У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором, у кримінальному провадженні №0000584 від 13.08.2024 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,-

запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, -

В С Т А Н О В И В :

З внесеного слідчим клопотання, яке погоджене з прокурором та доданих до нього матеріалів слідує, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000584, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.08. 2024 року за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану» через територію Закарпатської області, переслідуючи корисливий мотив. Так, ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, зустрів на території м. Ужгород, Закарпатської області ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_4 , які займались туризмом, відвідуванням різних місць. Шукаючи різні місця та способи заробітку, через свої боргові зобовязання, ОСОБА_4 , запропонував ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , за грошову винагороду в сумі 6500 доларів США в незаконний спосіб перетнути Державний кордон України поза пунктами пропуску. Контактуючи із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 останні погодились на такі умови ОСОБА_4 .

З метою конспірації своєї злочинної діяльності ОСОБА_4 , до задуманого ним злочинного плану, який полягав в незаконний спосіб переправити ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 через Державний кордон України залучив свої знайомих: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканця АДРЕСА_5 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканку АДРЕСА_6 , які не були обізнані в злочинних планах ОСОБА_4 , та які безоплатно погодились привезти осіб на околицю населеного пункту Оноківці, Ужгородського району, оскільки є хорошими знайомими. В подальшому, 10.08.2024 року, особи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебували в м. Ужгород, де з ними постійно контактував ОСОБА_4 . Зокрема це проявлялось в тому, що 10.08.2024 року, близько 10:00 години ранку, до місця проживання вище вказаних осіб, під`їхав автомобіль марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номерний знак якого НОМЕР_1 , за кермом якого перебувала особа ОСОБА_11 , яка не була обізнана в злочинних планах ОСОБА_4 , а також в якості пасажирів перебували ОСОБА_10 та ОСОБА_4 . Забравши ОСОБА_8 із місця тимчасового проживання (по АДРЕСА_7 ), останні під`їхали до невстановленої на даний час багатоповерхової будівлі в м. Ужгород, де ОСОБА_8 вийшовши із автомобіля разом із ОСОБА_4 , відійшли в сторону, де ОСОБА_8 передав особисто в руки ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 6500 доларів США (згідно курсу НБУ станом на 10.08.2024 року 266 451,90 грн.) як оплату послуг останньому за організацію незаконного переправлення через Державний кордон України. Після отримання грошових коштів, ОСОБА_4 покинув вказаний вище автомобіль та пішов у невідомому напрямку. Через деякий час, після того як ОСОБА_8 передав грошові кошти ОСОБА_4 , його завезли до тимчасового місця проживання по АДРЕСА_7 , де за наперед отриманими вказівками від ОСОБА_4 , мав залишатись до 11.08.2024 року, де із самого ранку за ним мають приїхати та із того моменту почнеться його незаконне переправлення через Державний кордон України.

Далі, 11.08.2024 року, близько 07:00 години ранку, ОСОБА_8 отримав телефонний дзвінок від ОСОБА_4 , в якому останній надав вказівки ОСОБА_8 з приводу того, щоб він складав речі та виходив на вулицю оскільки на нього вже чекає автомобіль. ОСОБА_8 , виконуючи вказівки ОСОБА_4 , зібравши сумку, вийшов на вулицю та побачив автомобіль марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номерний знак якого НОМЕР_2 , після чого сівши в нього, впізнав водія - особу ОСОБА_4 , якому напередодні (10.08.2024) передав в м. Ужгород грошові кошти в сумі 6500 доларів США. Перебуваючи в салоні вказаного автомобіля, ОСОБА_4 надав вказівки ОСОБА_8 з приводу видалення всіх телефонних розмов, переписок та повідомлень на його мобільному телефоні, що останній і зробив. Виїхавши із вулиці Одеської, ОСОБА_4 відвіз ОСОБА_8 до АЗС «ОККО», яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_8 , де на той момент вже знаходився автомобіль ОСОБА_10 - «Nissan Qashqai», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , який не був обізнаний в злочинних планах ОСОБА_4 , та який погодився допомогти останньому і привезти ОСОБА_9 та ОСОБА_8 та околицю населеного пункту Оноківці, Ужгородського району. По прибутті на вказану АЗС, ОСОБА_4 наказав ОСОБА_8 пересідати в автомобіль марки «Nissan Qashqai», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 . ОСОБА_8 , виконуючи вказівки ОСОБА_4 , розмістився на задньому сидінні вказаного автомобіля. У той час, ОСОБА_4 на автомобілі марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номерний знак якого НОМЕР_2 поїхав у невідомому напрямку. Перебуваючи в салоні автомобіля марки «Nissan Qashqai», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 на той момент знаходився і ОСОБА_9 , який також мав бути в незаконний спосіб переправлений через Державний кордон України. Після того, близько 07:25 години, водій автомобіля марки «Nissan Qashqai», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_10 відвіз їх до АВС «Зіна», який знаходиться на околиці населеного пункту Оноківці, Ужгородського району, Закарпатської області, де всі стали чекати на подальші вказівки.

