Справа № 346/5719/24
Провадження № 1-кп/346/701/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Коломия кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №00000270 від 03.10.2024 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Семаківці Коломийського району Івано-Франківської області, громадянин України, з середньою освітою, розлучений, на утриманні має наповнолітню дитину, не працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , депутатом не обирався, раніше судимого вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.10.2023 року за ч.1 ст.164 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 80 годин,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , будучи засудженим до покарання у виді громадських робіт, ухилився від відбування цього покарання.

Кримінальний проступок вчинено за наступних обставин.

Вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.10.2023 року ОСОБА_2 засуджений за ч.1 ст.164 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин. Вирок суду набрав законної сили 19.11.2024р.

З 24.11.2023 року ОСОБА_2 перебуває на обліку в Коломийському районному відділі філії Державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області.

02.08.2024 року ОСОБА_2 ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, роз`яснено наслідки ухилення від відбування покарання, відповідно до ч.2 ст.389 КК України, про що ним заповнено відповідну підписку, а також вручено направлення до Матеївецької сільської ради для подальшого відбування покарання, починаючи з 05.08.2024 року.

Згідно розпорядження Матеївецької сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області №125 від 05.08.2024 року ОСОБА_2 було прийнято на громадські роботи та складено графік виходу у серпні 2024 року.

Однак, ОСОБА_2 будучи належно ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також правовими наслідками у разі ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, допустив порушення порядку і умов відбування вказаного покарання, а саме не з`явився без поважних причин на громадські роботи: 05, 06, 07, 09, 12, 14, 15, 16, 19, 20, 21, 22, 26, 27, 28, 29, 30 серпня 2024 року.

Станом на 30.08.2024 року із призначених вироком суду 80 годин громадських робіт ОСОБА_2 відпрацював лише 12 годин.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Прокурор звернувся до суду із обвинувальним актом щодо вчинення кримінального проступку, та з клопотанням про розгляд кримінального проступку в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні та без його участі.

До вказаного обвинувального акту відносно ОСОБА_2 долучена письмова заява обвинуваченого, відповідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згідний на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі, ознайомлений з обмеженнями на апеляційне оскарження, згідний із призначенням покарання у вигляді апробаційного нагляду ч. 2 ст. 389 КК України.

Заява складена у присутності захисника ОСОБА_3 , який підтверджує добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченого, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження також не оспорюють встановлені органом досудового розслідування обставини, суд вважає за можливе провести розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні в порядку ст. 382 КПК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження та без фіксування за допомогою технічних засобів в порядку, визначеному ч. 4 ст. 107 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.40 КВК України, ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є невихід більше двох разів протягом місяця н громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, вважає доведеним те, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КПК України, а саме ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, є кримінальним проступком.

Суд вважає, що згідно зі ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, вказаних в ст.67 КК України, не встановлено.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого, а також особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проживання посередньо, раніше судимий, не працевлаштований, не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра, має на утриманні наповнолітню дитину 2011 року народження.

Тому суд дійшов до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст. 389 КК України у виді пробаційного нагляду з покладенням обов`язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України, заборон для призначення якого, враховуючи зміст матеріалів дізнання немає, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, оскільки це, на переконання суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. При цьому, складання покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків здійснюється відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.72 КК України, згідно якої менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: двом дням пробаційного нагляду відповідають вісім годин громадських робіт.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, обвинувачений після постановлення вироку Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.10.2023 року за ч.1 ст.164 КК України, але до повного відбуття покарання у виді громадських робіт строком 80 годин, вчинив нове кримінальне правопорушення за ч.2 ст.389 КК України, а тому суд до призначеного покарання за цим вироком повністю приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, яка складає 68 годин, що відповідно до ч.1 ст.72 КК України відповідає 17 дням пробаційного нагляду.

Разом з цим, з матеріалів кримінального провадження, а саме з Характеристики на обвинуваченого ОСОБА_2 від 14.10.2024 року №3-59/02-07/42 та табеля виходу на роботу засудженого ОСОБА_2 за вересень 2024 року від 24.09.2024 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_2 у вересні 2024 року відпрацював 68 годин громадських робіт. Отже покарання за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.10.2023 року на даний час повністю відбуте.

Отже, остаточне покарання обвинуваченому слід визначити за сукупністю вироків на підставі ч.1 ст. 71 КК України з урахуванням правил співвідношення громадських робіт та пробаційного нагляду, передбачених ч. 1 ст.72 КК України, повністю приєднавши частину невідбутого покарання до покарання призначеного за даним вироком.

З урахуванням відбуття обвинуваченим на момент ухвалення даного вироку покарання, призначеного попереднім вироком, суд вважає за необхідне зарахувати в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків частину покарання, відбуте повністю за попереднім вироком, а саме 68 годин, що відповідно до ч.1 ст.72 КК України відповідає 17 дням пробаційного нагляду.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 100, 370, 373, 374, 376, 381, 382, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 71 КК України, повністю приєднати до визначеного покарання за цим вироком невідбуту частину покарання за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.10.2023 року, та остаточно призначити ОСОБА_2 покарання, із застосуванням ч.1 ст. 72 КК України, у виді пробаційного нагляду на строк 1(один) рік 17 (сімнадцять) днів.

Покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки, передбачені ч.2 ст.59-1 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зарахувати в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків відбуту частнину покарання за попереднім вироком, а саме 17 днів пробаційного нагляду.

Початок строку відбуття покарання обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1