Справа № 133/2004/21
Провадження №11-кп/801/1134/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу зі змінами прокурора Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_6 , апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 08.08.2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000130 від 14.01.2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Козятин Вінницької області, українця, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-12 січня 2018 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.263 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців, звільненого 27 травня 2019 року на підставі ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 16 травня 2019 року умовно-достроково з невідбутим строком дев`ять місяців один день;

-08 квітня 2021 року Козятинським міськрайонним судом Вінницької області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на два роки, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, із іспитовим строком на один рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст . 187, ч.2 ст. 190 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_9

захисника: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ :

Прокурор Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу зі змінами, просив вирок Калинівського районного суду від 08.08.2024 стосовно ОСОБА_8 в частині засудження за ч. 2 ст. 190 КК України скасувати, кримінальне провадження в цій частині закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України в зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлено кримінальну протиправність діяння.

Виключити з резолютивної частини вироку суду вказівку про призначення ОСОБА_8 покарання відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, просив скасувати вирок Калинівського районного суду від 08.08.2024 стосовно ОСОБА_8 за ч.2 ст. 186, ч.2 ст . 187, ч.2 ст. 190 КК України та призначити остаточне покарання у вигляді семи років позбавлення волі.

Вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 08.08.2024 року ОСОБА_8 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186; ч.2 ст.187; ч.2 ст.190 КК України.

Призначено ОСОБА_8 за ч.2 ст.190 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 08 квітня 2021 року у справі № 133/3536/20, більш суворим, призначеним за даним вироком, призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Призначено ОСОБА_8 покарання:

- за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- за ч.2 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 08 квітня 2021 року у справі № 133/3536/20, та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з конфіскацією майна.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_8 в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з 05 червня 2021 року по день набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Арешт, накладений на мобільний телефон марки (моделі) «Redmi 8 Onyx Black 4GB RAM 64GB ROM» (ухвала слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_10 від 16 квітня 2021 року у справі № 133/1183/21 (номер провадження 1-кс/133/275/21); три дерев`яні предмети, які при складанні утворюють дерев`яний макогін, та два поліпропіленові предмети, які при складанні утворюють іграшковий пістолет (ухвала слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_11 від 16 квітня 2021 року у справі №133/1163/21 (номер провадження 1-кс/133/271/21); чоловічу сумку чорного кольору; аркуш паперу формату А4, із текстовим змістом, який написаний на іноземній мові; пластикову картку посвідчення, із текстовим змістом, який написаний на іноземній мові (ухвала слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_11 від 19 квітня 2021 року у справі № 133/1163/21 (номер провадження 1-кс/133/274/21); шорти синього кольору та куртку зеленого кольору (ухвала слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_10 від 08 червня 2021 року у справі № 133/1745/21 (номер провадження 1-кс/133/455/21); ключі від квартири; сім-карту оператора мобільного зв`язку «Київстар»; сім-карту оператора мобільного зв`язку «Лайфселл»; карту пам`яті мобільного телефону; мобільний телефон марки «Ерго»; мобільний телефон марки «Самсунг Дуос»; пакетик із застібкою з нашаруванням речовини білого кольору всередині; договір застави між Відокремленим підрозділом «Ломбардне відділення № 32 Повного товариства «Ломбард «Смарт» ТОВ «Шведінвест» і Компанія» та ОСОБА_8 , про заставу мобільного телефону моделі «Xiaomi Redmi Note 9 Pro 6/128GB», серійний номер НОМЕР_1 ; квитанцію про виплату ломбардом Відокремленого підрозділу «Ломбардне відділення № 32 Повного товариства «Ломбард «Смарт» ТОВ «Шведінвест» і Компанія» грошових коштів в сумі 1520,00грн., яка датована 04 червня 2021 року (ухвала слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_10 від 08 червня 2021 року у справі № 133/1745/21 (номер провадження 1-кс/133/455/21); мобільний телефон марки (моделі) «Xiaomi Redmi Note 9 Pro 6/128GB» та чохол бампер до нього (ухвала слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_10 від 18 червня 2021 року у справі № 133/1745/21 (номер провадження 1-кс/133/493/21) скасовано.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта відповідно до висновків експерта № СЕ-19/102-21/5991-ТВ від 21 квітня 2021 року у розмірі 326,90грн.; № СЕ-19/102-21/5990-ТВ від 22 квітня 2021 року у розмірі 653,80грн.; № СЕ-19/102-21/5989-ТВ від 23 квітня 2021 року у розмірі 326,90грн.; № СЕ-19/102-21/5992-ТВ від 23 квітня 2021 року у розмірі 326,90грн.; № СЕ-19/102-21/8642-ТВ від 16 червня 2021 року у розмірі 686,48грн., а всього 2320грн.98коп.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

