Справа № 545/4571/23
Провадження № 1-в/545/666/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.10.2024 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві подання Полтавського районного відділу № 1 філії ДУ «Центру пробації» в Полтавській області про приведення вироку Полтавського районного суду Полтавської області від 20.02.2024 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18.07.2024 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава Полтавської області, громадянина України, українця, на утриманні неповнолітніх дітей не має, з повною вищою освітою, пенсіонера, інваліда 2 групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: вироком Київського районного суду м. Полтави від 02.11.2023 за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, ст.75 КК України звільнений з випробувальним терміном 1 рік, ст.76 КК України,

засудженого 20.02.2024 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч. 4 ст. 185, ст. 69, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України приєднано покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 02.11.2023 року та остаточно призначено 5 (п`ять) років позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 рік,-

В С Т А Н О В И В:

Полтавський районний відділ № 1 філії ДУ «Центру пробації» в Полтавській області звернувся до суду з поданням про приведення вироку Полтавського районного суду Полтавської області від 20.02.2024 стосовно ОСОБА_4 у відповідність до вимог закону та звільнення від призначеного покарання. Подання вмотивоване тим, що 09.08.2024 набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів». Так, з 09.08.2024 за крадіжку чужого майна, шахрайство, привласнення та розтрату чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, настає відповідальність за ст. 51 КУпАП. Відтак, за таких обставин, дії ОСОБА_4 відносяться до адміністративного правопорушення.

Від засудженого ОСОБА_4 до суду надійшла заява про розгляд подання без його участі, подання підтримав та прохав його задовольнити.

Від представника пробації до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника органу пробації, подання підтримала, прохала задовольнити.

Прокурор подання підтримав, просив задовольнити.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню за таких підстав.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон). Законом змінено поняття «вартості вкраденого майна» для визначення кримінальної караності крадіжки, як ознаки складу злочину, передбаченого ст. 185 КК України, що призвело до часткової декриміналізації умисних діянь, які виражені в умисному викраденні чужого майна. До набрання чинності вказаним Законом, кримінально караною вважалася крадіжка, виходячи з розміру понад 0,2 неоподатковуваного мінімуму, який за нормами адміністративного та кримінального законодавства для кваліфікації злочинів чи правопорушень, встановлювався з суми неоподатковуваного мінімуму на рівні податкової соціальної пільги.

До набрання чинності вказаним Законом, кримінально караною вважалася крадіжка, виходячи з розміру понад 0,2 неоподатковуваного мінімуму, який за нормами адміністративного та кримінального законодавства для кваліфікації злочинів чи правопорушень, встановлювався з суми неоподатковуваного мінімуму на рівні податкової соціальної пільги.

Так, підпунктом 169.1.1 статті 169 визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Податкова соціальна пільга визначена підпунктами 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року. Податкова соціальна пільга дорівнює 50 % розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, а прожитковий мінімум встановлюється законом станом на 01 січня поточного року. Таким чином, зазначеним Законом крадіжки на суму, що не перевищують на момент вчинення правопорушення у 2024 році - 3028 грн, у 2023 -2684 грн, у 2022 - 2481 грн, у 2021 році - 2270 грн, у 2020 році - 2102 грн., віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 20.02.2024 рокувизнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 4 (чотирьох) років 10 (десяти) місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим за вироком Київського районного суду м. Полтави від 02.11.2023 року призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Як вбачається зі змісту вироку, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, 27.08.2023 року на суму 1238 грн., що станом на день вчинення крадіжки складає суму, яка менша, ніж два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2684 грн).

Вироком Київського районного суду м. Полтави від 02.11.2023 ОСОБА_4 засуджена за ч. 2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років; на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Як вбачається зі змісту вироку, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану: 30.08.2023 року на суму 3124,57 грн., що станом на день вчинення крадіжки складає суму, яка більше ніж два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2684 грн).

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі №0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи, що ОСОБА_4 за вироком від 20.02.2024 року Полтавського районного суду Полтавської області, вчинив крадіжку завдавши потерпілим матеріальну шкоду на суму, яка менша, ніж два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинене діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність приведення вироку суду у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засудженого на підставі ч.2 ст.74 КК України від призначеного вироком від 20.02.2024 року Полтавського районного суду Полтавської області покарання за вчинення кримінально-караного на день вчинення крадіжки, залишивши покарання, призначене за вироком Київського районного суду м. Полтави від 02.11.2023 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років; на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ,суд,-

УХВАЛИВ:

Подання Полтавського районного відділу № 1 філії ДУ «Центру пробації» в Полтавській області - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного йому вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 20.02.2024 року у виді 4 (чотирьох) років 10 (десяти) місяців позбавлення волі.

Виконувати окремо вирок Київського районного суду м. Полтави від 02.11.2023 року якимОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років; на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1