Справа № 461/7715/24
Провадження № 1-кс/461/5849/24
УХВАЛА

26.09.2024 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городець Володимирецького району Рівненської області, українця, громадянина України, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000186 від 13.09.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, яке обґрунтоване тим, що 01.08.2024 року ОСОБА_5 маючи умисел на надання неправомірної вигоди службовій особі за вчинення будь-яких дій в інтересах третіх осіб, а саме в сприянні у безперешкодному перетині особами призовного віку державного кордону України, усвідомлюючи при цьому, що на період дії правового режиму воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється, діючи за попередньою змовою із невстановленими на даний час особами, звернувся до ОСОБА_7 для з`ясування обставин щодо перетину державного кордону України чоловіками призовного віку та висловив намір надати останньому неправомірну вигоду в розмірі 4 000 доларів США за сприяння в безперешкодному перетині ОСОБА_8 державного кордону України в межах пункту пропуску «Угринів-Долгобичув» на ділянці відповідальності відділення прикордонної служби «Нісмичі».

В подальшому, ОСОБА_5 , завершуючи свій злочинний умисел, всупереч вимог Законів України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, діючи з прямим умислом на надання неправомірної вигоди службовій особі, за вчинення в інтересах третіх осіб дій з використанням наданого їй службового становища, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи за попередньою змовою групою осіб із невстановленими на даний час особами, розуміючи та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди службовій особі є незаконним, 25.09.2024, приблизно о 09:05 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , надав службовій особі інспектору прикордонної служби 2 категорії перекладачу 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 4 000 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 25.09.2024 становило 164, 955, 72 гривень, за сприяння останнім в безперешкодному перетині ОСОБА_8 державного кордону України в межах пункту пропуску «Угринів-Долгобичув» на ділянці відповідальності відділення прикордонної служби «Угринів-Долгобичув» з розрахунку 4 000 доларів США, після чого протиправна діяльність ОСОБА_5 була припинена правоохоронними органами, а предмет неправомірної вигоди вилучено.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , всупереч вимог вищевказаного законодавства, яке регулює порядок переміщення осіб через державний кордон України, діючи з прямим умислом, за попередньою змовою із невстановленими на даний час особами, з корисливих мотивів, не пізніше 01.08.2024 організував механізм незаконного переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України до країн Європейського Союзу, сприяв такому порадами, вказівками, наданням засобів, зокрема автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI» 2012 року випуску з д.н.з. НОМЕР_1 VIN-код: НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за допомогою якого планував перевезти ОСОБА_8 через державний кордон України в межах пункту пропуску «Угринів-Долгобичув», а також з метою усунення перешкод для вказаного незаконного переправлення у вигляді прикордонного наряду Державної прикордонної служби України, 25.09.2024, приблизно о 09:05 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , надав службовій особі інспектору прикордонної служби 2 категорії перекладачу 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 4 000 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ станом на 25.09.2024 становило 164, 955, 72 гривень, за сприяння останнім в безперешкодному перетині ОСОБА_8 державного кордону України в межах пункту пропуску «Угринів-Долгобичув», після чого протиправна діяльність ОСОБА_5 була припинена правоохоронними органами, а предмет неправомірної вигоди вилучено.

Слідчий зазначив, що станом на день подання клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відтак просить слідчого суддю застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий та прокурор в судовому засідання клопотання підтримали, просили суд задовільнити його в повному обсязі.

Підозрюваний та його захисник проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували. Захисник зазначив, що стороною обвинувачення не доведено належними та допустимими доказами наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, як і не доведено неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Просив суд врахувати, що у ОСОБА_5 наявні міцні соціальні зв`язки, останній одружений, виховує сімох дітей, з яких шестеро неповнолітні, має постійне місце проживання. Окрім того, підозрюваний нещодавно перебував на стаціонарному лікуванні внаслідок захворювання. З урахуванням вищевикладеного, сторона захисту просила обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або зменшити розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими прокурор та слідчий обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання частково, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000186 від 13.09.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 369 КК України.

