Справа №: 148/1986/23
Провадження № 1-кп/148/58/24
В И Р О К

Іменем України

28 серпня 2024 року Тульчинський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Тульчин кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000369від 25.09.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ Луганської області, громадянина України, не одруженого, з професійно-технічною освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

20.08.2012 року Кремінським районним судом Луганської області за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців;

03.07.2015 року Сватівським районним судом Луганської області за ч. 2,3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі;

11.11.2021 року Тульчинським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільненого від призначеного покарання з іспитовим строком два роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У порушення вимог ст. 41 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 21 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», п. 1 додатку № 1 до постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-XII від 17.06.1992, п. 1 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 учинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, в влітку 2023 року, у невстановленому у ході проведення досудового розслідування точний час, день та місці, солдат ОСОБА_5 перебуваючи неподалік с. Часів Яр Донецької області, діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про відсутність у нього передбаченого законом дозволу, незаконно придбав, шляхом неповернення до військової частини, тобто приховав, споряджену гранату іноземного виробництва М-67.

Бойовий припас - споряджену гранату іноземного виробництва М-67 солдат ОСОБА_5 розпочав зберігати серед особистих речей.

Надалі, в вересні 2023 року, точний час та дата досудовим розслідуванням не встановлено, солдат ОСОБА_5 діючи з тим же умислом, мотивом та метою, незаконно перевіз споряджену гранату іноземного виробництва М-67, яку зберігав серед особистих речей, із місця де проходить військову службу АДРЕСА_3 та розпочав зберігати вищевказаний бойовий припас в готельному номері, що розташований за адресою АДРЕСА_4 .

25.09.2023 року близько 14.00 години солдат ОСОБА_5 , діючи з тим же умислом, мотивом та метою, незаконно поклав споряджену гранату іноземного виробництва М-67 до кишені своїх штанів та пішов відпочивати у громадське місце до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване в АДРЕСА_4 , де під час розпивання спиртних напоїв, почав демонструвати споряджену гранату.

В подальшому, 25.09.2023 року близько 14.30 години солдат ОСОБА_5 був затриманий працівниками поліції та у останнього вилучено споряджену гранату іноземного виробництва М-67.

Будучи допитаним в якості обвинуваченого ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України визнав повністю та підтвердив обставини зазначені в обвинувальному акті, пояснивши, що дійсно в влітку 2023 року, проходячи службу неподалік с. Часів Яр Донецької області, не повернув до військової частини гранату іноземного виробництва М-67 та у вересні 2023 року перевіз дану гранату до м. Тульчин Вінницької області та зберігав в готельному номері, що розташований за адресою АДРЕСА_4 .

25.09.2023 року близько 14.00 години відпочиваючи в кафе « Кок Піт », що розташоване в АДРЕСА_4 був затриманий разом з гранатою.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі. При цьому, судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що умисні дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме придбання, носіння та зберігання, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При вирішенні питання про обрання міри покарання ОСОБА_5 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, відповідно до ст. 66 КК України до пом`якшуючих обставин суд відносить визнання вини, обтяжуючих обставин передбачених ст. 67 КК України не встановлено.

Крім цього суд враховує, дані про особу винного, який вчинив злочин в період відбування умовного терміну покарання та має не погашені та не зняті судимості, добре характеризується з місця проживання, а також те, що обвинувачений на обліках у лікаря-психіатра чи лікаря-нарколога не перебуває, у зв`язку із чим, суд вважає його виправлення та перевиховання лише в умовах ізоляції від суспільства, саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження скоєння ним нових злочинів.

При цьому суд враховує, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а тому, на думку суду, виправлення обвинуваченого не можливе без його ізоляції від суспільства.

Питання щодо речових доказів належить вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України, скасувавши відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України арешт накладений на речові докази в кримінальному провадженні.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи у справі відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, необхідно стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, призначивши йому покарання у вигляді чотирьох років двох місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 11.11.2021 року, остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід, відносно ОСОБА_5 у вигляді «тримання під вартою» залишити до набирання вироку законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу набрання вироком законної сили, зарахувавши в строк відбування покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, строк перебування під вартою попереднього ув`язнення з 25.09.2023 року по 28.09.2023 року та з 21.07.2024 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави:

956,00 грн. за проведення судово-балістичної експертизи № СЕ-19/102-23/17054-БЛ від 27.09.2023 року;

3821,00 грн. за проведення судової вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/102-23/1705-ВТХ від 28.09.2023 року.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 27.09.2023 року, справа № 148/1942/23 - скасувати.

Речові докази, а саме:

- металевий предмет зовні схожий на корпус гранати «М67», із маркуванням «НОМЕР_2», який поміщено до спеціального пакету Національна поліція України Вибухотехнічна служба АВ1163526;

- металевий предмет, зовні схожий на запал до корпусу гранати «М67», із маркуванням «НОМЕР_3», який поміщено до спеціального пакету Національна поліція України Вибухотехнічна служба АВ1163525 - знищити.

Речовий доказ - предмет для відстрілу, зовні схожий на пістолет Макарова із маркуванням НОМЕР_4, який поміщено до спеціального пакету Національна поліція України SUD2100227 15- повернути за належністю власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду на протязі 30 днів починаючи з часу оголошення, а засудженим до позбавлення волі з часу отримання копії вироку.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1