Справа № 753/1409/22 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/2406/2024 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

представника КМДА ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Дарницької окружної прокуратури ОСОБА_13 на вирок Дарницького районного суду міста Києва від 12 квітня 2023 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого маючого на утриманні неповнолітню доньку 2007 року народження, зареєстрованого та проживаючогор за адресою: АДРЕСА_1 , працючого директором комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва", раніше не судимого;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Ісайки, Богуславського району, Київської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, маючої на утриманні неповнолітню дочку 2006 року народження, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , працюючої головним бухгалтером комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва", раніше не судимої,-

визнано невинуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Як встановлено судом першої інстанції, органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що відповідно до розпорядження Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації № 249 від 14.04.2016 р. призначений на посаду директора комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» (ЄРДПОУ 39604270), юридична адреса: м. Київ, Харківське шосе, 148-А.

Так, директор комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» ОСОБА_7 є службовою особою.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», директор комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» ОСОБА_7 є суб`єктом, на який поширюється дія Закону.

Так, ОСОБА_7 , являючись службовою особою, та відповідно до статуту здійснює керівництво діяльністю комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», розпоряджається коштами в межах затвердженого кошторису витрат, видає у межах компетенції накази, розпорядження організовує і контролює їх виконання та, на якого покладено обов`язок з виконання адміністративно - господарських функцій, в порушення вимог чинного законодавства, шляхом зловживання службовим становищем, за попередньою змовою з головним бухгалтером підприємства ОСОБА_14 , вчинив розтрату чужого майна, яке перебувало в його віданні, у великих розмірах при таких обставинах.

Так, директор КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» ОСОБА_7 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебував на робочому місці у приміщенні комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» (ЄРДПОУ 39604270), яке розташоване за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 148-А, де у нього виник умисел на розтрату чужого майна, яке перебувало у його віданні.

З метою реалізації свого злочинного умислу, директор комунального підприємства ОСОБА_7 , перебуваючи на робочому місці, достовірно знаючи про відсутність наказу про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці, та, в порушення вимог Постанови КМУ №442 від 01.08.1992 «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці», п. 2.4.8 Колективного договору (зі змінами), та ст. 15 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР узгодив з головним бухгалтером підприємства ОСОБА_8 , спільні злочинні дії про проведення безпідставного нарахування доплат працівникам КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» за шкідливі та важкі умови праці, за відсутності відповідного наказу, тобто вступив у попередню змову з останньою.

В свою чергу, головний бухгалтер КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» ОСОБА_8 реалізуючи спільні та узгоджені з ОСОБА_7 спільні дії, безпідставно внесла дані по доплаті за шкідливі та важкі умови праці до розрахункових відомостей по заробітній платі працівникам підприємства, які у подальшому, маючи право першого підпису на підприємстві, будучи матеріально відповідальною особою, зловживаючи службовим становищем, затвердив своїм підписом директор комунального підприємства ОСОБА_7 .

У подальшому, в результаті умисних злочинних дій директора комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» ОСОБА_7 та головного бухгалтера ОСОБА_8 , за період з 15.07.2020 по 31.08.2020 було здійснено безпідставні виплати доплат за шкідливі та важки умови у сумі 470288,40 грн., у тому числі за липень (з 15.07.2020 по 31.08.2020) 179297,89 грн. та серпень 103463,45 грн. та, як наслідок - зайво перераховано коштів до державних цільових фондів ЄСВ в сумі 103463,45 грн., тим самим завдано матеріальної шкоди у великих розмірах комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» на загальну суму 573751,85 грн.

ОСОБА_8 , відповідно до наказу №250 від 15.04.2016 призначена на посаду головного бухгалтера комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» (ЄРДПОУ 39604270), юридична адреса: м. Київ, Харківське шосе, 148-А, та є службовою особою, на яку відповідно до п. 7 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та типового положення про бухгалтерську службу бюджетної установи, покладені адміністративно-господарські обов`язки по забезпеченню організації бухгалтерського обліку на підприємстві та контролю за раціональним, економічним використанням всіх видів ресурсів, та знаючи обов`язки, які виконує головний бухгалтер відповідно до посадової інструкції.

