Справа № 953/6329/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2024 р. Київський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представник органу пробації - ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_6 про скасування іспитового строку, відносно засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м.Харкова, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

встановив:

В провадженні суду перебуває подання Київського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

В судове засідання засуджений ОСОБА_5 з`явився та заперечував проти скасування іспитового строку. Зазанчив, що він займається волонтерською діяльністю та потрапив до окупації, внаслідок чого не зміг з`явитися до Центру пробації. .

Представник органу пробації підтримав клопотання.

Прокурор клопотання підтримував.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Судом встановлено, що вироком Київського районного суду м. Харкова від 03.02.2023 року ОСОБА_5 було засуджено за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.

У відповідності до ч.1 ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_5 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок був прийнятий до виконання Київським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

25.09.2023року ОСОБА_5 був ознайомлений з порядком відбування покарання та встановлено дні явки на реєстрацію.

В період з лютого 2024р. по серпень 2024 ОСОБА_5 на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації не з`являвся.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбуття покарання, призначеного вироком.

Згідно вимог ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Доказів поважності причин не явки на реєстрацію суду не надано.

Разом з тим, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1240,50 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX та ст. 5 КК України, станом на 2022р, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 2481 грн.

З вироку Київського районного суду м.Харкова від 03.02.2023р. вбачається, що ОСОБА_5 засуджений за вчинення 60 епізодів крадіжок майна, яке не перевищує за кожним епізодом розміру 2481 грн.

Зазначені обставини є підставою для звернення до суду з відповідним клопотання на підставі положень ст. ст. 537,539 КПК України, ст. 74 КК України та відмови в задоволенні даного клопотання органу пробації.

Керуючись ст. ст. 369-372, 476, 537, 539 КПК України, суд,-

постановив:

В задоволенні клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_6 про скасування іспитового строку, відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1