Провадження 1-кс/557/223/2024
Справа 557/615/22
У Х В А Л А

про вирішення питання про відвід

03 вересня 2024 року с-ще Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю: особи, якій заявлено відвід, - судді ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Гоща заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 557/615/22 про обвинувачення ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 32, ч. 2 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Гощанським районним судом Рівненської області у складі судді ОСОБА_2 розглядається кримінальне провадження №0000159 про обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 32, ч. 2 ст. 162 КК України (справа № 557/615/22).

У судовому засіданні 30 серпня 2024 року захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 усно заявив відвід судді ОСОБА_2 з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, який згідно протоколу автоматизованого розподілу справи передано для розгляду судді ОСОБА_1

02 вересня 2024 року захисник ОСОБА_4 через канцелярію суду подав письмову заяву про відвід судді ОСОБА_2 з аналогічних підстав.

Заява про відвід мотивована тим, що cуддя ОСОБА_2 , розглядаючи справу про адміністративне правопорушення №557/1504/21 відносно потерпілого у кримінальному провадженні ОСОБА_6 за ст.ст. 122-4, 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП на підставі протоколів про адміністративне правопорушення, складених ОСОБА_3 , проводив дослідження доказів та надавав їм оцінку, приймаючи рішення у справі, яким 15 лютого 2022 року закрив провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_6 події і складу адміністративних правопорушень. Зокрема суддею досліджувались пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які вже допитані суддею ОСОБА_2 під час судового розгляду названого вище кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , а також диск з відео, який було надано потерпілим ОСОБА_6 , а у подальшому разом з матеріалами справи №557/1504/21 визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів означеного попередньо кримінального провадження. На переконання захисника, суддя підлягає відводу не лише у разі існування конкретних фактів, що свідчать про його упередженість, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, тому з метою недопущення виникнення у майбутньому сумнівів у законності та обґрунтованості прийнятого рішення вважає, що заява про відвід судді ОСОБА_2 підлягає задоволенню

Позиції учасників кримінального провадження та судді, якому заявлено відвід

Захисник та обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримали заявлений відвід судді ОСОБА_2 з підстави та мотивів, які є аналогічними, зазначеним вище.

ОСОБА_3 , відповідаючи на запитання головуючої повідомив, що був ознайомлений з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України під час досудового розслідування, а також про те, що йому судом роз`яснювалося право на відвід, при цьому у присутності його попереднього захисника, який був залучений ще на досудовому розслідуванні та яким для нього не було роз`яснено наслідки незаявлення відводу з означених вище мотивів, а тому таких наслідків він на той час не розумів та такі були роз`яснені йому лише захисником ОСОБА_4 .

Суддя ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечив обставини щодо його упередженості, водночас вказав на наявність підстав для задоволення відводу з огляду на необхідність усунення можливості виникнення сумніву у стороннього спостерігача в його неупередженості за наведених у заяві мотивів.

Інші особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, у судове засіданні не з`явилися.

02 вересня 2024 року на електронну пошту суду від прокурора надійшли письмові заперечення на заяву захисника про відвід судді ОСОБА_2 , у яких останній в задоволенні вказаної заяви просив відмовити у зв`язку з її безпідставністю та необгрунтованістю.

Мотивуючи таку свою позицію прокурор зазначив, що сам факт розгляду суддею ОСОБА_2 адміністративної справи відносно ОСОБА_6 не може бути підставою для відводу судді як такий, що не передбачений законом. Як зауважує прокурор, суддею ОСОБА_2 при розгляді адміністративної справи розглядався протокол про ймовірне адміністративне правопорушення, вчинене саме ОСОБА_6 , та досліджувались відповідні докази, водночас оцінка дій обвинуваченого ОСОБА_3 не здійснювалась, докази його вини чи невинуватості не досліджувались та не оцінювались, а потерпілий ОСОБА_6 не допитувався, оскільки на той час помер, крім того, суддя ОСОБА_2 при винесенні постанови від 15 лютого 2022 року за результатами розгляду справи відносно ОСОБА_6 не надавав жодної оцінки законності дій працівника поліції ОСОБА_3 в частині проникнення до житла потерпілого ОСОБА_6 та вказані обставини взагалі не досліджувались, тобто не формував жодної думки, яка б свідчила про його упередженість при подальшому розгляді кримінального провадження. Також прокурор звертає увагу суду на те, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які відповідно до обвинувального акту становлять склад кримінального правопорушення, а саме незаконне проникнення до домогосподарства ОСОБА_6 , мали місце в інший часовий проміжок, ніж той, який досліджувався судом в адміністративній справі. На переконання прокурора, сторона захисту не навела жодних доказів, які б свідчили про упередженість судді ОСОБА_2 , у тому числі щодо його особистих переконань та поведінки, а сам суддя, будучи обізнаним про те, що раніше розглядав адміністративну справу відносно потерпілого ОСОБА_9 , підстав для відводу не вбачав протягом всього періоду судового розгляду та самовідвід не заявляв.