Відповідно до п. 8.6 статуту Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» головний бухгалтер несе персональну відповідальність за додержання порядку ведення та достовірність бухгалтерського обліку та фінансової звітності.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції», головний бухгалтер комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» ОСОБА_15 є суб`єктом, на який поширюється дія Закону.

Так, ОСОБА_8 , являючись службовою особою в порушення вимог чинного законодавства, шляхом зловживання службовим становищем, за попередньою змовою з директором підприємства ОСОБА_7 вчинила розтрату чужого майна у великих розмірах при наступних обставинах.

Так, головний бухгалтер КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» ОСОБА_8 , у невстановлений до судовим розслідуванням час, перебуваючи на робочому місці у приміщенні комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» (ЄРДПОУ 39604270), за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 148-А, з метою реалізації свого злочинного умислу, вступила у злочинну змову з директором комунального підприємства ОСОБА_7 , достовірно знаючи про відсутність наказу про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці, та в порушення вимог Постанови КМУ № 442 від 01.08.1992 «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці», п. 2.4.8 Колективного договору (зі змінами), та ст. 15 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №Ю8/95-ВР, узгодивши з директором підприємства ОСОБА_16 , спільні злочинні дії про проведення безпідставного нарахування доплат працівникам КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» за шкідливі та важкі умови праці, за відсутності відповідного наказу, тобто вступив у попередню змову з останньою.

В подальшому, реалізуючи злочинний умисел, направлений на розтрату чужого майна, головний бухгалтер КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» ОСОБА_17 , реалізуючи спільні та узгоджені з ОСОБА_7 , безпідставно внесла дані по доплаті за шкідливі та важкі умови праці до розрахункових відомостей по заробітній платі працівникам підприємства, які у подальшому, маючи право першого підпису на підприємстві, будучи матеріально відповідальною особою, зловживаючи службовим становищем, затвердив своїм підписом директор комунального підприємства ОСОБА_7 .

У подальшому, в результаті умисних злочинних дій головного бухгалтера ОСОБА_8 та директора комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» ОСОБА_7 за період з 15.07.2020 по 31.08.2020 було здійснено безпідставні виплати доплат за шкідливі та важки умови у сумі 470288,40 грн., у тому числі за липень (з 15.07.2020 по 31.08.2020) 179297,89 грн. та серпень 103463,45 грн. та як наслідок зайво перераховано коштів до державних цільових фондів ЄСВ в сумі 103463,45 грн., тим самим завдано матеріальної шкоди у великих розмірах комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» на загальну суму 573751,85 грн.

Дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 191 КК України, як розтрата чужого майна, шляхом зловживання службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.

Вироком Дарницького районного суду міста Києва від 12 квітня 2023 року ОСОБА_7 визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України та виправдано, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад зазначеного кримінального правопорушення. ОСОБА_8 визнано невинуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України та виправдано, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що в діянні обвинуваченої є склад зазначеного кримінального правопорушення. Витрати на проведення судово-економічної експертиз в розмірі 27 000 грвень - віднесено в рахунок Державного бюджету України.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, прокурор Дарницької окружної прокуратури ОСОБА_13 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Дарницького районного суду міста Києва від 12.04.2023 скасувати та ухвалити новий вирок, яким:

- визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України та призначити покарання у вигляді 7 років позбавлення волі із забороною займати посади, пов`язані з адміністративно - господарськими функціями на 3 роки;

- визнати винною ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України та призначити покарання у вигляді 7 років позбавлення волі із забороною займати посади пов`язані з повного індивідуальною матеріальною відповідальністю та проведення фінансових операцій на 3 роки.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що оскаржуваний вирок є незаконним та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а також неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Прокурор звертає увагу, що в ході судового розгляду зазначеного кримінального провадження, стороною захисту 26.10.2022 долучено завірені копії матеріалів, які відкриті процесуальному керівнику безпосередньо перед судовим засіданням, серед яких наявний Наказ КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва» від 28.12.2019 №575 «Про склад постійно діючої атестаційної комісії для проведення атестації робочих місць за умовами праці» та перелік робочих місць, робіт, професій і посад, працівникам яких підтверджено право на передбачені законодавством пільги та компенсації.

В свою чергу, 29.11.2022 за клопотанням процесуального керівника, судом витребувано оригінали зазначених документів з метою дослідження їх в судовому засіданні.

