У Х В А Л А

про повернення касаційної скарги

04 листопада 2024 року

м. Київ

справа №344/63/20

провадження №51-1495ск22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду (далі - Суд):

головуюча ОСОБА_1 ,

судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 22 травня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій виклав вимогу про перевірку вказаного судового рішення.

Верховний Суд ухвалою від 16 вересня 2024 року касаційну скаргу засудженогозалишив без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) і надав строк для усунення недоліків протягом 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали.

Також засудженому роз`яснено, що в разі невиконання цих вимог у встановлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.

У межах встановленого строку ОСОБА_4 знову звернувся до Суду з касаційною скаргою, однак не усунув недоліки, зазначені в ухвалі.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Проте наведених положень процесуального закону засудженим не дотримано.

Так, у своїй касаційній скарзі ОСОБА_4 оспорює правильність оцінки судами доказів, на підставі яких постановлені судові рішення. Таким чином, засуджений просить дати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж її дали суди першої та апеляційної інстанцій, що згідно зі ст. 438 КПК України не є підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції.

Крім того, однією з підстав залишення касаційної скарги без руху, була її невідповідність положенням ч. 1 ст. 433 КПК України.

Так, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.

Такі вимоги мають узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Однак касаційна скарга засудженого в частині вимоги до суду касаційної інстанції не відповідає наведеним положенням ч. 1 ст. 436 КПК України, оскільки ОСОБА_4 , окрім іншого, виклав вимогу про скасування вироку

Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 грудня

2021 року, який не є предметом розгляду вказаного провадження, оскільки був скасований ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 11 січня

2023 року.

Крім того, порушуючи питання про закриття кримінального провадження, засуджений не зазначив у касаційній скарзі конкретних підстав для закриття кримінального провадження стосовно нього, передбачених у ст. 284 КПК України, а також не обґрунтував своїх доводів у цій частині.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

З огляду на це колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути засудженому.

Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 22 травня 2024 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3