Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1870/24
Провадження №: 1-кп/332/323/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2024 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000175 від 05.03.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має вищу освіту, не одруженого, неповнолітніх, малолітніх дітей дітей на утриманні не має, інваліда 3 групи , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126- 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи умисно, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , систематично, у період із 10.11.2023року по 26.01.2024 року, вчиняв домашнє насильство у формі фізичного та психологічного насильства відносно особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, спільно проживає, пов`язаний спільним побутом - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є його дядьком, що призвело до фізичних та психологічних страждань, розладу здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності та погіршення якості життя останнього, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10.11.2023, приблизно о 02 годині 50 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, протиправно, на підґрунті неприязних стосунків, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи настання таких наслідків, вчинив домашнє насильство у формі психологічного насильства відносно особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, тобто відносно особи, з якою спільно проживає, пов`язаний спільним побутом - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме погрожував останньому фізичною розправою, нецензурною лайкою принижував його честь та гідність, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілого. Відповідно до постанови Заводського районного суду міста Запоріжжя від 17.11.2023у справі № 332/6815/23, ОСОБА_4 визнанано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Окрім цього, встановлено, що 16.12.2023, приблизно о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, на підґрунті неприязних стосунків, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи настання таких наслідків, вчинив домашнє насильство у формі психологічного насильства відносно особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, тобто відносно особи, з якою спільно проживає, пов`язаний спільним побутом - ОСОБА_6 , а саме погрожував останньому фізичною розправою, нецензурною лайкою принижував його честь та гідність, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілого. Відповідно до постанови Заводського районного суду міста Запоріжжя від 06.02.2024 у справі № 332/81/24, ОСОБА_4 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 26.01.2024, приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у загальному коридорі буд. АДРЕСА_3 , а саме неподалік вхідної двері до кв. 9, діючи умисно, протиправно, на побутовому підгрунтті, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи настання таких наслідків, маючи умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, вчинив домашнє насильство у формі фізичного насильства відносно особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, тобто відносно особи, з якою спільно проживає, пов`язаний спільним побутом - ОСОБА_6 , який є його дядьком, завдав останньому один удар предметом схожим на ніж в область лівого стегна, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани нижньої третини лівого стегна, що кваліфікується як легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я менш, як 21 доба

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, щиро розкаявся суду пояснив, що він постійно конфліктує з дядьком ОСОБА_6 на побутовому грунті. В ході скандалів в дати, які указані в обвинувальному акті, він в стані алкогольного сп*яніння виражався в його бік нецензурною лайкою, погрожував фізичною расправою, та останнього разу поранив його ножем, в результаті чого він отримав тілесні ушкодження. ОСОБА_7 викликав поліцію і його притягували до адміністративної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив, що його племінник ОСОБА_4 часто ображає його, погрожує, 26.01.2024 він наніс йому поранення кухонним ножем. Своїми діями ОСОБА_4 спричиняє йому психологічні страждання, неможливість спокійно жити, приводить його до постійного стресу.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_4 доведена повністю та кваліфікує його дії за ст. 126-1 КК України, за ознаками домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства, щодо особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних страждань, розладу здоров*я, втрати працездатності та погіршення якості життя потерпілої особи.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Відповідно до п. п. 3, 6, 8, 14 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; особа, яка постраждала від домашнього насильства особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст.ст. 65 67 КК України суд при призначенні покарання враховує

ступінь тяжкості вчиненого злочину, який законодавцем віднесений до нетяжких злочинів ;

дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не має офіційного місця роботи, інвалід 3 групи, має постійне місце проживання, не має дітей, не одружений, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку в у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. З 2012 року був неодноразово оглянутий лікарем наркологом, в останнє 26.01.2024, діагноз психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання канабіоїдів, алкоголю. Вживання канабіоїдів зі шкідливими наслідками. Повна ремісія. Вживання алкоголю зі шкідливими наслідками.

обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття;

обставинами , що обтяжують покарання є вчинення злочину щодо особи похилого віку, особою, що перебуває у стані алкогольного сп*яніння.

Призначаючи покарання суд враховує вимоги ст. 65 КК України, згідно з якими особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень з урахуванням її особи, ступеня тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Як роз`яснено у п. 1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2015 призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п. 3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

У справі № 205/7091/16-к від 17 жовтня 2019 року Верховний Суд розтлумачив судову дискрецію у кримінальному судочинстві та звернув увагу на міжнародно-правове регулювання зазначеного інституту.

Так, поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду, принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, беручи до уваги позицію сторони обвинувачення у судових дебатах, згідно якої прокурор вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі цілком можливе за умови здійснення нагляду та застосування профілактичних та соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення і запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, а також те, що потерпілий не наполягав на суворій мірі покарання для обвинуваченого, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаного діяння, особу винного, який ніде не працює, є інвалідом 3 групи, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті 126-1 КК України.

Але враховуючи щире каяття обвинуваченого, його критичне ставлення до скоєного, позицію потерпілого, який просить призначити обвинуваченому не суворе покарання, наявність у обвинуваченого інвалідності 3 групи, суд вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання з випробувальним терміном в силу ст.ст. 75, 76 КК України.

Крім цього відповідно до ч. 2ст. 76 КК України на осіб, засуджених за злочини, пов`язані з домашнім насильством, суд може покласти інші обов`язки та заборони, передбачені статтею 91-1 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги обставини справи, з урахуванням того, що ОСОБА_4 вчинив злочин, пов`язаний з домашнім насильством, враховуючи обставини його вчинення, а саме систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводять до фізичних та психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілого, який є його дядькою, враховуючи інтереси потерпілого, суд вважає необхідним застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід та відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, направити обвинуваченого для проходження програми для кривдників строком на 2 місяці.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався, на даний час клопотань про обрання такого суду не подано, отже питання щодо нього судом не розглядається.

Речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Арешт на майно не накладався.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання , якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов*язки періодично з*являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти його про зміну місця проживання роботи або навчання.

Застосувати до ОСОБА_4 , обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1ст. 91-1 КК України у виді направлення його для проходження програми для кривдників на строк в 2 (два) місяці.

Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст. 390-1 КК України за умисне невиконання проходження програми для кривдників.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок подається до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд міста Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1