За результатами огляду оригіналів наданих документів 07.12.2022 встановлено, що вони датовані 2015, 2017, 2019 та 2020 роками, тобто з моменту їх виготовлення і до дати судового засідання пройшло 7, 5, 3 та 2 роки відповідно.

Окрім цього, оглянуті документи виготовлені на білому папері, не містять на собі характерної «жовтизни», що з`являється зі старінням паперу та не містять слідів користування ними.

Також, під час проведення перевірки Північним офісом Держаудитслужби, за результатами якої складено акт №11-30/258 від 30.04.2021 зазначений Наказ від 28.12.2019 №575 «Про склад постійно діючої атестаційної комісії для проведення атестації робочих місць за умовами праці» не досліджувався та на запит Дарницької окружної прокуратури міста Києва в кримінальному провадженні № 0000125 від 16.09.2021 з боку КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» не надавався.

Процесуальним керівником в судовому засіданні заявлено клопотання про призначення судової технічної експертизи документів з метою визначення давності виготовлення кожного документу.

Однак, судом 07.02.2023 було відмовлено в задоволенні клопотання, мотивуючи тим, що серед документів по яких прокурор просить провести експертизу є наказ КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" від 28.12.2019 року №575 "Про склад постійно діючої атестаційної комісії для проведення атестації робочих місць за умовами праці", наказ КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва" від 05.05.2015 року №31/3 "Про склад постійно діючої атестаційної комісії для проведення атестації робочих місць за умовами праці і за особливий характер праці", а також протоколи проведення досліджень та карти умови праці.

Серед зазначених документів немає наказу підприємства про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці, який фігурує у обвинуваченні, а тому немає підстав та доцільності у проведенні експертизи по документах які не мають прямого відношення до предмету доказування у кримінальному провадженні.

Окрім того, прокурор зазначає, що підчас судового розгляду зазначеного кримінального провадження, ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 08.08.2022 задоволено заяву захисника ОСОБА_10 про відвід прокурора ОСОБА_18 , на підставі рапорту якого внесено відомості до ЄРДР та скеровано до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000125 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_10 зробив висновок, що прокурору ОСОБА_18 було відомо, що вказані підписи були підроблені, а тому він є упередженим по відношенню до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у зв`язку із чим заявлено відвід.

Єдиною підставою для відводу прокурора слугував поданий на розгляд суду Висновок №890/08/2022 від 08.08.2022 за результатами проведення почеркознавчого дослідження підписів від імені ОСОБА_19 за заявою керівника АО «Нотар захист Груп».

Крім того, суду надано пояснення, що вказані документи не могли бути підроблені, оскільки їх візування першим заступником керівника Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_20 зроблено у присутності прокурора.

Однак, у порушення вимог матеріального права, суд не взяв до уваги вимоги законодавства, які ставляться для визнання експертного дослідження належним, допустимим доказом, зокрема вимогу щодо проведення експертизи оригіналів документів та виніс ухвалу про відвід прокурору Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_18 .

Прокурор звертає увагу, що Дарницькій окружній прокуратурі м. Києва було відомо, як із відповідей КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» гак із відповідей КМДА та Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, що виплати здійснювались за рахунок коштів підприємства, однак судом не прийнято до уваги, що, фактично, у комунальних підприємств не можуть бути власні кошти у повному розумінні власності.

Так, згідно положень статуту КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» і може мати власні кошти, але розпоряджатись ними на власний розсуд воно не може, оскільки Підприємство планує, використовує вказані кошти тільки під контролем і за погодженням із власником - Київською міською радою (Київською міською державною адміністрацією).

Враховуючи вищезазначене, а також враховуючи факт розтрати бюджетних коштів, органом досудового розслідування направлялись відповідні листи з метою залучення представників Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації так і КМДА у якості потерпілого у кримінальному провадженні.

Однак, через небажання вказаних осіб і з метою недопущення заподіяння шкоди інтересам територіальної громади м. Києва постановою прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_18 визнано КМДА у якості потерпілого у кримінальному провадженні.

Незважаючи на це, Дарницьким районним судом проігноровано факт залучення Київської міської державної адміністрації, у якості потерпілого, не вжито жодних заходів щодо забезпечення представника Київської міської державної адміністрації для участі у судовому засіданні з метою встановлення факту заподіяння шкоди інтересам територіальної громади м. Києва.

