Справа № 635/9571/24
Провадження № 1-в/635/623/2024

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року смт Покотилівка Харківський район Харківська область

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянин України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 1). 23.04.2021 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України 100 годин громадських робіт; 2) 03.11.2021 Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 389 КК України до 3 місяців арешту. Вироком Полтавського апеляційного суду від 24.02.2024 року частково скасувати вирок районного суду та вважати засудженим за ч. 2 ст. 389, 71, 72 КК України до 3 місяців 10 днів арешту; 3) 20.09.2022 вироком Октябрського районного суду м. Полтава за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі; 4) 19.06.2024 вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком та вироком Комінтернівського районного суду від 03.11.2021 з урахуванням вироку Полтавського апеляційного суду від 27.02.2024 року, Октябрського районного суду м. Полтави від 20.09.2022 остаточно до відбуття визначено покарання у виді 3 років 1 місяця обмеження волі.

про звільнення від відбування призначеного покарання за вироком суду, у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18.07.2024,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до Харківського районного суду Харківської області з клопотанням про приведення вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 20.09.2022, вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.04.2021 та вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.06.2024, які винесені стосовно нього, у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 (далі за текстом Закон №3886-ІХ).

Представник ДУ «Хролівський виправний центр № 140», засуджений ОСОБА_3 , прокурор подали заяви про слухання справи у їх відсутність, подання підтримали.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд зазначає про таке.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Станом на 01.01.2021 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 270,00 грн.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.04.2021 ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.

Цим вироком ОСОБА_3 засуджений за вчинення злочину 25.02.2021, чим завдано матеріальної шкоди на суму 505, 92 грн, що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2 270 грн.).

Крім того, вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.06.2024 ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України (за сукупністю злочинів за цим вироком та вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.11.2021 з урахуванням вироку Полтавського апеляційного суду від 27.02.2024, Октябрського районного суду м.Полтави від 20.09.2022), до остаточного покарання у виді 3 років 1 місяця обмеження волі, за вчинення кримінального правопорушення 06.09.2021, чим завдано матеріальної шкоди на суму 338,58 грн, що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2 270,00 грн.).

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Таким чином, одне з діянь, за вчинення якого засуджено ОСОБА_3 вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.04.2021, а також діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_3 вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.06.2024, наразі не можуть вважатися кримінально караними правопорушеннями, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого наразі передбачено саме кримінальну відповідальність 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

В цій частині заява засудженого ОСОБА_3 є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Разом із цим, вироком Октябрьського районного суду м. Полтави від 20.09.2022 ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, за вчинення кримінального правопорушення 19.02.2021, чим завдано матеріальної шкоди на суму 2 505,00 грн., що станом на день вчинення кримінального правопорушення складає суму більшу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2 270,00 грн), що унеможливлює застосування положень Закону №3886-IX від 18.07.2024.

Таким чином, вказаним Законом фактично частково декриміналізовано (в залежності від обсягу вартості майна, яким заволоділа особа) відповідальність за ст. ст. 185, 190, 191 КК України.

За таких обставин, клопотання засудженого ОСОБА_3 в цій частині задоволенню не підлягає.

При цьому, вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.11.2021 за ч. 2 ст. 389 КК України з урахуванням вироку Полтавського апеляційного суду від 24.02.2024 та вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 20.09.2022 за якими засуджено ОСОБА_3 є кримінально-караним діяннями, тому ОСОБА_3 вважається засудженим та продовжує відбувати покарання за цими вироками.

На підставі викладеного, керуючись вимогами Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про звільнення від відбування призначеного покарання за вироком суду, у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18.07.2024 задовольнити частково.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23.04.2021, у зв`язку з усуненням караності діяння.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.06.2024 у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що засуджений вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 03.11.2021 з урахуванням вироку Полтавського апеляційного суду від 24.02.2024 за ч. 2 ст. 389, 71, 72 КК України до 3 місяців 10 днів арешту;

Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що засуджений вироком Октябрського районного суду м. Полтава від 20.09.2022 за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі.

У задоволенні інших вимог за заявою засудженого ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1