В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" липня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 одноособово, розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до вимог ст.ст.381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №40001070 від 20.07.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

05.07.2002 року вироком Деснянського районного суду м.Києва за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільненого 19.07.2005 року з Ізяславської виправної колонії Хмельницької області на підставі п.2 ЗУ «Про амністію» від 31.05.2005 року;

23.02.2007 року вироком Подільського районного суду м.Києва за ч.1 ст.309 КК України на 1 рік позбавлення волі;

24.04.2007 року вироком Деснянського районного суду м.Києва за ч.2 ст.190 КК України, із застосуванням ст.71 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, 11.10.2008 року звільненого з Бучанської виправної колонії №85 умовно-достроково на 9 місяців 1 день;

03.12.2009 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ст.395 КК України, із застосуванням ст.71 КК України на 1 рік позбавлення волі;

20.01.2010 року вироком Деснянського районного суду м.Києва за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, із застосуванням ч.ч.1, 4 ст.70 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

16.05.2011 вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч.2 ст.309 КК України, із застосуванням ст.71 КК України на 5 років позбавлення волі, 17.10.2014 року звільненого з Софіївської виправної колонії Запорізької області №55 по відбуттю строку покарання;

24.12.2015 року вироком Дергачівського районного суду Харківської області за ч.2 ст.296, ч.1 ст.122 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України на 2 роки позбавлення волі, 27.01.2016 року звільненого з Харківського СІЗО №27 по відбуттю строку покарання на підставі ухвали Дергачівського районного суду Харківської області;

15.05.2018 року вироком Деснянського районного суду м.Києва за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі, 13.06.2019 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України на 2 роки, звільненого 22.10.2019 року по відбуттю строку покарання;

21.04.2020 року вироком Деснянського районного суду м.Києва за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі,

із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

15.07.2021 року ухвалою Печерського районного суду скасовано іспитовий строк випробування та прийнято рішення про направлення засудженого для відбування покарання за вироком Деснянського районного суду м.Києва від 21.04.2020 року,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, шляхом вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 20.07.2024 року, приблизно о 10 годині 00 хвилин, знаходячись за адресою: м.Київ, вул. Харківське Шосе, 5, помітив на землі фрагмент блістера з двома пігулками білого кольору.

Будучи особою, яка періодично вживає наркотичні засоби, ОСОБА_2 , усвідомлюючи, що пігулки білого кольору, які знаходились в блістері можуть містити в собі наркотичний засіб, діючи без мети збуту, підняв із землі, знайдений ним фрагмент блістера з двома пігулками білого кольору, чим безоплатно незаконно придбав наркотичний засіб, який поклав до задньої правої кишені своїх штанів та став незаконно зберігати при собі вказаний наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) для власного вживання без мети подальшого збуту.

Того ж дня, 20.07.2024 року, приблизно об 11 годині 18 хвилин, працівниками поліції, за адресою: м.Київ, вул. Володимира Сосюри, 6, було зупинено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що зберігає при собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон).

В подальшому, 20.07.2024 року, в період часу з 11 години 18 хвилин до 11 години 53 хвилини, під час проведення огляду місця події, що проводився на ділянці місцевості за адресою: м. Київ, вул. Володимира Сосюри, 6, ОСОБА_2 в присутності двох понятих, на прохання працівників поліції, добровільно видав, фрагмент блістера з двома пігулками білого кольору, що містили в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), який останній незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Згідно з даними висновку експерта № СЕ-19/111-24/42123-НЗПРАП від 24.07.2024 року:

Надані на дослідження дві пігулки білого кольору, містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон).

Загальна маса метадону (фенадону) в таблетках становить 0,044 г.

Метадон (фенадон), згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 2 Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці II», є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Згідно наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону (фенадон) у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме - 0, 02г.

Таким чином, ОСОБА_2 своїми умисними діями вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Частинами 2,3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором ОСОБА_3 долучено клопотання, про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Крім того, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_2 надав прокурору письмову заяву, про те, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Також, у вказаній заяві зазначив, про його обізнаність в тому, що в разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Поряд з цим, у відповідній заяві, наявній в матеріалах кримінального провадження, захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_4 засвідчено добровільність та беззаперечність визнання винуватості обвинуваченим, в тому числі підтверджено його згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII, те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_2 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд приходить до висновку про можливість розгляду даного обвинувального акту в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України, тобто вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_2 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_2 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_2 покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_2 , суд визнає щире каяття у вчиненні кримінального проступку та активне сприяння його розкриттю.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_2 є рецидив кримінальних правопорушень.

Також, суд враховує дані про особу ОСОБА_2 , який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше судимий, не є інвалідом І чи ІІ групи, не є особою, яка досягла пенсійного віку, спосіб життя, відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, відповідно до класифікації, визначеної ст.12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення проступку, а тому вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини першої статті 309 КК України у виді обмеження волі, оскільки відповідно до вимог ч.2 ст.65 вказаного Кодексу, визначене даним вироком покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень (злочинів, кримінальних проступків).

Крім того, оскільки кримінальний проступок, за який ОСОБА_2 засуджується даним вироком вчинив після постановлення вироку Деснянського районного суду м.Києва від 21.04.2020 року, яким він був засуджений за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі, враховуючи, що іспитовий строк випробування у виді 2-х років ОСОБА_2 вироком даного суду було скасовано ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 15.07.2021 року, остаточне покарання ОСОБА_2 , слід призначити відповідно до положень ст.71 КК України, з урахуванням положень ст.72 КК України.

Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Крім того, підлягають стягненню з ОСОБА_2 процесуальні витрати у розмірі 3029 гривень 12 копійок на користь держави за проведення по справі експертизи матеріалів, речовин та виробів.

Питання про долю речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання за цей кримінальний проступок у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання ОСОБА_2 за цим вироком з урахуванням положень ст.72 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Деснянського районного суду м.Києва від 21.04.2020 року та остаточно призначити ОСОБА_2 до відбуття 2 (два) роки 2 (два) місяці позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_2 процесуальні витрати у розмірі 3029 гривні 12 копійок на користь держави за проведення по справі експертизи матеріалів, речовин та виробів.

Строк покарання ОСОБА_2 обчислювати з моменту фактичного затримання пов`язаного з направленням для відбування покарання останнього за цим вироком.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази у кримінальному проваджені: оптичний диск DVD-R із відеозаписом огляду місця події, який приєднаний до матеріалів кримінального провадження - зберігати при матеріалах кримінального провадження, як джерело доказів; наркотичний засіб, обіг якого обмежено -метадон (фенадон), масою 0, 044 г., який знаходиться на зберіганні в камері схову Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: