Справа № 346/3702/21
Провадження № 1-в/346/492/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Коломийська

виправна колонія (№41)» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, клопотання начальника Державної установи «Коломийська виправна колонія (№ 41)» ОСОБА_6 про звільнення від покарання та пом`якшення покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, не працюючого, з середньою освітою, судимого: - вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.02.2020 р. за ч.1 ст.395 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці; - вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 08.12.2020 р. за ч.2 ст.310 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; - вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.07.2021 р. за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці; - вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.08.2021 р. за ст.395 КК України до покарання у виді арешту на строк 2 місяці; ухвалою Шевченківського районного суду м.Львів від 17.11.2021 р. вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.08.2021 р. приведено у відповідність та на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.08.2021 р. більш суворим призначеного вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.07.2021 р. остаточно визначено покарання у виді позбавленян волі на строк 3 роки 3 місяці,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)» ОСОБА_7 звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з поданням про звільнення від покарання та пом`якшення покарання стосовно засудженого ОСОБА_5 .

Подання мотивував тим, що 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України « Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ, яким збільшені межі застосування Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, зокрема, викрадення чужого майна. Зокрема,ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 липня 2021 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, сума заподіяної злочином шкоди за вчинення вказаного кримінального правопорушення складає 530 гривень, тому з урахуванням положень ст.5 КК України просить, вирішити питання щодо приведення вироку суду у відповідність до вимог вказаного Закону.

Вивчивши матеріали особової справи засудженого, матеріали клопотання, заслухавши представника адміністрації виправної колонії, який клопотання підтримав, засудженого, який просить задовольнити вказане клопотання, прокурора, яка вказала на відсутність підстав для задоволення такого клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 08.12.2020 р. ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.310 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.07.2021 р. ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці, сума заподіяної злочином шкоди за вчинення вказаного кримінального правопорушення складає 530 гривень.

Вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.08.2021 р. ОСОБА_5 засуджено за ст.395 КК України до покарання у виді арешту на строк 2 місяці.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львів від 17.11.2021 р. вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.08.2021 р. приведено у відповідність та на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.08.2021 р. більш суворим призначеного вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.07.2021 р. остаточно визначено покарання у виді позбавленян волі на строк 3 роки 3 місяці.

Згідно з п. 13 ч. 1 статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно п. 2 ч. 2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з положеннями частини 2 статті 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно з ч. 6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»: установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2189 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: … прожитковий мінімум для працездатної особи: з 1 січня 2020 року - 2102 гривні, з 1 липня - 2197 гривень, з 1 грудня - 2270 гривень.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX та ст. 5 КК України, на момент вчинення (25.12.2020 р.) ОСОБА_5 діяння, за яке він засуджений вищевказаним вироком суду від 27 липня 2021 року, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 2270 грн. (1135*2=2270)

Встановлено, що вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27 липня 2021 року ОСОБА_5 на підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного судом обвинуваченому за даним вироком суду, частково приєднано невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 08.12.2020 року за ч. 2 ст. 310 КК України, та остаточне покарання ОСОБА_5 визначено у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці; ухвалоюШевченківського районного суду м.Львова від 17 листопада 2021 року, на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.08.2021 більш суворим покаранням призначеного за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.07.2021, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці

Суд також звертає увагу на те, що положеннями КК України та КПК України не передбачено можливості вирішення на стадії виконання питання про приведення вироку суду у відповідність до нового Закону, оскільки таке приведення фактично є скасуванням або зміною вироку, що виходить за межі повноважень суду, який не ухвалював зазначений вирок, на стадії його виконання, при цьому норми, на які посилається представник установи виконання покарань, передбачають лише можливість вирішення питання про звільнення засудженого від призначеного судом покарання.

Відтак, з урахуванням наведеного та, оскільки поглинення менш суворого покарання за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.08.2021 року більш суворим за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 27.07.2021 року із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, за яким відбуває покарання ОСОБА_5 , виключає можливість вирішення судом питання про звільнення останнього від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

На пiдставi Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст. 336, 537, 539 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання начальника Державної установи «Коломийська виправна колонія (№ 41)» Міністерства юстиції України про звільнення від покарання та пом`якшення покарання засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено о 15 год. 55 хв. 18 жовтня 2024 року.

Головуючий суддя : ОСОБА_1