Провадження №: 1-кп/752/1236/24
В И Р О К

Іменем України

07 листопада 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження №0000676 відносно обвинуваченого за ч. 4 ст. 402 КК України:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козіївка, Краснокутського району, Харківської області, громадянина України, солдата військової частини НОМЕР_1 , маючого на утримання 2 малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:

з участю сторін кримінального провадження -

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

13.04.2023 приблизно о 19 год 30 хв, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи стрільцем-снайпером 3 штурмового відділення 3 штурмового взводу 2 штурмової роти 1 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи за місцем розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), діючи умисно, в умовах воєнного стану, з особистих мотивів, отримавши законний усний наказ свого прямого начальника - командира 2 штурмового взводу 2 штурмової роти 1 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_5 , на виконання бойового розпорядження вищестоящого командування № 4-БН/Т від 03.04.2023 про переміщення солдата ОСОБА_3 у строк до 17.04.2023 до району виконання бойових завдань в м. Костянтинівка (Донецька обл.), безпідставно, не виконав зазначений наказ прямого начальника, не вибув із розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) у зв`язку з чим до 17.04.2023 в район виконання бойових завдань в АДРЕСА_2 ) не прибув.

Тобто, ОСОБА_3 , визнається винним за ч. 4 ст. 402 КК України, у непокорі, а саме у іншому умисному невиконанні наказу, вчиненому в умовах воєнного стану.

На підтвердження встановлених судом обставин свідчать наступні докази, які суд враховує та бере до уваги.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини. Щиро розкаявся та пояснив, що 13.04.2023 року будучи стрільцем-снайпером 3 штурмового відділення 3 штурмового взводу 2 штурмової роти 1 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи за місцем розташування військової частини, отримав усний наказ свого прямого начальника - старшого лейтенанта ОСОБА_5 , на виконання бойового розпорядження про переміщення у строк до 17.04.2023 до району виконання бойових завдань в АДРЕСА_2 ), однак його не виконав, не вибув із розташування військової частини у зв`язку з отриманими пораненнями та їх наслідками, які в достатній мірі не дозволяли йому виконувати бойові завдання. Просив не позбавляти волі, оскільки на утриманні має двох малолітніх дітей, вагітну дружину, в даний час, у вказаній військовій частині продовжує нести службу та виконувати накази командира та безпосередньо виконувати бойові завдання на захист держави.

Наявні в справі докази винуватості не оспорює.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Сторони судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття, обставин, що обтяжують покарання - не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує тяжкість вчиненого злочину - злочин, передбачений ч. 4 ст. 402 КК України відноситься до тяжкого, обставину, яка пом`якшує та відсутність обставин що обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий, є солдатом Військової частини НОМЕР_1 , учасником бойових дій, виконує бойові завдання на захист держави, на утриманні має двох малолітніх дітей, вагітну дружину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Враховуючи обставини справи, тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, суд вважає, що перевиховання та виправлення ОСОБА_3 , можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 402 КК України, у виді позбавлення волі. При цьому, на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування призначеного покарання, з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, при цьому покласти обов`язки передбачені ст.76 КК України.

Речові докази та судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 402 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (пяти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1