Справа № 182/6864/23
Провадження № 1-кп/0182/705/2024
У Х В А Л А

Іменем України

31.07.2024 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суду Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілих ОСОБА_6

розглянувши матеріали обвинувального акту за кримінальним провадженням № 0001128 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001128 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав можливим призначити провадження до судового розгляду.

Обвинувачений та представник потерпілих не заперечували проти призначення провадження до судового розгляду.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 надали суду цивільні позови. Адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про долучення до матеріалів справи їх цивільних позовів.

Також потерпілі в цивільному позові просили суд накласти арешт на майно обвинуваченого - автомобіль "VOLKSWAGEN TRANSPORTER" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , заборонивши користування, розпорядження та відчудження.

Клопотання про арешт майна потерпілі мотивували тим, що незважаючи на те, що арешт на майно "VOLKSWAGEN TRANSPORTER" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 накладений ухвалою слідчого судді, обвинувачений продовжує користуватись автомобілем.

Прокурор питання про арешт автомобіля залишив на розсуд суду.

Сторона захисту заперечувала проти накладення арешту на майно, зазначивши що автомобіль використовується як засіб для отримання доходу.

Вислухавши сторони, суд враховує наступне :

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частина 2 статті 173 КПК України визначає, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування на автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ухвалою слідчого судді накладений арешт.

Інформацію про те, що обвинувачений, користуючись автомобілем VOLKSWAGEN TRANSPORTER д. р. н. НОМЕР_1 може знищити або спотворити це майно, суду не надано.

З огляду на наведене, суд вважає, що заборона користування майном - автомобілем VOLKSWAGEN TRANSPORTER приведе до суттєвого обмеження прав підозрюваного, а також може суттєво вплинути на відшкодування шкоди.

За таких обставин в задоволені клопотання про арешт майна належить відмовити.

Зважаючи на те, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а також у зв`язку з тим, що під час підготовчого судового засідання було виконано всі підготовчі дії, суд не вбачає перешкод для призначення судового розгляду.

Також суд вважає за можливе приєднати до матеріалів справи цивільні позови потерпілих.

Керуючись ст..ст. 314-316 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження № 0001128 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК Українина 05.08.2024 року на 09.45 год.

В задоволенні клопотання про накладення арешту на майно - відмовити.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 приєднати до матеріалів справи.

Провадження розглянути суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, потерпілих, свідків, адвокатів.

Ухвала, в частині відмови у задоволенні клопотання про відмову у накладенні арешту на майно, може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду на протязі семи днів з дня її винесення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1