Натомість, у ході судового розгляду приймала участь на підставі довіреності, виданої від імені Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації - ОСОБА_12

Поруч з цим, судом не взято до уваги висновок експерта від 20.09.2021 за результатами проведення судово - економічної експертизи № 1-30/09/2021-сее у зв`язку з тим, що при її проведенні експерт фактично дає відповіді на правові питання, вдаючись у аналіз правильності проведення атестації, висловлює припущення якими наказами вона введена в дію та констатує, що термін доплат за шкідливі та важкі умови праці на підприємстві сплинув 14.07.2020, маючи при цьому у своєму розпорядженні обмежені документи, надані лише прокурором.

Відтак, прокурор зазначає, що документи, які направлено на експертне дослідження надано КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району міста Києва» і саме ці документи використовувались для проведення судово - економічної експертизи.

В свою чергу, захисник обвинуваченої ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_11 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких, посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги прокурора, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Крім того, захисники обвинувачених адвокат ОСОБА_10 та адвокат ОСОБА_9 подали правову позицію стосовно апеляційної скарги прокурора, в якій зазначають, що сторона захисту не погоджується з правовою позицією апелянта щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність судом першої.

Так, судом першої інстанції розглядався обвинувальний акт, щодо обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у скоєнні ними кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 191 КК України. Саме в межах згаданого обвинувачення здійснювався розгляд справи та виносився вирок.

Виходячи з положень ст. 413 КПК України Апелянт повинен був вказати який саме закон про кримінальну відповідальність суд першої інстанції застосував невірно, та який саме закон слід було застосовувати суду, або аргументувати факт неправильного тлумачення судом закону, який суперечить його точному змісту. Згадані аргументи у Скарзі відсутні, що свідчить про її формальність та не аргументованість.

Також, незгода прокурора з вироком, яким не взято до уваги висновок експерта від 20.09.2021 за результатами проведення судово-економічної експертизи не базується на вимогах закону та досліджених у суді матеріалів справи.

Крім цього, документи, які були предметом експертного дослідження, як це було встановлено під час судового розгляду, були отримані до внесення відповідної інформації до ЄРДР. І твердження Апелянта про те, що вони отримані «в порядку передбаченому законом», не базується як на законі так і на доказах сторони обвинувачення, які досліджувалися судом першої інстанції.

Відтак, сторона захисту вважає, що вирок Дарницького районного суду м. Києва від 12.04.2023 щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є законним і обґрунтованим, та таким, що був винесений без істотних порушень вимог кримінального процесуального закону а також з правильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Та вважають, що вирок слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Апелянта - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

пояснення представника потерпілого ОСОБА_12 , яка залишила вирішення даного питання на розсуд суду,

пояснення захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які заперечувати проти задоволення апеляційної скарги прокурора,

пояснення обвинуваченої ОСОБА_8 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора,

пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора,

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, та за відсутності клопотань про повторне дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Статтею 62 Конституції України гарантовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Зазначені права і свободи мають своє відображення у загальних засадах кримінального провадження, а саме у презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 17 КПК України полягає у тому, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому КПК України, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на користь такої особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.02.2019 р. № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 3682 КК України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачяться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.

Виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. п. 1 та 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

На переконання апеляційного суду, ухвалюючи виправдувальний вирок щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , суд першої інстанції дотримався зазначених вимог закону.

Мотивуючи своє рішення про виправдання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , суд першої інстанції зазначив, що стороною обвинувачення не доведено, що в діянні обвинувачених є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Суд, згідно вимог ст. 94 КПК України, у судовому засіданні перевірив зібрані під час досудового розслідування та судового провадження докази, на які посилалася сторона обвинувачення, оцінив їх з точки зору допустимості, належності, достовірності та достатності, надав належну оцінку як окремим доказам, так і їх сукупності, навів у оскаржуваному вироку детальний аналіз низки досліджених доказів.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, яке має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими згідно ст. 94 КПК України. Суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви й підстави для його ухвалення.

