знаходиться кримінальне провадження №0000539 від 21 липня 2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

22 липня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Підозрюваного ОСОБА_5 затримано 21 липня 2024 року о 17 годині 00 хвилин, на підтвердження чого долучено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 21 липня 2024 року.

Копію клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із доданими матеріалами було вручено підозрюваному та захиснику 23 липня 2024 року о 09 годині 00 хвилин.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У силу ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК, на які вказує слідчий; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначених у клопотанні ризиків.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю, що наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, а саме протоколами огляду місця події від 20.07.2024 та 21.07.2024; протоколом прийняття заяви 21.07.2024 про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідків від 21.07.2024; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 21.07.2024; протоколом затримання ОСОБА_5 як особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 21.07.2024; іншими зібраними матеріалами по кримінальному провадженню та доказами в сукупності, речовими доказами по справі.

Клопотання та матеріали, надані слідчим, дійсно свідчать про реальне існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 289 КК України.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, санкція статті якої передбачає позбавлення волі на строк до восьми років з конфіскацією майна, останній раніше судимий, має не зняті та непогашені в установленому законом порядку судимості, а тому існують підстави вважати, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи про покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2011 року зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вказує те, що ОСОБА_5 , не будучи обмеженим у свободі може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки є неодноразово судимим, зокрема за злочини проти власності, маючи не зняті та непогашені в установленому законом порядку судимості знову вчинив нове умисне кримінальне правопорушення з корисливих мотивів.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Викладене вище, у своїй сукупності, є мотивом для обмеження свободи підозрюваного у встановленому законом порядку та виключає об`єктивну можливість щодо застосування більш м`якого виду запобіжного заходу за умови дійсного підтвердження наявності ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України в розмірі, передбаченому ч. 5 ст. 182 КПК України, та з урахуванням положень ч. 4 ст. 182 КПК України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 Кримінального процесуального кодексу України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, суд вважає за необхідне визначити розмір застави відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2024 року - 3028 гривень.

Враховуючи дані підозрюваного, який згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого отримує інсулінотерапію, суд вважає, що застава у розмірі 35 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (105 980,00 гривень) буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не являється завідомо непомірною для нього.

В силу ч. 3 ст. 182 Кримінального процесуального кодексу України, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 176-178, 182-184,193-194, 196, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Дніпропетровська, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) на строк 60 (шістдесят) днів, який обраховувати з 21 липня 2024 року до 18 вересня 2024 року включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 35 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 105 980,00 (сто п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншими фізичними або юридичними особами (заставодавцями).

Підозрюваний або заставодавці мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок з наступними реквізитами: одержувач платежу: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, , банк отримувача: ДКСУ, м. Київ, МФО 820172, р/р UA0017442, призначення платежу: за кого (ПІБ) та номер справи або частка майна такого.

В разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти та повідомити про це суд.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти у зв`язку з внесенням застави, він буде вважатися такими, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 на строк два місяці наступні обов`язки:

-прибувати до суду із встановленою періодичністю або за викликом у зв`язку з реалізацією завдань кримінального провадження;

-утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених судом, зокрема обмежуватись у спілкуванні зі свідками по кримінальному провадженню.

Строк дії ухвали визначити до 18 вересня 2024 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1