Справа № 461/8809/24
Провадження № 1-кс/461/6749/24
01.11.2024 року м.Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
старший слідчий відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням, в якому просить суд накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягатиме у тимчасовому позбавлені за ухвалою слідчого судді права на відчуження та розпорядження таким майном як: квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
В обгрунтування внесеного клопотання покликається на те, що в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що арешт, накладений на вищевказане нерухоме майно підозрюваного ОСОБА_5 , унеможливить підозрюваному чи іншим особам з числа його близьких родичів відчужити дане майно, та забезпечить у подальшому виконання судового рішення (вироку) в частині призначення покарання із конфіскацією майна.
Просить суд клопотання задоволити.
Слідчий у судове засідання не з`явився, оскільки у клопотанні просить суд проводити розгляд справи про накладення арешту на майно у його відсутності та у відсутності прокурора, а також без виклику власника майна. Клопотання підтримує та просить суд таке задоволити.
З метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника майна.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Зі змісту клопотання вбачається, що ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи, подальшого незаконного збагачення, у період з 06.09.2024 по 21.10.2024 вимагав та 21.10.2024 близько 15 год. 30 хв. одержав від ОСОБА_6 для себе та третьої особи неправомірну вигоду в сумі 13 000 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 21.10.2024 становило 539 500 грн. за здійснення ним впливу на прийняття рішення службовими особами Львівської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» про видачу висновку судово-психіатричної експертизи щодо наявності психічного захворювання у ОСОБА_7 , не можливості самостійно усвідомлювати нею значення своїх дій, керувати ними та потреби у постійному догляді за останньою та суддю Червоноградського міського суду Львівської області про прийняття рішення щодо визнання ОСОБА_7 недієздатною та призначення їй опікуна ОСОБА_6 , які відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є особами, уповноваженими на виконання функцій держави.
Так, не пізніше 06 вересня 2024 року (точний час органом досудового розслідування не встановлено) у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на отримання від ОСОБА_6 грошових коштів за здійснення ним впливу на прийняття рішення службовими особами Львівської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» про видачу висновку судово-психіатричної експертизи щодо наявності психічного захворювання у ОСОБА_7 , не можливості самостійно усвідомлювати нею значення своїх дій, керувати ними та потреби у постійному догляді за останньою та суддю Червоноградського міського суду Львівської області про прийняття рішення щодо визнання ОСОБА_7 недієздатною та призначення їй опікуна ОСОБА_6 , які відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є особами, уповноваженими на виконання функцій держави.
З метою реалізації вказаного злочинного умислу, ОСОБА_5 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та незаконного збагачення, перебуваючи 16 жовтня 2024 року біля відділення банку АТ «ПУМБ», що на проспекті Шевченка, 8 у м. Шептицький, під час розмови із ОСОБА_6 розповів останньому про те, що може допомогти останньому у звільненні з лав ЗСУ на законних підставах та поставив останньому вимогу щодо необхідності передачі йому неправомірної вигоди грошових коштів в сумі 13 000 доларів США, за його сприяння у вирішенні питання щодо наявності психічного захворювання у ОСОБА_7 та прийняття рішення щодо визнання ОСОБА_7 недієздатною та призначення їй опікуна ОСОБА_6 , як єдиного члена сім`ї.
ОСОБА_6 будучи поставленим у такі умови та не бажаючи у зв`язку з цим настання для себе негативних наслідків, був змушений погодитися на такі умови. Однак, розуміючи незаконність зазначених умов та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди є кримінально-караним діянням, не бажаючи бути притягненим до кримінальної відповідальності, ОСОБА_6 звернувся із заявою до правоохоронних органів та почав діяти під їхнім контролем, з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_5
21.10.2024 близько 14 год. 30 хв. ОСОБА_5 з корисливих мотивів, з метою власного збагачення та доведення свого злочинного умислу до кінця, перебуваючи в АТ «ПУМБ», а саме у відділенні № 1 у м. Червоноград, що знаходиться на пр. Шевченка, 8/23 у місті Шептицький Львівської області, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою реалізації злочинного умислу спрямованого на особисте протиправне збагачення, у підсобному приміщенні АТ «ПУМБ» одержав від ОСОБА_6 для себе та третьої особи неправомірну вигоду в сумі 13 000 доларів США, за його вплив на прийняття рішення службовими особами Львівської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» про видачу висновку судово-психіатричної експертизи щодо наявності психічного захворювання у ОСОБА_7 , не можливості самостійно усвідомлювати нею значення своїх дій, керувати ними та потреби у постійному догляді за останньою та суддю Червоноградського міського суду Львівської області про прийняття рішення щодо визнання ОСОБА_7 недієздатною та призначення їй опікуна ОСОБА_6 , які відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» є особами, уповноваженими на виконання функцій держави.
Після цього, предмет неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 13 000 доларів США вилучений в ході обшуку за місцем здійснення службової діяльності ОСОБА_5 , а саме: на АДРЕСА_2 , а останній затриманий працівниками правоохоронних органів, у порядку ст. 208 КПК України
22 жовтня 2024 року про підозру в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Себечів Сокальського району Львівської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, не адвоката, не депутата, з вищою освітою, керуючого відділення банку АТ «Перший український міжнародний банк».
Санкція ч. 3 ст. 369-2 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з конфіскацією майна, що відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Відповідно до ч.2 ст.59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в цьому кодексі.
Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині КК України. Перелік майна, що не підлягає конфіскації, визначається законом України.
З метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання виникла необхідність у накладені арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 , наявність якого встановлено під час досудового слідства, а саме: квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та яка відповідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , згідно договору купівлі-продажу № 969, виданого 15.07.2020 приватним нотаріусом Червоноградського міського нотаріального округу ОСОБА_8
Ч.2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладено на нерухоме майно і рухоме майно, гроші, які перебувають у власності підозрюваного з метою забезпечення можливої конфіскації майна.
За ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Слідчим доведено, що метою накладення арешту на майно є виконання завдань кримінального провадження, зокрема застосування можливої конфіскації майна. Оскільки, ОСОБА_5 в разі визнання його винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, яке відповідно до ч. 6 ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, та за яке загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.
Арешт на вище вказане майно, як тимчасово вилученого майна є розумним та співрозмірним обмеженням права власності щодо виконання завдання кримінального провадження відповідно до ст.2 КПК України.
Таким чином, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.
Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане.
Незастосування арешту майна із позбавленням права на відчуження та розпорядження, може привести до настання наслідків, які перешкоджатимуть застосувати конфіскацію майна.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягатиме у тимчасовому позбавлені за ухвалою слідчого судді права на відчуження та розпорядження таким майном як: квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1