1Справа № 335/6690/24 1-кс/335/3558/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 , подане у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000251 від 23.02.2024 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей чи осіб похилого віку не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 30.11.1995 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 81, ч. 2 ст. 140 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 45 КК України призначено іспитовий термін строком 1 рік;

2) 17.06.1998 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 81, ст. 42 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. 16.10.1998 року звільнений з місць позбавлення волі на підставі ст. 3 ЗУ «Про амністію»;

3) 06.08.1999 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. 04.11.2000 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

4) 30.10.2002 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 т. 15 ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. 01.07.2005 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

5) 10.11.2006 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ст. 7 КПК України справу закрито;

6) 26.12.2007 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. 31.03.2008 року Апеляційним судом Запорізької області відмінено вирок. 14.01.2009 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя переглянуто вирок та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. 31.12.2010 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

7) 25.01.2013 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 353 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

8) 06.10.2016 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки. 20.04.2018 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;

9) 30.05.2019 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 3 роки, 17.12.2019 року вирок переглянуто Запорізьким апеляційним судом та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки;

10) 10.03.2020 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки, частково приєднано покарання за вироком Запорізького апеляційного суду від 17.12.2019 року та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 2 місяці. 13.10.2022 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_6 , звернулася до суду з даним клопотанням погодженим прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб з утриманням у ДУ Запорізький слідчий ізолятор № 10 м. Запоріжжя.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що упровадженні слідчого відділення Відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.02.2024 за №0000251.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи, що Указами Президента України на всій території України з 24.02.2022 року введено військовий стан, на період дії якого впроваджено ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» заходи правового режиму воєнного стану, будучи неодноразово засудженим за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 17.04.2024 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні закладу «Зебра», що розташований за адресою: м. Запоріжжя бул. Шевченка, 65 , діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, в умовах воєнного стану, скориставшись тим, що за його діями не спостерігають сторонні особи, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_7 спав на стільці за столом вказаного закладу, таємно викрав з кишені його штанів належні йому мобільний телефон марки Redmi Note 10S Onyx Gray 6 GB RAM 128 GB ROM, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 3 650 гривень,та кредитну картку банку «ПУМБ» № НОМЕР_3 , IBAN НОМЕР_4 , що емітовану банком на ім`я ОСОБА_7 .

Після чого, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на протиправне збагачення, достовірно знаючи, що при розрахунку викраденою платіжною картою IBAN НОМЕР_4 через термінал, не потрібно вводити пін-код доступу, шляхом здійснення оплат за придбання продовольчих товарів, ОСОБА_4 у цей же день, прибув до магазину «Козацька Ферма», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, бул. Шевченка, 71 , де о 17.44 годині та о 17.47 годині здійснив дві транзакції шляхом оплати товару банківською карткою потерпілого на загальну суму 338 гривень 80 копійок.

Злочинними діями ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 завдано матеріальну шкоду на загальну суму 3 988 гривень 80 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Також встановлено, що ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу «Метадон», з метою сумісної реалізації даного умислу, вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після чого, ОСОБА_4 , розпочавши реалізовувати свій злочинний умисел, з метою здійснення його подальшого збуту, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, за невстановлених обставин, придбав 45 пігулок «Метадон» у блістерах, який відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770, віднесено до категорії наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Далі, 01.05.2024 року ОСОБА_4 , використовуючи свій абонентський номер НОМЕР_5 , у телефонній бесіді отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи, що використовує абонентський номер НОМЕР_6 , замовлення на придбання 45 пігулок наркотичного засобу - «Метадон», шляхом відправки поштовою посилкою ТОВ «Нова Пошта» до м. Миколаїв, відділення №30 на ім`я ОСОБА_9 , з прив`язаним абонентським номером НОМЕР_7 .

Після чого, 01.05.2024 ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого та ОСОБА_8 сумісного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , підготував наркотичний засіб для збуту, вичавивши 45 пігулок з блістерів, та помістивши до полімерної ємності від вітамінів «Ундевіт», яку передав ОСОБА_8 з метою здійснення поштового відправлення заздалегідь обумовленому замовнику.

Того ж дня, приблизно о 13 годині 25 хвилин, ОСОБА_8 , незаконно зберігаючи при собі з метою збуту наркотичний засіб «Метадон», в кількості 45 пігулок, які йому надав ОСОБА_4 , прибув до відділення № 61 ТОВ «Нова пошта», розташованого за адресою: м. Запоріжжя вул. Дунайська, буд. 16, де за допомогою поштового відправлення ТТН №4108, незаконно переслав вказаний наркотичний засіб невстановленій досудовим розслідуванням особі з анкетними даними ОСОБА_9 , фактично здійснивши його збут.