Окрім того, прокурор звернув увагу на те, що заява про відвід подана з порушенням, встановленого ч. 4 ст. 80 КПК України, строку, оскільки на час заявлення відводу 30 серпня 2024 року тривав судовий розгляд, який фактично розпочався ще 10 листопада 2022 року (на сьогодні у кримінальному провадженні допитано 2 потерпілих та 7 свідків), і обставини, на які сторона захисту посилається як на підставу для відводу, були відомі такій ще з моменту ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України, яке відбулося 23 травня 2022 року. Задоволення безпідставної заяви про відвід судді ОСОБА_2 , на переконання прокурора, призведе до повторного судового розгляду, внаслідок чого будуть порушені права потерпілих на справедливий, швидкий судовий розгляд в розумні строки, а також особисті права свідків, які будуть змушені повторно з`являтися до суду, що особливо складно в умовах воєнного стану.

Представник потерпілої ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_11 заяву захисника обвинуваченого про відвід судді ОСОБА_2 просив розглянути без його участі та участі потерпілої, про що подав письмове клопотання. У вказаному клопотанні представник також зазначив, що подана захисником заява є спробою затягування судового процесу та не підлягає задоволенню, оскільки є бездоказовою зі сторони захисту. Представник зазначив, що суддя ОСОБА_2 розглядав справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_12 та виніс відповідне рішення, при цьому відео та матеріали справи, які були надані поліцейським ОСОБА_3 , досліджувались з точки зору винуватості у вчиненні ОСОБА_6 адміністративного правопорушення, а не з точки зору винуватості ОСОБА_3 в незаконному проникненні в житло або перевищенні ним службових повноважень. Тому, на переконання представника, вважати, що в діях судді ОСОБА_2 є інші підстави, які викликають сумнів в його об`єктивності та неупередженості, є зі сторони захисту бездоказовими, а у випадку їх незгоди з рішенням, яке може бути винесено суддею ОСОБА_2 , у захисту є можливість оскаржити його до апеляційного суду.

Встановлені судом обставини із посиланням на докази

26 травня 2022 року до Гощанського районного суду Рівненської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000159 від 03 листопада 2021 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 32, ч. 2 ст. 162 КК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду означеного вище кримінального провадження (справа № 557/615/22) визначено головуючого суддю ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області ОСОБА_2 від 30 травня 2022 року за цим провадженням було призначено підготовче судове засідання.

01 вересня 2022 року ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області на підставі обвинувального акта призначено судовий розгляд, який розпочато 10 листопада 2022 року.

30 серпня 2024 захисником обвинуваченого ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 усно у судовому засіданні заявлено відвід судді ОСОБА_2 з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, який згідно протоколу автоматизованого розподілу справи передано для розгляду судді ОСОБА_1

02 вересня 2024 року через канцелярію суду зареєстровано письмову заяву захисника про відвід судді ОСОБА_2 .

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст. 21 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

У ст. 75 КПК України визначений виключний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У відповідності до ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Відвід повинен бути вмотивованим (ч. 5 ст. 80 КПК України).

Захисником вказано як обставину, яка створила в сторони захисту сумнів в неупередженості головуючого судді, розгляд ним іншої справи, зокрема справи про притягнення до адміністративної відповідальності потерпілого у кримінальному провадженні - ОСОБА_9 , де досліджувались матеріали адміністративної справи, серед яких пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також диск з відео, копії яких у подальшому долучені до матеріалів кримінального провадження.

