Справа № 587/1409/24
УХВАЛА
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхня Сироватка Сумського району Сумської області, українця, громадянина України, неодруженого, працездатного, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешканця АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , знятого з обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до Наказу МО України від 20.12.2017 №684, раніше судимого:
- вироком Сумського районного суду Сумської області від 09 липня 2007 року за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 185, ст. 70, 75 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі і звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки 4 місяці;
- вироком Сумського районного суду Сумської області від 25 червня 2009 року за ч. 2 ст. 187, ст. 69, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі,
- вироком Сумського районного суду Сумської області від 17 вересня 2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
- вироком Сумського районного суду Сумської області від 25 жовтня 2018 року за ч. 2 ст. 185, 69, ч.4 ст. 70 КК України до 1 місяця арешту; вирок Сумського районного суду Сумської області від 17 вересня 2018 року виконувати самостійно,
- вироком Сумського апеляційного суду від 1 липня 2019 року вважати засудженим за ч. 2 ст.185, ч. 4 ст. 70 КК України до арешту строком на 3 місяці, а покарання, призначене вироком Сумського районного суду Сумської області від 17 вересня 2018 року, виконувати самостійно, звільненого з місць позбавлення волі 28 жовтня 2019 року,
- вироком Сумського районного суду Сумської області від 14 листопада 2019 року за ч.1 ст. 309, ч. 3 ст. 15 та ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,
- вироком Сумського районного суду Сумської області від 23 вересня 2020 року за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі;
- вироком Сумського районного суду Сумської області від 10 грудня 2020 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч.1 ст. 70, 71 КК України до 1 року 10 місяців позбавлення волі;
- вироком Сумського районного суду Сумської області від 21 листопада 2023 року за ст. 395 КК України до 3 місяців арешту, звільненого з місць відбування покарання 27 березня 2024 року по закінченню строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Захисник ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотання про звільнення засудженого ОСОБА_5 з-під варти та закриття відносно нього кримінального провадження, у зв`язку з декриміналізацією відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року.
В судовому засідання захисник та засуджений ОСОБА_5 підтримали клопотання в повному обсязі.
Прокурор вважала клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Заслухавши учасників кримінального провадження, суд вважає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України. оскільки 2 квітня 2024 року він скоїв таємне викрадення чужого майна, а саме належного потерпілому ОСОБА_6 мобільного телефону «Vivo Y02» вартістю 2 366 грн., кваліфікуючою ознакою якого є «повторність» і вчинення кримінального правопорушення «в умовах воєнного стану».
За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.
Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн.) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.
Тобто, з 09.08.2024 змінився «розмір крадіжки», який визначає кримінальну відповідальність за такі дії (раніше для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна мала перевищувала 302,8 грн.).
Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.
Як зазначалось вище, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 інкримінується вчинення крадіжки належного потерпілому ОСОБА_6 мобільного телефону«Vivo Y02» вартістю 2 366 грн., кваліфікуючою ознакою якого є «повторність» і вчинення кримінального правопорушення «в умовах воєнного стану».
Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.
Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Судові витрати понесені на залучення експертів на загальну суму 790,96 грн. слід віднести на рахунок держави.
На підставі вищевикладеного, керуючись п. 4 ст. 284, ст.372 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 звільнити з-під варти в залі суду.
Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів на суму1135 гривень 92 копійки віднести на рахунок держави.
Речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон «Vivo Y02» (ІМЕН: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 ), переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити в розпорядженні законного володільця потерпілого ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_1