01.05.2024 року, в ході проведення огляду та виїмки кореспонденції було вилучено з поштового відправлення ТТН №4108, пігулку білого кольору, яка відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України СЕ-19/108-24/9554-НЗПРАП від 24.05.2024 року містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - «Метадон», маса якого складає 0,02205 грам (в перерахунку на основу).

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке кваліфікується як незаконне придбання, зберігання, пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу «Метадон», з метою сумісної реалізації даного умислу, вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після чого, ОСОБА_4 , розпочавши реалізовувати свій злочинний умисел, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, за невстановлених обставин, придбав 4 блістера засобу «Метадон», з десятьма таблетками в кожному, загальною кількістю 40 таблеток, який відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770, віднесено до категорії наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Далі, 04.06.2024 року ОСОБА_4 , використовуючи свій абонентський номер НОМЕР_5 , у телефонній бесіді отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи, замовлення на придбання 40 таблеток наркотичного засобу - «Метадон», шляхом відправки поштовою посилкою ТОВ «Нова Пошта» до ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)», що розташована за адресою: Миколаївська область, с. Новоданилівка, вул. Індустріальна, буд. 4 , на ім`я ОСОБА_10 , з прив`язаним абонентським номером НОМЕР_8 .

Після чого, у цей же день, ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого та ОСОБА_8 мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , підготував наркотичний засіб для збуту, шляхом поміщення чотирьох блістерів наркотичного засобу до картонної ємності від лікарського засобу «Габана», яку передав ОСОБА_8 для здійснення поштового відправлення заздалегідь обумовленому замовнику.

Після чого, 04.06.2024 року, приблизно о 13 годі 45 хвилин, ОСОБА_8 , зберігаючи при собі наркотичний засіб «Метадон» в кількості 40 таблеток, знаходячись в приміщенні відділення №61 ТОВ «Нова пошта», що розташоване за адресою: м. Запоріжжя вул. Дунайська, 16, за допомогою поштового відправлення ТТН № 0729, незаконно переслав вказаний наркотичний засіб до ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)», невстановленій в ході досудового розслідування особі з анкетними даними ОСОБА_10 , фактично здійснивши його збут.

04.06.2024 року, в ході проведення огляду та виїмки кореспонденції було вилучено з поштового відправлення ТТН №0729 шість таблеток білого кольору, що відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України СЕ-19/108-24/11639 НЗПРАП від 20.06.2024 року містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - «Метадон», маса якого складає 0, 1360 г (в перерахунку на основу).

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке кваліфікується як незаконне придбання, зберігання, пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу в місця позбавлення волі, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання та пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу «Метадон», з метою сумісної реалізації даного умислу, вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після чого, ОСОБА_4 , розпочавши реалізовувати свій злочинний умисел, з метою здійснення його подальшого збуту, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, за невстановлених обставин, придбав 50 пігулок «Метадон» у блістерах, який відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770, віднесено до категорії наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Далі, 30.06.2024 року ОСОБА_4 , використовуючи свій абонентський номер НОМЕР_5 , у телефонній бесіді отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи, що використовує абонентський номер НОМЕР_9 , замовлення на придбання 50 пігулок наркотичного засобу - «Метадон», шляхом відправки поштовою посилкою ТОВ «Нова Пошта» до м. Бердичів, відділення № 6 на ім`я ОСОБА_11 , з прив`язаним абонентським номером НОМЕР_10 .

Після чого, у цей же день, ОСОБА_4 перебуваючи за місцем свого та ОСОБА_8 мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , підготував наркотичний засіб для збуту, шляхом обмотки липкою стрічкою п`ятдесяти таблеток наркотичного засобу у згорток циліндричної форми, який передав ОСОБА_8 разом з аркушем паперу з написаними ним даними отримувача для здійснення поштового відправлення заздалегідь обумовленому замовнику.

Після чого, 30.06.2024 року, приблизно о 12 годі 45 хвилин, ОСОБА_8 , зберігаючи при собі з метою збуту наркотичний засіб «Метадон», в кількості 50 пігулок, які йому передав ОСОБА_4 , прибув до відділення № 61 ТОВ «Нова пошта», розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , де за допомогою поштового відправлення ТТН №8602, незаконно переслав вказаний наркотичний засіб невстановленій досудовим розслідуванням особі з анкетними даними ОСОБА_11 , фактично здійснивши його збут.