Як убачається зі змісту постанови судді Гощанського районного суду Рівненської області від 15 лютого 2022 року, яка долучена до заяви про відвід, суддя ОСОБА_2 , розглянувши справу відносно ОСОБА_6 , прийшов висновку про відсутність в його діях події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч. 4 ст. 130 КупАП, водночас суддею за результатами досліджених доказів не надавалась оцінка діям працівника поліції ОСОБА_3 щодо незаконного проникнення до домогосподарства ОСОБА_6 , отже обставини, які є предметом розгляду кримінального провадження, під час розгляду справи про адміністративне правпорушення не розглядались та оцінка доказів на предмет дослідження вказаних обставин суддею ОСОБА_2 не надавалась.

Суд зауважує, що сам факт розгляду суддею інших справ та ухвалення в них рішень не є доказом упередженості під час розгляду іншої справи, в якій встановлюються інші обставини.

Окрім того, під час судового розгляду даної заяви, за наданими суду матеріалами, не встановлено наявності певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін, як і не встановлені обставини, які б безумовно ставили під сумнів неупередженість судді ОСОБА_2 під час розгляду вказаного кримінального провадження та унеможливлювали б постановлення ним об`єктивного судового рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відв оду в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01. березня 2012 року, у справі №5-15п12).

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 04 лютого 2020 року по справі №908/137/18 вказує, що вважає за необхідне звернути увагу на помилковість аргументу ОСОБА_2 про те, що відповідно до висновків ЄСПЛ щонайменші сумніви щодо упередженості судді є підставою для його виходу з процесу. Так у рішенні 15 жовтня 2009 року у справі «Мікаллеф проти Мальти», на яку вказав ОСОБА_2 , ЄСПЛ вказав, що «будь-який суддя щодо якого наявна достатня підстава (legitimate reason) побоювання відсутності неупередженості повинен усунутись» (Micallef v. Malta, заява № 17056/06, § 98). У рішенні від 15 липня 2005 року у справі ж «Межнаріч проти Хорватії» ЄСПЛ звернув увагу на те, що «слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава (legitimate reason) побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною» (Meznaric v. Croatia, заява № 71615/01, § 31). Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

За вказаних обставин, суд вважає, що наведені у заяві про відвід факти не є обставинами, які в розумінні ст. 75 КПК України виключають участь судді ОСОБА_2 в кримінальному провадженні і не свідчать про те, що ним проявлено небезсторонність чи упередженість. Таким чином, не підтверджені припущення заявника щодо наявності сумнівів в об`єктивності судді ОСОБА_2 , з наведених у заяві мотивів, такі побоювання заявника не є об`єктивно обґрунтованими.

Окремо судом звертається увага на те, що заява про відвід подана 30 серпня 2024 року з порушенням, встановленого ч. 4 ст. 80 КПК України, строку, оскільки судовий розгляд кримінального провадження №0000159 про обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 32, ч. 2 ст. 162 КК України (справа №557/615/22) триває, при цьому з урахуванням визначеного обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, а обставини, на які посилається сторона захисту, як на підставу для відводу, були відомі обвинуваченому з моменту ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України.

Суд зауважує, що обвинувачений ОСОБА_3 впродовж всього судового розгляду справи користувався правовою допомогою захисника, при цьому обвинуваченому та його захиснику судом, в проваджені якого справа перебуває вже понад два роки, роз`яснювалося право на відвід, однак останні таким своїм правом не скористались, заява про відвід судді ОСОБА_2 ні до підготовчого судового засідання 01 вересня 2022 року, ні під час його проведення та до початку судового розгляду 10 листопада 2022 року, не подавалась, як і заява про самовідвід самим суддею ОСОБА_2 .

При цьому, аргументи сторони захисту з приводу того, що обвинувачений не розумів наслідків незаявлення відводу з мотивів, які наведені у заяві про відвід судді, на переконання суду, за встановлених вище обставин є неспроможними.

Таким чином, суд приходить висновку, що підстави згідно вимог кримінального процесуального закону України для відводу судді ОСОБА_2 відсутні.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 557/615/22 про обвинувачення ОСОБА_3 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 32, ч. 2 ст. 162 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 04 серпня 2024 року о 12 годині 30 хвилин.

Суддя ОСОБА_1