Згідно ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду стосовно того, що стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, здійснюючи оцінку кожного доказу за правилами ч. 1 ст. 94 КПК України - за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Статтею 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, за винятком випадків, визначених ч. 2 цієї статті, покладено на слідчого, прокурора та в установлених КПК України випадках на потерпілого.

Вказані вимоги закону суд першої інстанції виконав належним чином, взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, при цьому навів достатні та переконливі мотиви чому він приймає до уваги одні і відхиляє інші докази.

З матеріалів провадження вбачається, що суд провів судовий розгляд згідно з вимогами ч. 1 ст. 337 КПК України, тобто в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів диспозитивності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Ретельно перевіривши зібрані під час досудового розслідування та надані прокурором докази, на підставі яких ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачувались у вчиненні кримінального правопорушення, суд навів детальний аналіз усіх досліджених доказів, дав належну оцінку кожному з них і їх сукупності у взаємозв`язку, та зазначив, з яких підстав взяв до уваги одні докази і відкинув інші, й обґрунтовано дійшов висновку про ухвалення виправдувального вироку. При цьому, суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що в діянні обвинувачених є склад інкримінованого їм кримінального правопорушення.

Так, зі змісту доказів випливає, що у судовому засіданні місцевого суду обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України не визнав та показав суду, що працює керівником Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва». Доплати працівникам за шкідливі умови праці виплачувалися завжди та виплачуються у даний час. Розмір вказаних доплат встановлено у колективному договорі та наказі №67 від 14.07.2015 року. Зазначеним наказом визначено розмір доплат за шкідливі умови праці в залежності від професій. Вказаний наказ не є строковим та строк його дії нічим не обмежений. Окрім цього, не рідше одиного разу на п`ять років на підприємстві проводиться атестація робочих місць. Доплати працівникам за шкідливі умови праці в липні-серпні 2020 року були проведені на підставі колективного договору, наказу №67 від 14.07.2015 року та атестації робочих місць яка була проведена у квітні 2020 році. У жодну змову із ОСОБА_8 він не вступав, а лише виплатив працівникам грошові кошти які вони заробили та на які мають гарантоване законом право. Злочин ним би було вчинено якщо зазначені доплати за шкідливі умови праці він би не ви платив. Щодо доповідної записки ОСОБА_21 та наказу про притягнення останнього до матеріальної відповідальності то у вказаній ситуації він не розібрався та вважає зазначений наказ не до кінця обгрунтованим. Одним із мотивів підписання такого наказу були рекомендації перевіряючих та бажання швидшого та успішного завершення перевірки. У разі якщо ОСОБА_21 звернеться до нього із відповідною заявою то він цей наказ перегляне.

Допитана в судовому засіданні місцевого суду обвинувачена ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України не визнала та показала суду, що з 2017 року працює головним бухгалтером Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва». У липні-серпні 2020 року, як і зазвичай, працівникам була виплачена доплата за шкідливі умови праці. Розмір зазначеної доплати встановлено у колективному договорі та наказі від 2015 року. Остання перед виплатою атестація робочих місць була проведена у 2020 році на підставі наказу від 2019 року. Також обвинувачена зазначила, що жодних потерпілих у цій справі нема та бути не може, оскільки якщо навіть і припустити, що виплати здійснені із порушеням чинного законодавста то їх підприємсто є госпрозрахунковою організацією та виплачує заробітню плату, премії, доплати і надбавки із власних зароблених коштів.

Допитана в судовому засіданні місцевого суду представник Дарницької РДА ОСОБА_22 , підтвердила той факт, що Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» є госпрозрахунковою організацією і виплачує заробітню плату та інші виплати працівникам виключно із власних коштів.

Також, обґрунтовуючи вину ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, сторона обвинувачення посилалась на такі письмові докази, які були досліджені в судовому засіданні, а саме:

- даними, які відображено у Наказі № 249/к-тр. від 15.04.2016 року (т. 3 а.с. 130) з яких слідує, що ОСОБА_7 являється директора КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва». Фактичні дані які відображено у Наказі № 250/к-тр. Від 12.06.2017 року (т. 3 а.с. 145) з яких вбачається, що ОСОБА_8 являється головним бухгалтером КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва»;

- комплексом даних, які відображено у акті ревізії фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» за період з 01.01.2018 року по 31.12.2020 року (т.2 а.с. 16-119) з яких зокрема, вбачається, що в період з 15.07.2020 року по 31.08.2020 року працівникам Підприємства в недотримання вимог п. 4 постанови КМУ « 442 від 01.08.1992 року «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці», п. 2.4.8. Колективного договору (зі змінами) та ст. 15 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року (зі змінами та доповненнями) проводилось нарахування та виплата доплат за шкідливі та важкі умови праці, що призвело до безпідставних витрат Підприємства на суму 470 288, 40грн. та як наслідок зайвого перерахування коштів до державних цільових фондів в загальній сумі 103 463, 45 грн., чим завдано матеріальної шкоди (збитків) підприємству на загальну суму 573 751, 85 грн;

- даними які відображено у висновку експерта від 20.09.2021 року (т. 3 а.с. 110-119) з яких слідує, що в результаті проведення судово-економічної експертизи, експертом документально підтверджуються висновки акту перевірки Північного офісу Держаудитслужби № 11-30/258 від 30.04.2021 року щодо заподіяння матеріального збитку Комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» у розмірі 573751,85 гривень, у тому числі виплата доплат за шкідливі та важки умови у розмірі 470288,40 грн. та сплата єдиного соціального внеску у розмірі 103463,45 грн;

- даними, які відображено у Наказі № 67 від 14.07.2015 року (т. 2 а.с. 121, 130) із яких слідує, що підприємством було встановлено доплати за шкідливі умови праці 4% та 8% від посадового окладу в залежності від професії;

- комплексом даних, які відображено у Наказі № 331 від 22.09.2020 року (т. 2 а.с. 120) із яких слідує, що підприємством було затверджено чергову атестацію робочих місць за умовами праці по КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» та встановлено доплату за роботу у важких та шкідливих умовах праці в розмірі від 4% до 8% від посадового окладу в залежності від професії;

- даними, які відображено у регістрах бухгалтерського обліку за другу половину липня та серпня 2020 року по рахунку 66 «Розрахунки за заробітною платою» з деталізацією по кожному співробітнику (т. 2 а.с. 144-267, т. 4 а.с. 2-127);

- даними, які відображено у відомостях щодо нарахувань заробітної плати працівникам за період липень - серпень 2020 року (т. 3 а.с. 27-104);

- даними, які відображені у табелях обліку робочого часу в період з липня 2020 по серпень 2020 включно (т.4 а.с. 128-256);

- даними, які відображено у бухгалтерській довідці (т.2 а.с.122) з яких вбачається, що за період з 15.07.2020 року по 31.08.2020 року на підприємстві нараховано надбавку за шкідливість у сумі 470288,4 грн.: з 15.07 по 31.07.20 - 179297, 89 грн. - з 01.08 по 31.08.20 - 290990,51 грн. ЄСВ на надбавку за шкідливість - 103463,45 грн. Всього - 573751,85 грн.

- даними, які відображено в пояснювальній записці (т.2 а.с.123) з яких вбачається, що ОСОБА_21 , начальник відділу з охорони праці, цивільного захисту та пожежної безпеки, доповідає директору ОСОБА_7 , що ним при виконанні трудових обов`язків була заподіяна шкода підприємству та порушена посадова інструкція через невчасне завершення атестації та затвердження її результатів комісійно.

- комплексом даних, які відображено у наказі №68 від 03.03.2021 року (т.2 а.с.124) з яких вбачається, що ОСОБА_21 - начальника відділу з охорони праці, цивільного захисту та пожежної безпеки було притягнуто до матеріальної відповідальності відповідно до ст.132 Кодексу законів про працю України за шкоду заподіяну підприємству при виконанні трудових обов`язків та порушення посадової інструкції.

Зміст досліджених судом першої інстанції доказів правильно відображено у оскаржуваному вироку, а висновки суду з приводу оцінки цих доказів відповідають фактичним обставинам.

Відтак, суд першої інстанції всебічно дослідивши всі обставини даного кримінального провадження та оцінивши кожний зібраний під час досудового розслідування доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність доказів обвинувачення з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про те, що їх не можна покласти в основу обвинувального вироку, оскільки як самі по собі, так і у сукупності - прямо чи опосередковано не підтверджують існування обставин, про які зазначено в обвинувальному акті, а доводи апеляційної скарги прокурора таких висновків не спростовують.

