Справа № 212/9990/24
У Х В А Л А

18 жовтня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу подання начальника Покровського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області щодо приведення у відповідність із законом вироку Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 10 листопада 2022 року відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и в:

Начальник Покровського районного відділу м. Кривий Ріг філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із поданням, в якому вказував, що на обліку в даному органі пробації перебуває засуджена ОСОБА_3 , звільнена від відбування покарання з випробуванням. При цьому 09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон), яким змінено поняття «вартості викраденого майна» для визначення кримінальної караності крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати чужого майна, як ознаки складів злочинів, передбачених ст. 185, 190, 491 КК України, що призвело до часткової декриміналізації умисних діянь, які виражені в умисному викраденні чужого майна, шахрайстві чи розтраті чужого майна, та який має зворотну дію у часі. На підставі ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання, тому просив суд вирішити питання про звільнення від покарання засудженої.

Представник Покровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області подав заяву, в якій просив розглядати подання у його відсутність, яке підтримував повністю.

У суді прокурор заперечував проти задоволення подання органу пробації.

Засуджена до судового засідання не з`явилась, подавши заяву, в якій просила розглядати подання у її відсутність, яке підтримала повністю.

Згідно із ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Таким чином, дослідивши матеріали подання, суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Суд встановив, що вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 10 листопада 2022 року ОСОБА_3 була засуджена за ст. 185 ч. 1, 185 ч. 4, ст. 70 ч. 1 КК України до покарання: за ст. 185 ч. 1 КК у вигляді 2 (двох) років обмеження волі; за ст. 185 ч. 4 КК у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, а загалом - шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим до 5 (п`яти) років позбавлення волі, із іспитовим строком за ст. 75, 76 КК України на 2 роки, відповідно до якого вартість викраденого майна засудженою становила за ст. 185 ч. 1 КК України - 2500 грн., а, натомість, вартість викраденого майна засудженою становила за двома епізодами за ст. 185 ч. 4 КК України відповідно 3733,33 грн. та 5850 грн.

Суд зазначає, що 09.08.2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі за текстом - Закон 3886-IX), відповідно до якого стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна» викладена в новій редакції, та передбачає, що дрібним є викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У зв`язку із прийняттям даного закону з 09.08.2024 року втратив чинність Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна», відповідно до якого стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна» була викладена в новій редакції, та передбачала, що дрібним є викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до п. 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Так пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

За ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць становить 3028 грн.

Отже, для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2024 році складає 1514 грн. (3028 / 2 = 1514).

В свою чергу, починаючи з 09.08.2024 року майновим критерієм відмежування дрібної крадіжки, за яку передбачено адміністративну відповідальність, від крадіжки як кримінального правопорушення, є два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що для діянь, вчинених у 2024 році, що становить 3028 грн. (1514 х 2 = 3028).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

На підставі ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Таким чином Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» належить до закону, яким можуть вноситися зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність.

Оскільки, з набранням чинності Законом 3886-IX втратив чинність Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна», який встановлював, що кримінальним правопорушенням визнавалась крадіжка майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (в 2024 році становить - 302,8 грн.), то саме Закон 3886-IX скасовує кримінальну протиправність діяння - крадіжки, якщо вартість майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в 2024 році становить - 3028 грн.), тому відповідно до вимог ст. 5 КК України має зворотну дію в часі.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2, 3 ст. 74 КК України.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК.

Натомість, суд врахував, що незважаючи на те, що ОСОБА_3 засуджена за діяння за ст. 185 ч. 1 КК України, вартість викраденого якою майна за ним становила відповідно 2500 грн., що на момент вчинення нею правопорушення не перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, однак ОСОБА_3 не може бути звільнена від відбування призначеного їй покарання, оскільки фактично засуджена відбуває покарання, призначене їй судом за ст. 185 ч. 4 КК України в виді 5 років позбавлення волі із іспитовим строком на два роки, враховуючи застосування судом при призначені покарання ОСОБА_3 принципу поглинання менш суворого покарання за ст. 185 ч. 1 КК України, більш суворим покаранням за ст. 185 ч. 4 КК України, розмір викраденого якою майна за ним становила 3733,33 грн. та 5850 грн. відповідно, що на момент вчинення нею такого кримінального правопорушення перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином ОСОБА_3 фактично була засуджена за діяння, караність якого законом не була усунена, тому вона не підлягає звільненню від відбування призначеного судом покарання, внаслідок чого в задоволенні подання органу пробації слід відмовити.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, -

у х в а л и в:

У задоволенні подання начальника Покровського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області щодо приведення у відповідність із законом вироку Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 10 листопада 2022 року відносно засудженої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1