13 січня 2021 року близько 23.00год. ОСОБА_8 перебуваючи на вулиці Винниченка в місті Козятин Вінницької області, а саме поряд із магазином «Господарка», діючи повторно, маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом шахрайства, з метою подальшого неповернення майна, підійшов до громадянина ОСОБА_12 , та під приводом здійснення дзвінка, попросив у нього мобільний телефон марки (моделі) «Redmi 8 Onyx Black 4GB RAM 64GB ROM», вартістю 2100,00грн., зі встановленим стартовим пакетом мобільного оператора «Лайфселл», вартістю 100,00грн., якого останній, цілком довіряючи ОСОБА_8 , дав йому. Не маючи на меті подальшого повернення вказаного мобільного телефону, ОСОБА_8 , розпорядився ним на власний розсуд, завдавши таким чином ОСОБА_12 матеріальної шкоди на загальну суму 2200 грн.

Він же, 14 квітня 2021 року близько 03.00год., перебуваючи на території муніципального ринку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та знаходиться за приміщенням кафе-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », діючи за попередньою змовою із ОСОБА_13 , матеріали відносно якого були виділені в окреме провадження, та відносно якого 31 жовтня 2023 року Калинівським районним судом Вінницької області у справі №132/2119/23 (номер провадження 1-кп/132/331/23) ухвалений обвинувальний вирок, який 20 грудня 2023 року набув законної сили (надалі ОСОБА_13 ), маючи умисел, направлений на відкрите протиправне заволодіння чужим майном, підбігли до ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які знаходились між торгівельними прилавками ринку. Підбігши до ОСОБА_15 , ОСОБА_8 завдав два удари по голові останнього дерев`яною палицею, яку заздалегідь взяв зі свого помешкання, завдавши при цьому тілесні ушкодження у вигляді забитої рани в ділянці верхнього повіка лівого ока, восьми саден в лобній ділянці, синця в лівій очній ділянці, які у відповідності до висновку експерта, не були небезпечними для життя в момент їх заподіяння, та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. В цей же час, ОСОБА_13 підбіг до ОСОБА_14 , якого схопив за одяг та завдав декілька ударів кулаками рук по тулубу останнього, завдавши при цьому тілесні ушкодження у вигляді садна на задній поверхні лівого плеча, синця в ділянці лівої лопатки, синця в ділянці лівого променево-зап`ястного суглоба, які у відповідності до висновку експерта, не були небезпечними для життя в момент їх заподіяння, та за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Залишивши ОСОБА_14 , ОСОБА_13 підбіг до присівшого на коліна ОСОБА_15 , з якого зірвав належну ОСОБА_14 сумку-рюкзак марки «Umbro», вартістю 430,00грн., в якій знаходились кросівки марки «Puma», вартістю 800,00грн., а також зірвав з останнього належну йому чоловічу сумку марки «Diverse Premium», вартістю 475,00грн., в якій знаходились: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 6A Black» 2GB RAM 16GB ROM, вартістю 1466,67грн., зі встановленим стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку «Лайфселл», вартістю 100,00грн.; чоловічий гаманець, вартістю 300,00грн., всередині якого знаходились паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_15 ; кредитні картки банку «Монобанк» та «Альфабанк»; посвідчення водія-штабелера, видане уповноваженим органом Республіки Польща; та грошові кошти в сумі 200,00грн. Заволодівши вказаним майном, ОСОБА_8 та ОСОБА_13 , залишили місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_14 матеріальної шкоди на загальну суму 1230,00грн., а ОСОБА_15 матеріальної шкоди на загальну суму 2541,67грн.

Він же, 04 червня 2021 року близько 14.00год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та, знаходячись у дворі між будинками № 60 та АДРЕСА_3 , маючи умисел на протиправне відкрите заволодіння майном ОСОБА_16 , здійснив напад на нього, а саме раптово наніс декілька ударів кулаками рук в обличчя ОСОБА_16 , який від отриманих ударів впав на земляне покриття та знепритомнів. Застосувавши насильство, небезпечне для здоров`я особи, що зазнала нападу, ОСОБА_8 вийняв з кишені одягу ОСОБА_16 належний йому мобільний телефон моделі «Xiaomi Redmi Note 9 Pro 6/128GB», з карткою пам`яті 32GB, вартістю 5466,67грн., укомплектований стартовими пакетами операторів мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 100,00грн., та « ІНФОРМАЦІЯ_3 », вартістю 70,00грн., яким заволодів та розпорядився ним на власний розсуд. Умисними діями ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_16 спричинено тілесне ушкодження закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, яке у відповідності до висновку експерта, є легким тілесним ушкодженням, що спричинило короткочасний (понад 6 діб, але не більше 21 доби) розлад здоров`я, та тілесні ушкодження у вигляді синців, садна, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 5636,67грн.

