Справа № 577/4548/24
Провадження № 1-кс/577/1474/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" серпня 2024 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської обл. клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000892 від 13.08.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

26.08.2024 р. слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про накладення арешту на автомобіль «Toyota Camry» д.н. НОМЕР_1 , належний на праві власності ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 та беговел «Movino» чорно-коричневого кольору, який на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканці АДРЕСА_1 і зберігаються на спеціальному майданчику Конотопського РВП за адресою АДРЕСА_2 , заборонивши відчуження, розпорядження та користування ними.

Клопотання обґрунтовується тим, що 10.08.2024 р. близько 12.30 год. ОСОБА_5 рухаючись заднім ходом на автомобілі «Toyota Camry» д.н. НОМЕР_1 на стоянці в АДРЕСА_3 , допустила наїзд на свого сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався на беговелі «Movino» з правої сторони автомобіля. Внаслідок події ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження та госпіталізований до Конотопської ЦРЛ.

13.08.2024 р. відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000892, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

23.08.2024 р. слідчим СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. тимчасово вилучено автомобіль «Toyota Camry» д.н. НОМЕР_1 та беговел «Movino» чорно-коричневого кольору і поміщено на зберігання до спеціального майданчику Конотопського РВП за адресою м. Конотоп, вул. Генерала Тхора, 6.

Автомобіль «Toyota Camry» д.н. НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 .

Беговел «Movino» чорно-коричневого кольору на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканці АДРЕСА_1 .

23.08.2024 р. автомобіль «Toyota Camry» д.н. НОМЕР_1 та беговел «Movino» чорно-коричневого кольору визнано речовими доказами.

Автомобіль та беговел зберегли на собі сліди вчинення злочину, у зв`язку з чим під час досудового розслідування підлягають авто-технічному дослідженню, проведенням експертиз технічного стану транспортного засобу, транспортно-трасологічної експертизи, а також потрібні і для проведення інших слідчих дій.

Без наявності вищевказаних автомобіля та беговела проведення у даному кримінальному провадженні експертиз не можливо, а тому виникла необхідність в забороні користуватись та розпоряджатися ними.

Не застосування вказаної заборони може призвести до зникнення, знищення, втрати, псування, пошкодження, відчуження майна та слідів вчинення правопорушення, а також настання інших негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а тому виникла необхідність в накладені арешту на вищезазначене майно громадян.

В судове засідання слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. ОСОБА_3 не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Володілець автомобіля та власник беговела ОСОБА_5 до судового засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд клопотання без її участі, арешту майна не заперечує.

Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Тобто, обов`язок доведення необхідності арешту майна та наявності відповідних ризиків, законодавцем покладено на особу, що звернулася з клопотання про арешт майна.

При вирішенні питання про арешт майна, відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другою статті 170 цього Кодексу).

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

В судовому засіданні встановлено, що 13.08.2024 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000892 внесені відомості щодо скоєння кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України, що 10.08.2024 р. близько 12.30 год. ОСОБА_5 рухаючись заднім ходом на автомобілі «Toyota Camry» д.н. НОМЕР_1 на стоянці в АДРЕСА_3 , допустила наїзд на свого сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався на беговелі «Movino» з правої сторони автомобіля. Внаслідок події ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження та госпіталізований до Конотопської ЦРЛ. (а.с. 2).

Постановою слідчого від 23.08.2024 р. автомобіль «Toyota Camry» д.н. НОМЕР_1 та беговел «Movino» чорно-коричневого кольору визнано речовими доказами (а.с.5).

Слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській обл. ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна з дотриманням встановлених КПК України строків.

Встановлено, що власником автомобіля «Toyota Camry» д.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , володільцем автомобіля і власником беговела є ОСОБА_5 (а.с.6).

Оскільки автомобіль та беговел зберегли на собі сліди вчинення злочину, у зв`язку з чим під час досудового розслідування підлягають авто-технічній експертизі, проведенням експертизи технічного стану транспортного засобу, транспортно-трасологічної експертизи, а також потрібні і для проведення інших слідчих дій та можуть бути використані як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому з метою забезпечення збереження речових доказів, слід накласти арешт на вказані автомобіль та беговел.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Toyota Camry» д.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 та беговел «Movino» чорно-коричневого кольору, який на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканці АДРЕСА_1 , заборонивши відчуження, розпорядження та користування ними.

Ухвала про арешт майна виконується негайно і може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня складання.

СуддяОСОБА_1