П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 202/3/23

провадження № 51-7850км23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисниці ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисниці ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 вересня 2023 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001740, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Красного Лиману Донецької області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 ),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 Кримінального кодексу України (далі - КК).

Зміст оскаржених судових рішень і обставини, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

1. 13червня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська визнав винуватим і засудив ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 111 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього належного йому майна; вирішив питання про речові докази.

2. Суд установив, що ОСОБА_7 , будучи працівником правоохоронного органу, в першій половині червня 2022 року, маючи злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, діючи в інтересах держави агресора, перебуваючи біля будівлі КЗ «Лиманський центр безпеки громадян» за адресою: АДРЕСА_2 , зустрівся з представниками так званої «ДНР», які є частиною окупаційної адміністрації рф, та добровільно перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану. Під час цієї зустрічі ОСОБА_7 надав згоду представникам рф на добровільний вступ на посаду до структурного підрозділу окупаційної адміністрації рф - незаконного органу так званого «МЧС ДНР» на тимчасово окупованій території м. Лиману Краматорського району Донецької області.

3. Дії ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковані за ч. 2 ст. 111 КК як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинений в умовах воєнного стану.

4. 25 вересня 2023 року Дніпровський апеляційний суд апеляційну скаргу захисниці ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишив без задоволення, а вирок місцевого суду - без змін.

5. Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

6. У касаційній скарзі захисниця ОСОБА_6 , не погоджуючись із судовими рішеннями щодо ОСОБА_7 і вважаючи, що перевірені та досліджені судом докази не дають підстав для постановлення обґрунтованого та вмотивованого висновку про винуватість її підзахисного, ставить вимогу скасувати вирок та ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

7. На обґрунтування своєї вимоги наводить такі доводи:

7.1. обвинувальний вирок ґрунтується на суперечливих показаннях свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які не були очевидцями співпраці ОСОБА_7 з представниками окупаційних військ. На відеозаписі судових засідань під час допиту цих свідків частково відсутній звук та відеозапис, а в журналі судового засідання не відображено повної інформації, повідомленої свідками, що є безумовною підставою для скасування судових рішень відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК;

7.2. апеляційний суд не проаналізував та не зіставив усіх доводів, наведених в апеляційній скарзі захисниці, і не надав на них відповідей. В ухвалі суду наведено лише перелік доказів без належної їх перевірки на предмет підтвердження правильності кваліфікації дій ОСОБА_7 .

Позиції учасників судового провадження

8. Захисниця частково підтримала доводи своєї касаційної скарги та відмовилась від доводу про неякісний звук та відеозапис судового засідання від 25 травня 2023 року, просила скасувати судові рішення і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

9. Прокурор заперечував проти задоволення касаційної скарги та просив судові рішення залишити без зміни.

Мотиви Суду

10. За правилами ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

11. Згідно зі ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

12. У касаційній скарзі захисниця, не погоджуючись із судовими рішеннями і вважаючи, що ОСОБА_7 засуджено необґрунтовано, посилається, серед іншого, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неповноту судового розгляду, зокрема ставить під сумнів показання свідків, оскільки вважає, що звукозапис судового засідання не якісний, а відтак просить призначити новий судовий розгляд для повторного допиту свідків.

13. У зв`язку з цим колегія суддів наголошує на тому, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу (ч. 1 ст. 433 КПК).

14. Водночас, перевіряючи правильність судових рішень, постановлених щодо ОСОБА_7 , з огляду на правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність і дотримання вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 370 КПК обґрунтував обвинувальний вирок належними, допустимими та достовірними доказами, які було розглянуто в судовому засіданні й оцінено в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку згідно з вимогами ст. 94 КПК.

Щодо доводу про суперечливість показань свідків

15. Із показань свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 суд встановив, що вони є працівниками Краматорського районного управління Головного управління ДСНС України у Донецькій області. Всі свідки підтвердили перехід ОСОБА_7 на бік ворога і показали, що він не виїхав з м. Лиману Донецької області відповідно до наказу начальника відділу (заступника начальника Краматорського РУ) ГУ ДСНС України в Донецькій області про необхідність евакуації з м. Лиману. В телефонній розмові кожному зі свідків ОСОБА_7 повідомив, що не виїхав з м. Лиману. Усі свідки, які добре знають ОСОБА_7 , підтвердили, що неодноразово бачили фото в мережі Інтернет, з яких видно, що він перейшов служити до «Министерства черезвычайных ситуаций» так званої «Донецкой народной республики».