В поданій апеляційній скарзі прокурор просив, в порядку ч. 3 ст. 404 КПК України, провести часткове дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження разом з тим, під час апеляційного розгляду прокурором не заявлено жодних клопотань, зокрема про повторне дослідження доказів та часткове дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження.

Так, за обвинувальним актом у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , являючись службовою особою, та відповідно до статуту здійснює керівництво діяльністю комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», розпоряджається коштами в межах затвердженого кошторису витрат, видає у межах компетенції накази, розпорядження організовує і контролює їх виконання та, на якого покладено обов`язок з виконання адміністративно - господарських функцій, в порушення вимог чинного законодавства, шляхом зловживання службовим становищем, за попередньою змовою з головним бухгалтером підприємства ОСОБА_8 , вчинив розтрату чужого майна, яке перебувало в його віданні, у великих розмірах.

За обвинувальним актом у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , являючись службовою особою в порушення вимог чинного законодавства, шляхом зловживання службовим становищем, за попередньою змовою з директором підприємства ОСОБА_7 вчинили розтрату чужого майна у великих розмірах.

Дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 органами досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 191 КК України, як розтрата чужого майна, шляхом зловживання службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.

Як вірно констатовано судом першої інстанції, сама по собі розтрата, як форма об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 191 КК України, які інкримінована ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , передбачає незаконне і безоплатне обернення винним чужого майна, яке йому ввірене чи перебувало в його віддані, на користь третіх осіб. Разом з тим, як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду, доплати за шкідливі умови праці в період липень-серпень 2020 року були здійсненні у чіткій відповідності до вимог чинного законодавства, а відтак вказані доплати були виплачені законно та, відповідно у діях ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відсутня об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України. Крім того, сама по собі розтрата передбачає безоплатне обернення винним чужого майна, яке йому ввірене чи перебувало в його віддані, на користь третіх осіб, однак, у даному конкретному випадку, доплати працівникам за шкідливі умови праці здійсненні не безоплатно, а за фактично відпрацьований час, тому немає підстав стверджувати про такий елемент розтрати, як форми об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 191 КК України як безоплатність, та відповідно і склад злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Колегія суддів критично ставиться до доводів прокурора про те, що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги висновок експерта №890/08.2022 від 08.08.2022 та пояснення захисника ОСОБА_10 і прийняв рішення про відвід прокурора ОСОБА_18 , оскільки, процесуальне рішення про відвід прокурора, ухвалене в рамках даного кримінального провадження, на думку колегії суддів жодним чином не впливає на правильність висновків суду першої інстанції та в цілому не може бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення. Крім того, не погодження прокурора з рішенням суду про відвід прокурора ОСОБА_18 від розгляду кримінального провадження, не може свідчити про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а також про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, тобто порушенні положень ст. ст. 412, 413 КПК України.

Також не обґрунтованими є доводи прокурора про те, що суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги висновок експерта №890/08.2022 від 08.08.2022, оскільки, як вбачається з матеріалів провадження вказаний висновок експерта не покладений в основу виправдувального вироку суду та стосується виключно питання про відвід прокурора ОСОБА_18 , відтак, не може свідчити про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону при ухвалені оскаржуваного судового рішення.

Доводи прокурора про те, що судом не взято до уваги висновок експерта від 20.09.2021 за результатами проведення судово-економічної експертизи № 1-30/09/2021-сее, а також про те, що судом першої інстанції не обґрунтовано визнано недопустимим доказом акту ревізії № 11-30/258 від 30.04.2021, оскільки вказані відомості стали підставою для внесення відомостей до ЄРДР у зв`язку з самостійним виявленням прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, що передбачено ст. 214 КПК України, є необґрунтованими, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 214 КПК України здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема витягів з ЄРДР (т.2 а.с. 1,2), відомості про кримінальне правопорушення були внесені 16.09.2021.

