Справа 556/2167/24
Номер провадження 1-в/556/278/2024
У Х В А Л А

про повернення клопотання

22.07.2024 року.

Володимирецький районний суд Рівненської області в особі судді ОСОБА_1 , розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_2 , який відбуває покарання в ДУ «Полицька ВК (№76)» про зарахування до строку покарання у вигляді позбавлення волі строку домашнього арешту у відповідності до ст.72 КК України, -

встановив:

ОСОБА_2 , який відбуває покарання у вигляді позбавлення волі в ДУ «Полицька ВК (№76)» звернувся до суду з клопотанням про зарахування до строку покарання у вигляді позбавлення волі строку домашнього арешту у відповідності до ст.72 КК України.

Вказане клопотання підлягає поверненню і не може бути розглянуте судом з огляду на такі обставини.

28 березня 2024 року набрав чинності Закону України Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань від 28.03.2023 № 3342-IX, яким було доповнено ст. 72 КК України частиною 7, згідно з якою "домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання.

Із урахуванням вказаних обставин, клопотання в частині зарахування судом у строк покарання засудженого ОСОБА_2 строку цілодобового домашнього арешту може бути задоволено.

Разом з тим, будь-яких доказів на підтвердження обставин, викладених в клопотанні, а саме відповідних ухвал слідчого судді чи суду про обрання ОСОБА_2 такого запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт, суду не надано.

Отримати самостійно такі докази суд не має змоги, виходячи з принципів законності, змагальності та диспозитивності.

Так, у відповідності до ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Як вбачається зі ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Таким чином, виходячи з наведеного, суд позбавлений можливості самостійно отримувати докази, а відтак і вирішити по суті клопотання засудженого.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.9, 22, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання засудженого ОСОБА_2 про зарахування до строку покарання у вигляді позбавлення волі строку домашнього арешту у відповідності до ст.72 КК України повернути.

Роз`яснити засудженому, що повернення клопотання не перешкоджає його повторному заявленню після усунення причин, що послужили підставою для повернення, а в даному випадку після наданню суду копії ухвал слідчого судді, суду, які б підтвердили факт обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та строк його дії.

Роз`яснити засудженому, що у відповідності до положень ст.ст.42, 43 КПК України він має право на захист, яке включає в себе право на першу вимогу мати захисника і зустріч із ним, а також право на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів для оплати такої допомоги.

Ухвала є остаточною і апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1