Справа № 314/1940/24
Провадження № 1-кп/314/525/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2024 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000668 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любимівка Вільнянського району Запорізької області, громадянина України, освіта вища, одруженого, фізичної особи-підприємця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

15.10.2023 приблизно о 21 годині 10 хвилин водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем "ВАЗ 21043", реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по вул. Соборній в м. Вільнянськ Запорізької області в напрямку м. Запоріжжя. В цей час, у попутному напрямку, попереду керованого водієм ОСОБА_3 автомобіля "ВАЗ 21043", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в стані алкогольного сп`яніння велосипедист ОСОБА_7 , який не впевнившись в тому, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, почав змінювати напрямок свого руху вліво по напрямку вказаного автомобіля. При цьому, водій ОСОБА_3 , діючи зі злочинною недбалістю, маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити велосипедиста ОСОБА_7 та зміну ним напрямку руху, маючи при цьому технічну можливість уникнути наїзду на нього, відповідних заходів, направлених на зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не вжив та здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 .

Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, відповідно до якого: п. 12.3 "У разі виникнення небезпеки руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди".

Порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху в діях водія ОСОБА_3 , відповідно до висновку експерта № СЕ-19/108-24/2599-ІТ від 22.03.2024, знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП.

Внаслідок порушення вказаного пункту Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_3 . ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, від яких помер 16.10.2023 в реанімаційному відділенні КНП "Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги" ЗМР.

Згідно з висновком експерта № 6967 від 16.10.2023, смерть ОСОБА_7 настала від поєднаної тупої травми голови, тулуба та кінцівок з множинними переломами кісток скелету та ушкодженнями внутрішніх органів, що викликало розвиток шоку. Комплекс тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 є небезпечним для життя, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, які утворилися за механізмом тупої травми, від ударних травматичних дій тупими предметами незадовго до надходження в стаціонар в умовах дорожньо-транспортної пригоди, у велосипедиста-водія при зіткненні з ним легкового автомобіля.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснив, що 15.10.2023 приблизно о 21 годині він керував автомобілем "ВАЗ 21043", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Соборній в м. Вільнянськ в напрямку м. Запоріжжя. В цей час, у попутному напрямку, попереду нього рухався велосипедист ОСОБА_7 , який почав змінювати напрямок свого руху вліво по напрямку його автомобіля, внаслідок чого сталось зіткнення. У вчиненому щиро покаявся.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 15.10.2023 сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої його син ОСОБА_7 потрапив з тілесними ушкодженнями до КНП "Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги" ЗМР, де помер наступного дня, тобто 16.10.2023. Про обставини дорожньо-транспортної пригоди йому нічого не відомо, він не був її свідком. Зазначив, що обвинувачений ОСОБА_3 відшкодував у повному обсязі завдану йому шкоду, здійснив оплату витрат на поховання сина, будь-яких претензій до обвинуваченого він не має.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, та його правової кваліфікації, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази стосовно наявності діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , наявності в цьому діянні складу кримінального правопорушення та його правової кваліфікації, а також вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілого і вивченням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому.

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно зі ст. 12 КК України, вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.

Щодо особи винного, суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, не притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв`язки, одружений, займається підприємницькою діяльністю, за місцем проживання характеризується нейтрально, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не виявлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, одночасно враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, позицію потерпілого, який претензій до обвинуваченого не мав, не наполягав на суворому покаранні, навпаки, вважав, що обвинуваченого не потрібно позбавляти волі, а звільнити від кримінальної відповідальності, суд прийшов до висновку щодо доцільності призначення ОСОБА_3 покарання у межах санкції статті, за якою кваліфіковані дії обвинуваченого, у вигляді позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. При цьому суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, у зв`язку з чим, на підставі ст. 75 КК України звільняє ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Розподіл судових витрат суд здійснює згідно зі ст. 124 КПК України. При цьому, суд вбачає за доцільне стягнути з обвинуваченого документально підтверджені витрати на залучення експерта на суму 21440,16 грн. Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України. При цьому на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України суд вважає на необхідне скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, вжиті ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 17.10.2023.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні № 0000668 у розмірі 21440,16 грн (двадцять одна тисяча чотириста сорок гривень шістнадцять копійок).

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, вжиті за ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 17.10.2023, а саме арешт, накладений на вилучені 15.10.2023 під час огляду місця події автомобіль "ВАЗ 21043", реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , та велосипед "Україна", належить ОСОБА_7 .

Речові докази: автомобіль "ВАЗ 21043", реєстраційний номер НОМЕР_1 ,який зберігається на території Відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області повернути ОСОБА_8 , як власникові.

Велосипед "Україна", який зберігається на території Відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області передати потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя: ОСОБА_9

30.07.2024