В подальшому, через деякий час до АВС «Зіна» під`їхав автомобіль марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номерний знак якого НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_4 . Пізніше, до вище вказаного АВС приїхав автомобіль марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номерний знак якого НОМЕР_1 , за кермом якого перебувала особа ОСОБА_11 та в якості пасажира ОСОБА_7 особа, яка також мала бути в незаконний спосіб переправлена через Державний кордон України. Так, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , перебуваючи біля АВС «Зіна», отримали вказівки від ОСОБА_4 , які полягали в наступному, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , повинні перейти річку через підвісний міст, який приведе їх на околицю населеного пункту Оріховиця, де на них буде чекати ОСОБА_4 на автомобілі марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номерний знак якого НОМЕР_2 , щоб в подальшому доставити їх на околицю населеного пункту АДРЕСА_8 , тобто якнайближче доставити до Державного кордону України. ОСОБА_4 , добре розуміючи те, що їм не вдасться проїхати пропускний пункт, який розташований на околиці населеного пункту Оноківці, вирішив дотримуватись наперед задуманого злочинного плану, а саме, що особи перейдуть підвісний міст, через річку, тобто вони обійдуть пропускний пункт і він їх там забере.

Отримавши вказівки, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 вирушили в напрямку підвісного моста, перейшли його і стали чекати на автомобіль марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номерний знак якого НОМЕР_2 за кермом якого перебував ОСОБА_4 , який сам безперешкодно проїхав пропускний пункт. Далі, через деякий час, особи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , знаходились вже в салоні автомобіля марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номерний знак якого НОМЕР_2 , після чого, водій вказаного транспортного засобу ОСОБА_4 поїхав в сторону населеного пункту Кам`яниця, Ужгородського району, Закарпатської області. У свою чергу ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виїхали в напрямку м. Ужгород.

ОСОБА_4 , заїхавши в с. Кам`яниця, Ужгородського району, Закарпатської області, проїхав його центром та повернув до урочища «Камяницькі дачі», де на одній із грунтових доріг зупинився та наказав ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 виходити із автомобіля. Коли останній вийшли із автомобіля, ОСОБА_4 надав поради та вказівки в тому, що вони мають слухати його, виконувати його команди, які показав візуально рукою, оскільки можливо можуть бути затримані прикордонним нарядом, та те, що вони повинні слідувати за ним. ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , зрозумівши озвучені ОСОБА_4 вказівки, разом із останнім вирушили в напрямку лісистої місцевості. Через декілька сотень метрів, ОСОБА_4 , показав на мобільному телефоні ОСОБА_7 маршрут подальшого руху, залишив їх та повернувся назад до автомобіля. ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , дотримуючись отриманих вказівок ОСОБА_4 , вирушили далі, однак в подальшому, 11.08.2024 року о 13 годині 25 хвилин були затримані працівниками прикордонного наряду, недійшовши до загороджувального паркану близько 700 метрів.

