Провадження №: 1-кс/755/3740/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" листопада 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003909 від 20.11.2024 року про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Києва звернувся до суду з вказаним клопотанням, у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003909 від 20.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України.

Клопотанням обґрунтоване тим, що Дніпровським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, під процесуальним керівництвом Дніпровської окружної прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003909, у ході якого встановлено, що 20.11.2024 р., близько 18 години, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи з прямим умислом, спрямованим на неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, точно та достовірно знаючи про те, що інформація яку він збирається поширити є неправдивою, здійснив завідомо неправдиве повідомлення, яке порушить громадську безпеку, припускаючи можливість залучення органами влади значної кількості сил і засобів для перевірки фактів, викладених ним в усному повідомленні про підготовку вибуху, і запобіганню можливої загрози життю, здоров`ю людей, пошкодженню майна, та бажаючи настання таких наслідків, діючи умисно, здійснив дзвінок з мобільного телефону марки «ZTE» моделі «blade v2020 smart» з номером IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 із сім-картками НОМЕР_4 та НОМЕР_5 на лінію екстреного виклику «102», територією обслуговування якого є ГУНП у м. Києві, та анонімно повідомив співробітникам поліції завідомо неправдиву інформацію про загрозу вибуху, а саме: про те, що встановив у квартирі в якій проживає за адресою: АДРЕСА_1 , вибуховий пристрій розтяжки з гранатою, що призвело до безпідставного відволікання сил і засобів спеціальних служб.

У подальшому, 21.11.2024 слідчим Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , було проведено особистий обшук затриманого, в порядку 208 КПК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході чого виявлено та вилучено речі та предмети, які мають значення для розслідування зазначеного кримінального провадження та могли бути використані у протиправній діяльності, а саме: мобільний телефон марки «ZTE» моделі «blade v2020 smart» з номером IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 із сім-картками НОМЕР_4 та НОМЕР_5 .

21.11.2024 року вище зазначені предмети слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, в порядку ст.98 КПК України визнано речовими доказами.

У судове засідання учасники кримінального провадження не з?явилися, прокурор просив клопотання задовольнити у його відсутність.

Власники майна у судове засідання не з`явилися.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов до наступного.

Згідно норми ч.1 ст.107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Із норм ст.26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Водночас, ч.1 ст.171 КПК України передбачено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім того, п.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, ч.10 ст.170 КПК України, зазначає, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Водночас, ч.2 ст.64-? КПК України передбачено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя дійшов до висновку, що прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення та про необхідність накладення арешту на майно на підставі ч.2 ст.170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.110, 131, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003909 від 20.11.2024 року про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено 21.11.2024 року під час особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: на мобільний телефон марки «ZTE» моделі «blade v2020 smart» з номером IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 із сім-картками НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6