Провадження №1-кс/522/4277/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, -

УСТАНОВИВ:

Слідчий в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на нерухоме майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_6 .

В обґрунтування доводів клопотання слідчий посилається на наступне.

СВ УСБУ в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000331 від 27.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.305 КК України, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 при невстановлених слідством обставинах у невстановлені час і місці, маючи умисел на незаконне переміщення через митний кордон України раніше придбаного за невстановлених розслідуванням обставин особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу масою брутто 12,87 гр., з приховуванням від митного контролю, помістила його в 2 поліетиленові пакети, які в свою чергу приховала у рюкзак чорного кольору з написом «НР», який був поміщений до багажного відділення автомобіля марки VOLKSWAGEN модель PASSAT д.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , з метою приховування від митного контролю та ускладнення виявлення заборонених речовин (засобів) службовими собаками правоохоронних органів України.

В подальшому, ОСОБА_6 , продовжуючи свою злочинну діяльність та переслідуючи мету контрабанди особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, з с. Старокозаче Білгород-Дністровського району Одеської області (Україна) до с. Тудора (Республіка Молдова), в той же день, об 19 год. 10 хв., маючи при собі попередньо прихований особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс масою брутто 12,87 гр., рухаючись на автомобілі марки VOLKSWAGEN модель PASSAT д.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , прибула до митного посту "Білгород-Дністровський" Одеської митниці в напрямку «виїзд з України» та для проходження митного оформлення свідомо обрала спрощений митний режим "зелений коридор", тим самим заявивши про відсутність у неї товарів, які під час переміщення громадянами через митний кордон України підлягають обов`язковому письмовому декларуванню, а також на переміщення яких через митний кордон України встановлено заборони або обмеження.

Після цього, 27.07.2024 приблизно після 19 год. 16 хв. ОСОБА_6 , реалізовуючи злочинний умисел, будучи обізнаною із порядком перетину митного кордону України, маючи при собі особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який підлягає обов`язковому письмовому декларуванню та обіг якого на території України заборонений, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків в вигляді порушення встановленого порядку переміщення наркотичних засобів через митний кордон України, не заявила про наявність у неї наркотичного засобу, не пред`явила його до митного огляду та умисно не повідомила будь-який правоохоронний орган про його наявність у неї.

В подальшому, під час спільного митно-прикордонного контролю з залученням службової собаки «КЕП» Одеської митниці, в ході огляду особистих речей ОСОБА_6 в першому зовнішньому відділенні рюкзака чорного кольору з написом «НР» було виявлено 2 поліетиленові пакети з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору з характерним запахом канабісу вагою брутто 12,87 гр.

В подальшому, проведений експрес тест на наркотичні засоби «NARK-2» дав позитивний результат на канабіс (марихуану). За результатами чого було складено акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу та протокол про порушення митних правил.

Відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, канабіс належить до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено (таблиця ІІ, список № 1).

Згідно таблиці І списку №1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, канабіс незалежно від розмірів кваліфікується як особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено.

Відповідно частини 5 до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 № 8, незаконне переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон України з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів чи способів, що утруднюють їх виявлення, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом або таких, що містять неправдиві дані.

Так, ОСОБА_6 , виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення умислу, направленого на контрабанду наркотичного засобу з території України на територію Республіки Молдова до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, оскільки 27.07.2024 орієнтовно після о 19 год. 16 хв. на території пункту пропуску «Старокозаче-Тудора», митного посту «Білгород-Дністровський» Одеської митниці за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, Автошлях Р-72, під час здійснення митно-прикордонного контролю речей ОСОБА_6 в рюкзаку чорного кольору марки «HP» було виявлено 2 поліетиленові пакети з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору з характерним запахом канабісу вагою брутто 12,87 гр., які вона намагався незаконно перемістити через митний кордон України з приховуванням від митного контролю

28.07.2024, об 02 год. 27 хв. ОСОБА_6 , в порядку ст. 208 КПК України, затримано посадовою особою слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області.

У зв`язку з наведеними фактичними обставинами ОСОБА_6 28.07.2024 оголошено про підозру та вручено повідомлення про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305 КК України, за ознаками: закінчений замах на контрабанду особливо небезпечного наркотичного засобу, тобто його переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно, підозрюваній ОСОБА_6 на праві приватної власності належить наступне нерухоме майно: земельна ділянка кадастровий номер :01:022:0067, площа (га): 0,0708, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальна площа 64,7 кв.м, реєстраційний номер майна 224.

Тому слідчий просить накласти арешт на вказане нерухоме майно.

Слідчий в судове засідання не з`явився.

Власник майна в судове засідання не з`явилася.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити, з наступних підстав.

Правові підстави для арешту майна в контексті положень закону, якими керувався слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя згідно зі ст.94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно ч.1 ст.318 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч.2 ст.59 КК України, конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів, який карається позбавленням волі на строк до десяти років. Даний злочин не є корисливим та не є злочином проти основ національної безпеки України та громадської безпеки.

Отже, дослідивши матеріали клопотання встановлено, що слідчим не доведено наявність правових підстав для накладення арешту на нерухоме майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_6 , тому у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 170-173, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_3 про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:

05.08.2024