ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
17 вересня 2024 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, без офіційно зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
У клопотанні слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 20.07.2024 року близько 22 години ОСОБА_4 перебував на зупиночній платформі «Вишняки» с. Вишняки Фастівського району Київської області. У цей час він підійшов до сидячого на лавочці на пероні вказаної залізничної платформи ОСОБА_7 з метою заволодіти наплічником останнього, який знаходився поруч з ОСОБА_7 на лавочці.
В ході реалізації вказаного умислу з метою подолання опору останнього ОСОБА_4 наніс декілька ударів правою рукою в обличчя ОСОБА_7 .
Відразу після цього, реалізовуючи свій злочинний умисел, з метою подолання опору, ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою заподіяння смерті потерпілого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тримаючи в своїй правій руці ніж, який приніс із собою, наніс ОСОБА_7 множинні колото-різані рани голови та грудної клітки, які призвели до крововтрати. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 помер на місці події.
23.07.2024 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.
23.07.2024 року слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.
Ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25.07.2024 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 20 вересня 2024 року до 19 години 55 хвилин.
Постановою керівника Фастівської окружної прокуратури від 16 вересня 2024 продовжено строк досудового розслідування в зазначеному кримінальному провадженні до трьох місяців, а саме до 21 жовтня 2024 року.
Слідчий зазначає, що завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою не є можливим у зв`язку із тривалим терміном проведення судових експертиз, а тому він змушений звернутися до слідчого судді з вказаним клопотанням.
У судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання та просив його задовольнити.
У судовому засіданні сторона захисту адвокат ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання, просив суд застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав свого захисника, винним у вчиненні даного злочину себе не вважає.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання, вислухавши учасників провадження, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшла до наступного.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
За правилами ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно ст.ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).
Слідчий суддя, перевіряючи обґрунтованість підозри, вважає, що дані, що вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в доказах, що приєднані до клопотання, одночасно враховує, що означене встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу, вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу, вирішенні питання про продовження строків досудового розслідування.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Згідно практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
У зазначеному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у провадженні доказами, їх сукупність надає підстави вважати, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Згідно ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Втім, за практикою Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, та зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
Європейський суд з прав людини у справі «Михалкова та інші проти України» у рішенні від 13.01.2011 р. зазначив, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Слідчий суддя при розгляді клопотання приймає до уваги, що у кримінальному провадженні виконано ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку зібраних доказів. Разом з тим у даній справі необхідно завершити проведення експертиз, виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів кримінального провадження.
Сторона обвинувачення довела, що ризик передбачений пунктом 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може переховуватися від слідства та суду, оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено відповідальність у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна. Стосовно інших ризиків, передбачених пунктами 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, то слідчий суддя приймає доводи слідчого, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі матиме можливість впливати на покази свідків у даному кримінальному провадженні та може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити нові кримінальні правопорушення, оскільки, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, вчинив злочини проти життя та здоров`я особи. Крім цього підозрюваний вже був судимий, офіційно не працевлаштований, стійких соціальних зв`язків не має.
На підставі викладеного, проаналізувавши надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, його стан здоров`я, сімейний стан, здійснені слідчі і процесуальні дії, та ті, які орган досудового розслідування має здійснити, слідчий суддя приходить висновку про задоволення клопотання, також враховує принцип диспозитивності, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують тільки ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України, приймає до уваги, що однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України, що стороною захисту не спростовані надані стороною обвинувачення докази, які дають підстави для висновку про необхідність продовження дії запобіжного заходу з метою забезпечення прав, свобод підозрюваного і одночасно з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження органом досудового розслідування.
Керуючись ст.29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-
Клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу, - задовольнити.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 21 жовтня 2024 року включно.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.
Слідчий суддя ОСОБА_1