1-в/205/797/24
У Х В А Л А

про звільнення від покарання

19 листопада 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Партизанське Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, заудженого:

- 09 серпня 2022 року вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185, 75 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, з іспитовим строком на 1 рік;

- 09 січня 2023 року вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська за ст. 185 ч.4 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 10 місяців. На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно призначене покарання за сукупністю вироків у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України визначено іспитовий строк протягом 2 років,

зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,

про звільнення від відбуття покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Начальник Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернулася до Ленінського районного суду міста Дніпропетровська з поданням щодо звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного судом покарання.

В поданні ставиться питання про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання за діяння, караність яких усунена відповідно до Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, що набрав чинності 09.08.2024 року.

Від представника Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд подання за її відсутності. Просить прийняти рішення відповідно до чинного законодавства.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення подання Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 не заперечував.

ОСОБА_5 надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, подання органу пробації підтримав, наполягав на його задоволенні.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, у разі необхідності вирішення питань, передбачених п.5, 8, 9, 13-3 частини першої ст. 537 цього Кодексу.

Статтею 74 ч.2 КК України фактом усунення злочинного діяння є його декриміналізація. Застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях ст. 58 Конституції України про зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів та ст. 5 КК України про зворотну дію кримінального закону у часі.

Так, згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч. 1 ст. 74 КК).

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказана в ч. 2 ст. 74 КК України підстава застосовується у випадках, коли особу вже засуджено за вчинення діяння.

Відповідно до положень п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 ч.1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно з п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Встановлено, що засуджений ОСОБА_5 перебуває на обліку в органу пробації з 31.03.2023 року. Раніше судимий 09 серпня 2022 року вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, з іспитовим строком на 1 рік.

Так, за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2022 року ОСОБА_5 визнано винним у тому, що він:

- 16 червня 2022 року, діючи таємно, здійснив викрадення чужого майна на загальну суму 5081,67 гривень.

Вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09 січня 2023 року, ОСОБА_5 , визнано винуватим у тому, що він:

- 16 червня 2022 року діючи таємно, здійснив викрадення чужого майна на загальну суму 1908,26 гривень.

На час, до якого відносяться діяння, за вчинення яких засуджено ОСОБА_5 , положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009, згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 3 ст. 51 КпАП України в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009).

З 09.08.2024 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 (далі Закон № 3886-ІХ).

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції, якою збільшено розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який застосовується для визначення кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення.

При цьому, суд враховуючи правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суд, який мітиться у Постанові від 07.10.2024 року у справ № 278/1566/21, виходить з того, що Закон № 3886-ІХ є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Вартість майна, у викрадені якого визнано винуватим ОСОБА_5 по епізоду від 16 червня 2022 року за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09 січня 2023 року, становить - 1908,26 гривень.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2022 року в сумі 2481 гривень. Отже, податкова соціальна пільга у 2022 році складала 1240,5 гривень.

Таким чином, відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2022 році становила 2481,0 гривень.

Отже вартість майна, у викрадені якого визнано винуватим ОСОБА_5 за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09 січня 2023 року, не перевищує суму в два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України), а тому зазначені дії ОСОБА_5 підпадають під декриміналізацію.

Вартість майна у викрадені якого визнано винуватим ОСОБА_5 за епізодом від 16 червня 2022 року відповідно до вироку Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2022 року становить 5081,67 гривень,

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2023 році становила 2684,0 гривні.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку що ОСОБА_5 не підлягає звільненню за дії встановлені вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2022 року.

Отже, має місце часткова декриміналізація діянь, які полягають у крадіжці майна або заволодінні майном шляхом обману або зловживанні довірою (шахрайство), вартість яких на момент вчинення не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а відтак суд доходить висновку, що ОСОБА_5 підлягає звільненню від покарання призначеного вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09 січня 2023 року, за яким ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.4 КК України та призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з випробуванням на 2 (два) роки.

Вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09 січня 2023 року, на підставі ч.4 ст. 70 КК України поглинуте менш суворе покарання за даним вироком більш суворим за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2022 року.

Таким чином, з вироку Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09 січня 2023 року за яким ОСОБА_5 було засуджено за ст. 185 ч.4 КК України, суд вважає за необхідне виключити посилання на ч.4 ст. 70 КК України за якою поглинуте менш суворе покарання за даним вироком більш суворим за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2022 року, залишив при цьому покарання призначене за діяння що мало місце 16 червня 2022 року за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 74 КК України, ст.ст. 2, 110, 537-539, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Новокодацького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська за ст. 185 ч.4 КК України до позбавлення волі строком на 5 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75,76 КК України від відбування покарання з випробуванням на 2 (два) роки у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Виключити з вироку Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська за ст. 185 ч.4 КК України посилання на ч.4 ст. 70 КК України щодо поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2022 року.

Вважати ОСОБА_5 засудженим вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2022 року за ч. 2 ст.15, ст. 185 ч.4, 75,76 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, з випробуванням на 1 (один) рік.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її постановлення шляхом подання апеляційної скарги до судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1