Справа № 278/3406/23
Провадження №1-кп/278/164/24
У Х В А Л А

іменем України

25 листопада 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження, несене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000285 від 17.05.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Близько 22 год. 21.04.2023 ОСОБА_4 , перебуваючи в кафе «Коржик», яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , на столі, який знаходиться у вказаному приміщенні, побачив мобільний телефон марки «ХІАОМІ» моделі «Redmi Al (220733 SG)», який належить ОСОБА_6 , після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у цей же день, час та місці ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до столу, з якого таємно викрав мобільний телефон марки «ХІАОМІ» моделі «Redmi Al (220733 SG)», вартістю 1875 грн.

Після чого, ОСОБА_4 , викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у тому, що своїми умисними протиправними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану, він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні захисник прокурор заявив клопотання про закриття провадження у зв`язку із набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», а обвинуваченого звільнити від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений та захисник дане клопотання підтримали.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Відповідно до положень даного Закону, дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за вчинення якої настає відповідальність, передбачена ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Станом на 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн., відповідно 50 відсотків від його розміру становить 1514 грн., а розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 3028 грн.

Отже, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вартістю до 3028 грн включно, є адміністративним правопорушенням.

Як вбачається із обвинувального акту обвинувачений вчинив крадіжку в розмірі вартості викраденого майна на суму 1875 грн.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у статті 5 КК України. Згідно із частиною першою цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили діяння до набрання законом чинності.

Аналогічна правова позиція була викладена 7 жовтня 2024 року Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 278/1566/21.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Зі змісту ч. 8 ст. 284 КПК України слідує, що закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо кримінального провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч.1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Судом роз`яснено обвинуваченому, що вказана підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому вони мають право на продовження судового розгляду у загальному порядку, та запитано його згоду на закриття провадження за таких обставин. Обвинувачений наполягав на закритті провадження, та підтримав клопотання заявлене його захисником, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та ті обставини, що відбулась декриміналізація вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024, та має зворотну дію в часі, із врахуванням наданої обвинуваченим згоди на закриття кримінального провадження, суд доходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 956 гривень слід віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів та документів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 8, 58 Конституції України, ст. ст. 3, 5 КК України, п. 4-1 ч. 1 ст. 284, ст.ст. 350, 369-372 КПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а кримінальне провадження № 0000285 від 17.05.2023 року закрити у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 956 гривень слід віднести на рахунок держави.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 24.05.2023 на мобільний телефон марки «ХІАОМІ REDMI A1 в корпусі голубого кольору, ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 скасувати.

Речовий доказ, а саме: мобільний телефон марки «ХІАОМІ REDMI A1 в корпусі голубого кольору, ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 повернути власнику.

Ухвала суду може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_7