02.09. 2024 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 , злочину повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомлення про виявлення кримінального правопорушення від 13.08.2024; показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 від 13.08.2024; додатковими показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 від 14.08.2024; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та транспортних засобів від 13.08.2024; повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 02.09.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 02.09.2024.

Як вбачається з матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Враховуючи викладене, на думку сторони обвинувачення наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 , усвідомлюючи неминучість покарання у випадку засудження за злочин, а також будучи байдужим до законних вимог органів державної влади про вчинення тих чи інших дій (наприклад, вимог з`явитися до суду тощо), може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Також, варто зазначити та врахувати факт, що ОСОБА_4 добре обізнаний у методах організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, а тому в будь-який момент з легкістю може покинути межі України та переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.

Крім цього, ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків з метою зміни ним показань на його користь, оскільки підозрюваному добре відомо їх контактні мобільні телефони та будучи на волі він зможе здійснити підкуп чи застосувати насильство до них, а також інших свідків, які на даний час не встановлені, однак здійснюються всі необхідні заходи з метою їх встановлення, тобто наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку сторони обвинувачення, свідки не зможуть почувати себе у безпеці у випадку якщо знатимуть, що ОСОБА_4 перебуває на волі.

Крім цього, на думку сторони обвинувачення наявний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення (п. 5 ст. 177 КПК України). Одночасно він вчинив злочин у сфері недоторканності державних кордонів, отже є підстави вважати, що в підозрюваного ОСОБА_4 є достатньо рішучості для вчинення й інших кримінальних правопорушень.

ОСОБА_4 наразі підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у сфері недоторканності державних кордонів, який належить до тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення яких законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Також прошу врахувати, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється.

Зважаючи на викладене, а також враховуючи те, що ОСОБА_4 усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні тяжкого злочину, яке у свою чергу не може бути іншим ніж позбавлення волі.

З врахуванням викладеного, в сторони обвинувачення є достатні підстави ініціювання перед слідчим суддею питання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладеними в такому мотивами. Зазначив, що підозра є обґрунтованою та зазначені у клопотанні ризики наявні. Просив обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покласти на нього відповідні обов`язки.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали внесеного клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до ч.2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

З матеріалів клопотання слідує, що органом досудового розслідування, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, який відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину і за який йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_4 , злочину повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомлення про виявлення кримінального правопорушення від 13.08.2024; показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 від 13.08.2024; додатковими показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 від 14.08.2024; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та транспортних засобів від 13.08.2024; повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 02.09.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 02.09.2024.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання за ч. 3 ст. 332 КК України, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вказаному кримінальному правопорушенні, вік підозрюваного та стан здоров`я, який є одруженим, наявність у підозрюваного постійного місця реєстрації (проживання), майновий стан підозрюваного та який у відповідності до акту № 18 від 15.08.2024 року являється такою особою, яка здійснює постійний догляд за особою за своєю мамою ОСОБА_12 .

Беручи до уваги наведене, слідчий суддя вважає доведеними під час розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином чи вчинення іншого кримінального правопорушення, що оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного.

Враховуючи наведене та фактичні обставини кримінального провадження, характер діяння, в якому підозрюється ОСОБА_4 , потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що матеріали клопотання містять достатньо даних, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи, чим цілодобовий домашній арешт, можуть бути недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, з врахуванням фактичних обставин справи та особи підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування відносно ОСОБА_4 саме такого запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт, призведе до виконання завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

У відповідності до ч.5 ст.194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_4 слід покласти наступні обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, який здійснює досудове розслідування, прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, та суду; не залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду цілодобово; повідомляти слідчого, який здійснює досудове розслідування, прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади ДМС у Дніпропетровській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Також роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Керуючись ст. ст. 176, -178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задоволити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України - запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю, в межах строку досудового розслідування, а саме до 30.10.2024 року.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, який здійснює досудове розслідування, прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, та суду;

- не залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду цілодобово;

- повідомляти слідчого, який здійснює досудове розслідування, прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади ДМС у Дніпропетровській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1