печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження за скаргою адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 , на бездіяльність слідчого Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні № 0001999 від 19.12.2023, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

1.Короткий виклад доводів скарги

До суду у порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 про повернення ОСОБА_6 грошових коштів. В обґрунтування скарги вказано, що 12.07.2024 за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , був проведений обшук, в ході якого було вилучено грошові кошти в сумі 130 000 грн., 5 170 євро, 46 150 доларів США та 23 300 доларів США та 6 465 євро.

З відповіді Печерського районного суду м. Києва від 31.07.2024 встановлено, що клопотань органу досудового розслідування про арешт коштів, які були вилучені в ОСОБА_6 в ході проведення обшуку у кримінальному провадженні № 0001999 за період з 19.12.2023 по 30.07.2024 до суду не надходило, а тому вилучені кошти мають статут тимчасово вилучено майна та мають бути повернуті власниці.

2.Позиції сторін кримінального провадження

Адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні вимоги скарги підтримав у повному обсязі.

Слідчий ОСОБА_4 заперечував проти задоволення скарги з тих підстав, що грошові кошти постановою слідчого визнані речовим доказом. Крім того, ухвалою слідчого судді задоволено клопотання сторони обвинувачення та надано дозвіл на проведення обшуку житла ОСОБА_6 та вилучення грошових коштів.

3.Обставини, встановлені слідчим суддею

Слідчими Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеку людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення російською федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001999 від 19.12.2023 за фактом вимагання неправомірної вигоди, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

12.07.2024 старшим слідим першого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеку людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення російською федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 у зв`язку із здійсненням досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0001999 від 19.12.2023, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, в АДРЕСА_1 був проведений обшук, в ході якого було вилучене наступне майно, а саме:

- грошові кошти в розмірі 130 000 грн,

- грошові кошти в розмірі 5 170 євро,

- грошові кошти в розмірі 46 150 доларів США,

- грошові кошти в розмірі 23 300 доларів США,

- грошові кошти в розмірі 6 465 євро, які були поміщені до сейф-пакетів.

Постановою слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеку людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення російською федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 12.07.2024 у кримінальному провадженні № за № 0001999 від 19.12.2023 визнано речовими доказами майно, речі та документи, вилучені під час проведення обшуку місця проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності згідно з договором купівлі-продажу АВВ № 550661 від 23.09.1999 належить ОСОБА_6 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), а саме:

- грошові кошти в розмірі 130 000 грн,

- грошові кошти в розмірі 5 170 євро,

- грошові кошти в розмірі 46 150 доларів США,

- грошові кошти в розмірі 23 300 доларів США,

- грошові кошти в розмірі 6 465 євро.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_9 від 16.08.2024 у справі № 757/32967/24-к задоволено клопотання старшого слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеку людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення російською федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 про проведення обшуку.

Надано дозвіл старшому слідчому першого відділу Управління з досудового розслідування військових правопорушень, а також порушень проти миру, безпеку людства та міжнародного правопорядку, вчинених внаслідок ведення російською федерацією, із залученням представників інших держав, агресивної війни проти України Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності згідно з договором купівлі-продажу АВВ № 550661 від 23.09.1999 належить ОСОБА_6 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) з метою вилучення наступних предметів, речей та документів, а саме:

- грошові кошти в розмірі 130 000 грн,

- грошові кошти в розмірі 5 170 євро,

- грошові кошти в розмірі 46 150 доларів США,

- грошові кошти в розмірі 23 300 доларів США,

- грошові кошти в розмірі 6 465 євро.

4.Норми права, якими керується слідчий суддя при розгляді скарги

За правилами п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України заявник має право оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч. 1 ст. 304 КПК України).

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу (ч. 3 ст. 233 КПК України).

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

5.Мотиви, якими керується слідчий суддя при розгляді скарги

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Виходячи з матеріалів скарги, встановлено, що відповідно до протоколу обшуку від 12.07.2024 вилучене в ході його проведення майно, а саме грошові кошти в гривні, євро та доларах США, на поверненні яких наполягає володілець, підпадають під критерії, визначені ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.08.2024, якою наданий дозвіл на проведення обшуку в житлі та вилучення цих грошей.

Відтак, вилучене майно не є тимчасово вилученим майном, а тому до його повернення не може застосовуватися порядок, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, та процедура за ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу.

За вказаних обставин, під час дослідження даної скарги за наданими матеріалами, встановлено, що втручання органу досудового розслідування у право власності ОСОБА_6 обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та відповідності верховенства права. Також, слідчим суддею встановлено, що в даний час забезпечується «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав ОСОБА_6 та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя доходить висновку про безпідставність вимог скарги, а відтак у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. 100, 169-170, 303, 306, 307, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 02.09.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1