Справа №567/1910/24
Провадження №1-кс/567/250/24
У Х В А Л А

21.11.2024 м. Острог

Слідчий суддя Острозького районного суду Рівненської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

слідчого СВ ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Плоска Острозького району Рівненської області, зареєстрованого за місцем проживання в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України

встановив:

21.11.2024 слідчий СВ ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 . Клопотання погоджено з прокурором.

В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_5 , підозрюється в тому, що будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України та обіймаючи посаду курсанта 4-ої навчальної роти 3-го навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст.3, 28, 29, 68 Конституції України, ст.ст.9, 11, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 10.10.2024 близько 22:30 год., перебуваючи у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс 3 удари ногами по грудній клітині ОСОБА_7 , в результаті чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки, перелом 5-7 ребер зліва, травматичний гемопневмоторакс зліва, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння чи клінічному перебігу через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища, чим заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

31.10.2024 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

В клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 у виді домашнього арешту у зв`язку з тим, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки є особою, яку за місце проживання нічого не утримує, він ніде не працює, не має власних доходів, не має міцних соціальних зв`язків, раніше вчиняв кримінальні правопорушення, а тому, з метою уникнення відповідальності може покинути своє місце проживання, що свідчить про існування ризику, передбаченого у п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім того вважає, що існує ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 буде незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки він заподіяв потерпілому ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження, що свідчить про те, що він може впливати на потерпілого, чинити на нього тиск, з метою зміни показань останнім, також враховуючи, що стосунки ОСОБА_5 та ОСОБА_7 мають характер дружніх, ОСОБА_5 шляхом вмовлянь, переконань може впливати на потерпілого.

Вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 , може незаконно впливати на свідка ОСОБА_5 , який є його братом та їхні відносини мають характер сімейних, а також на свідка у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 , оскільки вони проживають в одному населеному пункті, що свідчить про те, що шляхом вмовлянь, чинення тиску, та/або будь-яким іншим чином ОСОБА_5 може вплинути на цих осіб, з метою, зміни показань, змови між собою з метою перешкоджання кримінальному провадженню.

Також вважає, що існує ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 може вчиняти й інші кримінальні правопорушення, оскільки є раніше судимим, однак на шлях виправлення і перевиховання не став та вчинив новий злочин, а тому може вчиняти й інші кримінальні правопорушення, оскільки офіційно ніде не працює, не має постійного джерела доходу.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження вважає доцільним застосувати вищевказаний запобіжний захід.

В судовому засіданні слідчий СВ та прокурор клопотання підтримали з підстав та доводів викладених у ньому та просять застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечує проти застосування відносно нього вказаного запобіжного заходу, зазначивши, що визнає вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

В судовому засіданні з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в провадженні СВ ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000267 від 11.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Як вбачається із наданих суду матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

31.10.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: повідомленням приймального відділення КНП «Острозька БЛ» від 11.11.2024 ЄО №4061; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 ; протоколом слідчого експерименту із свідком ОСОБА_9 ; висновками судово-медичних експертиз щодо потерпілого ОСОБА_7 №124 та №125 від 30.10.2024; іншими матеріалами досудового розслідування.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" вказано, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і такі факти мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра", як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що зібрані органом досудового розслідування докази, на даному етапі досудового розслідування, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Метою застосування запобіжного заходу є запобігання ризикам, визначеним в ст.177 КПК України.

В клопотанні про застосування запобіжного заходу слідчий СВ зазначає про наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу, ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому.

Під час встановлення ризиків кримінального провадження суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню.

При вирішенні питання клопотання, суд виходить з того, що важкість покарання, яке може бути застосовано до ОСОБА_5 є вагомим елементом при оцінюванні ризиків щодо можливого його переховування від суду.

Водночас тяжкість покарання не визначається як обов`язкова підстава для застосування запобіжного заходу. Разом з тим суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини, який у справі "Ілійков проти Болгарії" від 26.07.2001 зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування".

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 є особою, яку за місцем проживання нічого не утримує, так як він ніде не працює, не має власних доходів, не має міцних соціальних зв`язків, раніше вчиняв кримінальні правопорушення, а тому з метою уникнення відповідальності за вчинене, може покинути своє місце проживання, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає, що наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Окрім того, суд вважає, що в судовому засіданні доведено наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що обвинувачений буде незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки у разі незастосування до обвинуваченого запобіжного заходу, у нього існуватиме можливість зустрічей з потерпілим та свідками кримінального провадження та при цьому він матиме можливість незаконно на них впливати в частині дачі показань на свою користь. Крім того, слідчим суддею взято до уваги, що зі свідком ОСОБА_9 підозрюваний перебуває у родинних відносинах.

При цьому, слідчий суддя виходить з того, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише показаннями, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК України).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду - безпосереднього отримання судом показань від потерпілих і свідків та дослідження їх судом.

Крім того, слідчий суддя вважає, що наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 може вчиняти й інші кримінальні правопорушення, оскільки він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, крім того він ніде не працює, не має постійного джерела доходу.

Одночасно, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Аналізуючи в сукупності обставини, передбачені ст.178 КПК України, слідчим суддею враховано, що слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно до ч.6 ст.181 КПК України, строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя, врахувавши вагомість наявних доказів обґрунтованої підозри вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, утриманців, постійного місця роботи, постійного власного доходу, наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та перевіривши наявність достатніх підстав вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім, вважає за необхідне застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту та вважає, що даний запобіжний захід є співрозмірним з тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення та існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного, є виправданим та достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії його належної процесуальної поведінки та виключає собою можливість застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу, а тому виправдовує таке втручання у його права та інтереси.

Керуючись ст.176-178, 183, 193-196, 369-372 КПК України

ухвалив:

клопотання задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 строком до 30.12.2024.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 цілодобово залишати житло будинок АДРЕСА_3 протягом строку дії домашнього арешту, без дозволу слідчого, прокурора чи суду, залежно від стадії кримінального провадження.

Зобов`язати ОСОБА_5 :

-прибувати до слідчих СВ ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, які перебувають у групі слідчих по розслідуванню вказаного кримінального провадження, до прокурорів Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, які здійснюють процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні, та до Острозького районного суду Рівненської області за першою вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту в якому фактично проживає, а саме АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання;

-утримуватись від спілкування із потерпілим ОСОБА_7 та свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ;

-носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії покладених на підозрюваного цією ухвалою обов`язків - до 30.12.2024.

Копію ухвали направити до ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області для виконання та здійснення контролю за поведінкою ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1