Вимоги апеляційної скарги прокурора зі змінами мотивовано тим, що 09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України ОСОБА_8 вчинив 13 січня 2021 року .

Станом на 01.01.2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1135 грн.

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 190 КК України, становив 2270 гривень.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, діями ОСОБА_8 було заподіяно матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_12 в розмірі 2200 грн.

Враховуючи те, що сума вартості викраденого ОСОБА_8 майна становила 2200 грн, тобто ця сума менша за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2270 грн, то з огляду на передбачений ст.58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, посилання в судовому рішенні суду першої інстанції на скоєння обвинуваченим 13 січня 2021 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, підлягає виключенню як таке, що з урахуванням вищенаведеного, не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Кримінальне провадження від 03.01.2023 року № 0000130 від 14.01.2021 року в частині обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, підлягає до закриття, у зв`язку з набранням чинності закону, який скасовує кримінальну відповідальність за діяння, вчинене особою на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовано тим, що судом першої інстанції застосовано покарання, яке є занадто суворим, неналежним чином вмотивовано на підставі чого він дійшов висновку про необхідність призначення покарання у вигляді восьми років позбавлення волі.

Захисник вважає, що, враховуючи всі обставини справи та характеристики особи обвинуваченого, можливо призначити менш суворе покарання ніж призначене судом.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора зі змінами, просив її задовольнити, відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника, захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , які просили задоволити апеляційну скаргу захисника , не заперечував проти задоволення апеляційної скарги зі змінами прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги зі змінами прокурора, апеляційної скарги захисника, суд апеляційної інстанції вважає, що слід відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника, апеляційну скаргу зі змінами прокурора задоволити, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора зі змінами, суд апеляційної інстанції вважає, що вони є обгрунтованими.

09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 190 КК України ОСОБА_8 вчинив 13 січня 2021 року .

Станом на 01.01.2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270 грн .

З огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 190 КК України, становив 2270 гривень.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, діями ОСОБА_8 було заподіяно матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_12 в розмірі 2200 грн.

Враховуючи те, що вартість викраденого ОСОБА_8 майна становила 2200 грн, тобто ця сума менша за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2270 грн, то з огляду на передбачений ст.58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, вчинення обвинуваченим 13 січня 2021 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Кримінальне провадження від 03.01.2023 року № 0000130 від 14.01.2021 року в частині обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, підлягає до закриття, у зв`язку з набранням чинності закону, який скасовує кримінальну відповідальність за діяння, вчинене особою на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м"якість або через суворість.

За змістом ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню ним нових злочинів.

Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання у межах установлених у санкції статті, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд при призначені покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину має додержуватись принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, суд першої інстанції в дотримання вимог ст. 65 КК України, керуючись роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003року «Про практику призначення судами кримінального покарання», правовим висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25 червня 2018 року у справі № 511/37/16-к (номер провадження 51-830км18), врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до статті 12 КК України є тяжкими злочинами, обставини кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого ОСОБА_8 ,який неодружений, офіційно непрацевлаштований, раніше судимий, довідку - характеристику, видану головою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « НОМЕР_2 » ОСОБА_17 за місцем свого проживання: АДРЕСА_4 характеризується посередньо, позицію потерпілих, які просили визначити покарання виходячи з вимог закону, вчинення кримінальних правопорушень під час іспитового строку, відсутність обставин , які згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, обставини , які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання рецидив злочинів; вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння (за епізодом вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України) та дійшов висновку щодо доцільності призначення покарання у виді позбавлення волі.

В апеляційній скарзі захисник, викладаючи свої доводи, посилається на обставини, які були належним чином досліджені та враховані судом першої інстанції при прийнятті рішення відносно ОСОБА_8 .

Проаналізувавши обставини, які мають значення при призначенні покарання, перевіривши дотримання судом першої інстанції вимог ст. 50, ст. 65 КК України, суд апеляційної інстанції вважає, що визначене судом першої інстанції покарання за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

При цьому суд апеляційної інстанції керується правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 756/4830/17-к, що визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Керуючись ст. ст. 405,407,409,413,419 КПК України, суд апеляційної інстанції ,

постановив :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Апеляційну скаргу зі змінами прокурора задоволити.

Вирок Калинівського районного суду від 08.08.2024 стосовно ОСОБА_8 в частині засудження за ч. 2 ст. 190 КК України скасувати, кримінальне провадження в цій частині закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України в зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлено кримінальну протиправність діяння.

Виключити з резолютивної частини вироку суду вказівку про призначення ОСОБА_8 покарання відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення до Верховного Суду, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення

Відповідно до ч. 4ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4