25 вересня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третіх осіб дій з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України та в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усунення перешкод, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема:

- заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 щодо обставин вчинення ОСОБА_10 вищевказаних протиправних дій;

- протоколом огляду від 25.09.2024 року;

- протоколом затримання ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень від 25.09.2024 року;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведене існування ризиків, а саме:

- ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду свідчить те, що у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна, та останній, будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує для його уникнення може переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- ризик, передбачений п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Даний ризик підтверджується тим, що на даний час органом досудового розслідування ще не відшукано та не вилучено усіх речей та документів, які можуть бути доказами у кримінальному провадженні;

ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконного впливу на свідків та на іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні. Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Також, на даний час, в рамках кримінального провадження не допитано усіх свідків, показання яких будуть мати важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а також не встановлено усіх осіб, які можуть бути причетними до вчинення злочину. Відповідно, ОСОБА_5 може намагатись вплинути на таких осіб з метою надання показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, а також узгоджувати з ними свої показання та створювати штучні докази непричетності до вчинення інкримінованого злочину.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

На виконання вимог закону слідчий суддя розглядає можливість застосування менш суворого запобіжного заходу.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі перелічені в статті обставини.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості, слідчий суддя під час застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу враховує таке:

- зібрані під час досудового розслідування докази вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень є вагомими, належними та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів), є достатньою та співрозмірною для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- вік та стан здоров`я підозрюваного. дозволяють йому перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Вищевикладене у своїй сукупності свідчить про те, що обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному та обмеження його конституційних прав у даному випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини та відповідає практиці Європейського Суду з прав людини..

При цьому обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків.

Щодо розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні двох тяжких злочинів, за які передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення, з конфіскацією майна.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, суд враховує те, що розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу підозрюваного, належне йому майно, іншими словами, з огляду на ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави у випадку неналежного виконання процесуальних обов`язків буде достатнім стримуючим фактором. Оскільки відповідне питання є основоположним правом на свободу, гарантованим статтею 5 Конвенції, органи державної влади повинні докладати максимум зусиль для встановлення належного розміру застави. Тяжкість обвинувачень, пред`явлених особі, не може бути вирішальним фактором для виправдання розміру застави.

Запобіжний захід у вигляді застави не має бути надмірним тягарем і призвести до скрутного матеріального становища особи (підозрюваного, обвинуваченого) та її родини, не є способом покарання, а скерована лише на забезпечення виконання покладених на таку особу обов`язків. При цьому слідчий суддя/суд має тільки переконатися, що обраний розмір застави здатний примусити таку особу виконувати обов`язки і не перешкоджати розслідуванню.

Належного обґрунтування застосування застави у максимальному розмірі, передбаченому КПК України для тяжких злочинів слідчим та прокурором не наведено. Фактично прокурор та слідчий посилаються на категорію злочинів, залишаючи поза увагою принцип презумпції невинуватості.

Слідчий суддя враховує, що підозрюваний одружений, має 7 дітей, з яких 6 неповнолітні, офіційно не працює, має постійне місце проживання.

На підставі ч.3 ст.183, ч. 5 ст. 182 КПК України, з врахуванням особи підозрюваного, інших обставин встановлених під час розгляду клопотання, в тому числі обставин визначених ст. 178 КПК України, матеріального та сімейного становища підозрюваного, беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним своїх процесуальних обов`язків, у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 гривень.

Крім того, у частині 5 ст. 194 КПК України закріплено, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором. Такі обов`язки, відповідно до ч. 7 ст.194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Такі обов`язки обумовлюються доведеністю існування ризиків та за своїм характером не будуть занадто обтяжливими для ОСОБА_5 , будуть здатними запобігти спробам переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду та незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого, - задоволити повністю.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, терміном на 60 діб, тобто до 23 листопада 2024 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, та у разі внесення застави покласти на підозрюваного строком на 60 діб наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися з Рівненської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні № 0000186 від 13.09.2024 року;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Повний текст ухвали проголошено 30 вересня 2024 року о 16 год. 45 хв.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1