30.06.2024 року, в ході огляду поштового відправлення ТТН №8602 було вилучено одну таблетку, що відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України СЕ-19/108-24/12142 НЗПРАП від 01.07.2024 року містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - «Метадон», маса якого складає 0, 0231 г (в перерахунку на основу) та сорок дев`ять таблеток, що відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України СЕ-19/108-24/12522 НЗПРАП від 08.07.2024 року містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - «Метадон», маса якого складає 0,93790 г (в перерахунку на основу).

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке кваліфікується як незаконне придбання, зберігання, пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

09.08.2024 року старшим слідчим СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 307 КК України:

В клопотанні наведені та додані до нього докази про причетність підозрюваного до вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років із конфіскацією майна, у зв`язку з чим, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що останній з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин може переховуватись від органів досудового розслідування.

ОСОБА_4 усвідомлюючи, що у зв`язку із повідомленням йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, у подальшому його може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, що тягне за собою певні негативні наслідки у вигляді санкцій, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 307 КК України, може умисно ухилятися від явки в органи досудового слідства, слідчого судді або переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі.

Підтвердженням наявного ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є те що ОСОБА_4 , під час дії на території України воєнного стану, з метою створення перешкод досудовому слідству, може виїхати на територію яка перебуває в тимчасовій окупації, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів України фактично не буде можливості затримати підозрюваного та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності, існують ризики переховування у такий спосіб від органів досудового розслідування та суду.

Також слід зазначити, що у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Підозрюваний, перебуваючи на волі, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні, крім того, підозрюваний володіє даними про потерпілих та може погрожувати їм з метою уникнення покарання за вчинений ним злочин, який було вчинено із застосуванням насильства, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно забезпечити виконання запланованих процесуальних рішень у кримінальному провадженні.

У випадку не застосування до підозрюваного запобіжного заходу, існує вірогідність незаконного впливу на свідків та потерпілих, так як останній володіє інформацією щодо їх місця проживання, у зв`язку з чим, шляхом погроз може завадити свідкам та потерпілому давати правдиві свідчення. Вказані дії можуть протиправно перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню всіх обставин події, зокрема перешкоджати їх прибуттю до слідчого, прокурора або суду, іншим чином вплинути на учасників кримінального провадження.

Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконний вплив на свідків, потерпілих у вказаному кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, за допомогою інших осіб, або будь-яким іншим способом із застосуванням будь-яких засобів може перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, чим може перешкодити встановленню істини по справі, знищити не вилучені ще матеріали, речові докази.

Вказана обставина свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, перебуваючи під адміністративним наглядом з 2022 року та який неодноразову був подовжений, у зв`язку з порушенням правил, що були на нього покладені, вчинив новий корисливий злочин не зважаючи на введений у країну воєнний стан, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, поводить себе зухвало, ніде не працевлаштований протягом тривалого часу, не має жодного джерела доходу та стійких соціальних зв`язків, у зв`язку з чим є ймовірність того, що підозрюваний може вчинити новий злочин з метою здобуття «легких» грошових коштів та продовжити свою протиправну діяльність щодо збуту наркотичних зпсобів.

Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення.

Орган досудового розслідування вважає, що більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Так, неможливість обрання до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що на час звернення з клопотанням до слідчого судді не надходило відповідних клопотань від поручителів.

Про неможливість обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави свідчить те, що підозрюваний не працевлаштований, обґрунтовано підозрюється у вчиненні корисливого злочину, та зважаючи на систематичність вчинення злочинів корисливої спрямованості єдиним джерелом його доходу є матеріальні блага, отримані злочинним шляхом, які не можуть бути внесені як застава з метою забезпечення покладених на нього обов`язків.

Про неможливість обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту свідчить те, що підозрюваний веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, періодично не з`являється за місцем мешкання, неодноразово порушував правила адміністративного нагляду, чим не викладає довіру органа досудового розслідування.

Таким чином, у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки вони передбачають перебування на волі, що дає можливість негативно впливати на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, ухилитися від органів досудового розслідування, суду та продовжити свою протиправну діяльність, що пов`язана з незаконним обігом наркотичних засобів.

У зв`язку з вище викладеним, орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 є суспільно-небезпечною особою та з метою недопущення повторення вчинення ним кримінальних правопорушень слідство приходить до висновку, про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Підозрюваний ОСОБА_4 просить обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підтримує думку підозрюваного, просить застосувати більш м`який запобіжний захід до підозрюваного ОСОБА_4 , зокрема домашній арешт.

Заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали, додані до клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлено, що 09.08.2024 року ОСОБА_4 у встановленому законом порядку повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 307 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , а виходячи лише з фактичних даних, зазначених у доданих до клопотання документах, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, за викладених у клопотанні обставин.

При розгляді клопотання знайшли своє підтвердження, прокурором доведені обставини передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_13 злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 307 КК України; 2) наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 п.п. 1, 3, 4, 5 КПК України, на які вказує слідчий, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно вплив на свідків, потерпілих у вказаному кримінальному провадженні; перешкоджати встановленню істини по справі, знищити не вилучені матеріали, речові докази, тобто перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення; 3) недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання наявні достатні підстави, які вказують, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 307 КК України, який віднесені до категорії тяжких злочинів. Така причетність підтверджується матеріалами кримінального провадження, які долучені до клопотання слідчого.

Щодо обґрунтованості застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Стаття 183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі наданих матеріалів враховує те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 307 КК України, які віднесені до тяжких злочинів, передбачають покарання за ч. 4 ст. 185 КК України - позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, за ч. 2 ст. 307 КК України - позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, у вчиненні багатоепізодних кримінальних правопорушень, тому, з метою уникнення кримінальної відповідальності він може залишити місце проживання; вчинити інше кримінальне правопорушення у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою. Беручи до уваги особу підозрюваного який раніше притягався до кримінальної відповідальності, що свідчить про те, що останній може і надалі продовжувати вчиняти як аналогічні, так і інші кримінальні правопорушення,

Крім того, на думку суду існує вірогідність у тому, що ОСОБА_4 може впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином Будь-яких інших належних і допустимих доказів, які спростовують вище встановлені слідчим суддею ризики, стороною захисту не надано.

Слідчий суддя враховуючи те, що ОСОБА_4 , який не має утриманців, міцних соціальних зв`язків, є працездатним однак не працює тобто немає доходів існування, його вік, стан здров`я, тяжкими захворюваннями не страждає, приходить до висновку, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе належним чином запобігти вищезазначеним ризикам.

Відносно ОСОБА_4 має бути застосований запобіжний захід тримання під вартою, тому, що слідчим у клопотанні та доданими документами, прокурором у судовому засіданні, доведені обставини передбачені п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Таким чином, саме обраний запобіжний захід - тримання під вартою, відповідає завданням кримінального провадження, визначеного ст. 2 КПК України, меті застосування запобіжного заходу даним щодо підозрюваного, встановленим обставинам - усунути ризики, які є запобіжником саме належної процесуальної поведінки.

Щодо доводів сторони захисту про можливість застосування до підозрюваного будь-якого іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, суд не може взяти їх до уваги, оскільки такий вид запобіжного заходу як домашній арешт не зможе запобігти тим ризикам на які посилається прокурор та які встановлені у судовому засіданні, є на думку суду м`яким.

Слідчий суддя зазначає, що стороною захисту не надані будь-які докази, документи, які б свідчили про неможливість утримання під вартою ОСОБА_4 .

В силу змагальності сторін кримінального провадження захистом не спростовано тверджень прокурора, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти існуючим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає до задоволення враховуючи в якому підозрюється ОСОБА_4 та характер інкримінованих діянь, їх корисливий мотив та підвищену суспільну небезпеку кримінальних правопорушень, наявність ризиків, враховуючи стадію досудового розслідування, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

З урахуванням обставин справи, на підставі ч. 3 ст. 183 КПК України, визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків - 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840 грн. оскільки саме такий розмір може забезпечити його належну поведінку.

Згідно з ч. 7 ст. 182 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному ухвалою про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно з ст. 183 КПК України, у разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слід покласти відповідні обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст. 176-178, 183, 193, 194, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваногоОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, який обчислювати з 09.08.2024 року по 07.10.2024 року включно, з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України,

Строк тримання під вартою підозрюваного рахувати з 09.08.2024 року, з дня фактичного затримання.

Встановити розмір застави ОСОБА_4 у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 90840 гривень, яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок (Отримувач: ТУ ДСА в Запорізькій області; Ідентифікаційний код за ; Номер рахунку (IBAN): UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172. В призначенні платежу необхідно вказувати: вид платежу - застава ОСОБА_4 , номер справи (провадження), суд, в якому розглядається справа).

Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити на строк до двох місяців з моменту звільнення з-під варти.

Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення - негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 чи іншому заставодавцю відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Визначити строк дії ухвали до 07.10.2024 року включно.

В задоволенні клопотання захисника про застосування іншого запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятиднів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали, яка підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 09.08.2024 року.

Повний текст ухвали виготовлено 12.08.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1