Разом з тим, супровідний лист Північного офісу Держаудитслужби на звернення працівника Дарницької окружної прокуратури м. Києва направлені документи на 111 аркушах з описом. Як вбачається з письмової резолюції першого заступнка керівника Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_23 , 10.09.2021 вказані документи передані прокурору ОСОБА_18 . З опису ревізії фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» за період з 01.01.2018 по 31.12.2020 (т. 2 а.с. 15), вбачається, що на 111 арк. Дарницькою окружною прокуратурою м. Києва отримано копії 8 додатків, а саме: акту ревізії фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» за період з 01.01.2018 по 31.12.2020; наказ КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» про встановлення доплати за шкідливі умови праці від 14.07.2015; наказ КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» про встановлення доплати за шкідливі умови праці від 22.09.2020; бухгалтерська довідка щодо безпідставного нарахування надбавки за шкідливість; пояснення начальника відділу з охорони праці, цивільного захисту та пожежної безпеки Підприємства ОСОБА_21 ; наказ КП Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» від 03.03.2021; квитанція щодо зарахування коштів від 02.04.2021; платіжне доручення від 02.04.2021. Зазначені документи були сформовані 03.09.2021.

Відтак, документи, які були предметом експертного дослідження, як вірно встановлено під час судового розгляду судом першої інстанції, були отримані до внесення відповідної інформації до ЄРДР.

На противагу доводам прокурора щодо потерпілого в кримінальному провадженні, колегія суддів в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що прокурору було достеменно відомо, як із відповідей самого Комунального підприємства «Керуючи компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» так і з відповідей КМДА та Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, що виплати за важкі та шкідливі умови праці здійснювалися за рахунок коштів підприємства від здійснення господарської діяльності, як це зазначено в обвинувальному акті, однак із незрозумілих причин потерпілим у кримінальному провадженні визначено територіальну громаду м. Києва в інтересах якої виступає КМДА, без факту заподіяння шкоди та відповідних заяв. Вказаний висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Колегія суддів звертає увагу на те, що при вирішенні питання про вину обвинуваченої особи не можна виходити з припущень, а можна лише з належних доказів, які підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, за умов усунення всіх суперечностей, що мають місце, та відсутності будь-яких сумнівів у тому, що вина обвинуваченої особи доведена.

У справах "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21 квітня 2011 року та "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанїї" від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що "суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумним сумнівом" і така "доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою".

Відповідно до змісту ст. 92 КПК України обов`язок доказування покладений на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом, чого в даному кримінальному провадженні зроблено не було.

При цьому положеннями ст. 94 КПК України встановлено обов`язок суду за його внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінювати кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як убачається зі змісту оскаржуваного вироку, суд першої інстанції, дотримуючись принципу змагальності та диспозитивності, повно та об`єктивно встановив фактичні обставини, дослідив надані сторонами докази та оцінив їх з точки зору належності та допустимості.

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК).

Враховуючи викладене, імперативність приписів ст. 17 КПК та неспроможність зазначених у апеляційній скарзі доводів прокурора, суд, керуючись ст. 373 КПК України, правомірно ухвалив виправдувальний вирок.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що надані та досліджені в судовому засіданні докази як кожний окремо, так і в їх сукупності, не дозволяють зробити однозначний та беззаперечний висновок «поза розумним сумнівом» про винуватість обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у розтраті чужого майна, шляхом зловживання службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, а тому суд першої інстанції у відповідності до вимог, передбачених ст. 17 КПК України та ст. 62 Конституції України тлумачить усі сумніви на користь обвинувачених, а відтак ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підлягали виправданню за недоведеністю, що в діянні обвинувачених є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, і з таким висновком та такою оцінкою доказів погоджується апеляційний суд.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що виправдувальний вирок відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 необхідно скасувати через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення, а також через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнати винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. ст. 191 КК України, не знайшли свого об`єктивного підтвердження в суді апеляційної інстанції та спростовуються доказами та висновками, які належним чином оцінені місцевим судом із зазначенням причин, чому докази сторони обвинувачення не взяті до уваги.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора Дарницької окружної прокуратури ОСОБА_13 .

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які є підставою для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції.

На підставі наведеного, колегія суддів залишає без задоволення апеляційну скаргу прокурора Дарницької окружної прокуратури ОСОБА_13 , а вирок Дарницького районного суду міста Києва від 12 квітня 2023 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Дарницької окружної прокуратури ОСОБА_13 - залишити без задоволення.

Вирок Дарницького районного суду міста Києва від 12 квітня 2023 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4