16. Показання зазначених свідків суд першої інстанції зіставив з дослідженими письмовими доказами, а саме:

- протоколом огляду від 14 жовтня 2022 року, відповідно до якого предметом огляду є документи, добровільно видані для огляду та вилучення свідком ОСОБА_8 за місцем дислокації 21 ДПРЗ у приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 після деокупації цього міста, які підтверджують службу ОСОБА_7 в «Министерстве черезвычайных ситуаций» так званої «Донецкой народной республики»;

- протоколом огляду від 12 липня 2022 року, в тому числі й за участю свідка ОСОБА_8 , та протоколом огляду від 14 липня 2022 року за участю свідка ОСОБА_14 , відповідно до яких об`єктами огляду є оприлюднені в мережі Інтернет відеозаписи, які беззаперечно фіксують службу ОСОБА_7 в «Министерстве черезвычайных ситуаций» так званої «Донецкой народной республики» і підтверджують перехід його на бік ворога в умовах воєнного стану в період збройного конфлікту, вступ на посаду незаконного органу так званого «МЧС ДНР» на тимчасово окупованій території м. Лиману Краматорського району Донецької області.

17. Місцевий суд, з яким погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами, які вказують, що він перейшов на бік ворога, оскільки після окупації м. Лиману почав працювати в «Министерстве черезвычайных ситуаций» так званої «Донецкой народной республики», чим вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 111 КК.

18. Доводи захисниці про те, що показання свідків є суперечливими та не доводять винуватості її підзахисного, є безпідставними. Місцевий суд встановив, що всі свідки працювали з ОСОБА_7 у Краматорському районному управлінні Головного управління ДСНС України у Донецькій області і кожен з них підтвердив, що ОСОБА_7 після окупації м. Лиману перейшов на бік ворога та почав співпрацювати з окупантами. Суд апеляційної інстанції перевірив доводи апеляційної скарги захисниці та зазначив, що показання свідків є послідовними, логічними, суттєвих розбіжностей між собою не мають і повністю узгоджуються з іншими доказами, дослідженими судом першої інстанції.

19. Від доводу про неякісний звукозапис і відеозапис судового засідання під час допиту свідків захисниця в судовому засіданні суду касаційної інстанції відмовилась, оскільки після повторного прослуховування запису судового засідання не виявила там ознак, які б вказували на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Щодо доводу про ненадання апеляційним судом відповідей на доводи апеляційної скарги

20. Відповідно до змісту ст. 419 КПК у мотивувальній частині ухвали вказується короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції; узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; узагальнений виклад позицій інших учасників судового провадження; встановлені судом першої інстанції обставини; встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази, а також мотиви визнання окремих доказів недопустимими чи неналежними; мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався. В ухвалі повинні бути проаналізовані та зіставлені з наявними у справі і додатково поданими матеріалами всі доводи апеляцій і на кожний з доводів надана вичерпна відповідь.

21. У цьому кримінальному провадженні суд апеляційної інстанції дотримався вимог процесуального закону, виклав належним чином доводи апеляційної скарги захисниці, надав на них вичерпні відповіді, проаналізував та зіставив доводи з наявними у справі матеріалами, що свідчить про відсутність порушення вимог ст. 370 та ст.419 КПК.

22. В апеляційній скарзі захисниця зазначала, що розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 здійснено за його відсутності, а відтак неможливо встановити фактичні підстави, з яких він вступив на посаду у незаконному органі так званого «МЧС ДНР». Вказувала, що винуватість її підзахисного не доведена допустимими, належними та переконливими доказами поза розумним сумнівом.

23. Суди першої та апеляційної інстанцій надали кожному доказу оцінку з дотриманням вимог статей 86, 87, 94 КПК на предмет належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - на предмет достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшли обґрунтованого висновку про те, що сторона обвинувачення довела поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК.

24. Відповідно до ст. 412 КПК істотними є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено з порушеннями, про які йдеться в ч. 2 зазначеної статті. Таких порушень у кримінальній справі щодо засудженого ОСОБА_7 Судом не встановлено.

25. Постановлені у справі судові рішення відповідають вимогам ст. 370 КПК, є законними, обґрунтованими і вмотивованими, тому касаційна скарга захисниці задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2023 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 вересня 2023 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисниці ОСОБА_6 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_15