Провадження № 1-кс/750/3579/24
У Х В А Л А

03 серпня 2024 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в місті Чернігові клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002543 від 01.08.2024 відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, громадянина України, раніше не судимого, не одруженого, не працюючого, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

в с т а н о в и в :

Старший слідчий СВ Чернігівського РУП ГУ Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129 КК України, у зв`язку з тим, що за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, місці, час та спосіб, ОСОБА_6 , діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, незаконно придбав оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, яку в подальшому зберігав у невстановленому досудовим розслідуванні місці без передбаченого законом дозволу до 01.08.2024.

В подальшому, 01.08.2024 ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, незаконно переніс оборонну осколкову ручну гранату Ф-1 за адресою: АДРЕСА_3 , з метою залякування колишньої співмешканки ОСОБА_7 .

01.08.2024 у період часу з «20» год. «35» хв. по «21» год. «09» хв. працівниками поліції під час проведення огляду місця події за адресою:

АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено у ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, предмет, зовні схожий на корпус гранати, предмет, зовні схожий на підривник УЗРГМ-2, які згідно висновку експерта № СЕ-19/125-24/9550-ВТХ від 02.08.2024 є відповідно корпусом оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, є запалом ручних гранат УЗРГМ-2, котрі у конструктивному поєднанні є оборонною осколковою ручною гранатою Ф-1, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення, відноситься до категорії боєприпасів, які ОСОБА_6 незаконно придбав, зберігав та переніс за адресою: АДРЕСА_3 , без передбаченого законом дозволу.

Окрім того, 01.08.2024, близько «17» год. «20» хв., ОСОБА_6 , з мотивів неприязних відносин, які виникли через розірвання стосунків із колишньою співмешканкою ОСОБА_7 , з якою спільно проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, завчасно взявши із собою бойові припаси, прибув за адресою проживання колишньої співмешканки, у коридорі блоку АДРЕСА_4 , тримаючи у руці заздалегідь підготовлену ним оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення, відноситься до категорії боєприпасів, умисно та з метою залякування, демонструючи ОСОБА_7 намір та можливість застосування такої гранати, реалізуючи свій злочинний умисел та не бажаючи від нього відмовлятись, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, розуміючи, що вони викличуть побоювання у останньої за власне життя та здоров`я, висловлюючи погрози вбивством ОСОБА_7 , утримуючи гранату в руці, здійснив декілька рухів рукою, в якій тримав гранату, тим самим демонстративно вказав на реальність вибуху, а потерпіла зазначену погрозу з боку ОСОБА_6 сприйняла як реальну погрозу своєму життю, оскільки у ОСОБА_7 існували реальні підстави побоюватись здійснення ОСОБА_6 цієї погрози.

01.08.2024 ОСОБА_6 затримано за підозрою у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 п. 2 ст. 208 КПК України.

А необхідність застосування такого запобіжного заходу слідчий мотивує тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за скоєння яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, у зв`язку з чим підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке йому загрожує у разі доведення його вини може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також на даний час досудовим розслідування не встановлено всі джерела придбання бойових припасів, всі місця можливого їх зберігання ОСОБА_6 , а також встановлюються й інші особи, у яких підозрюваний міг купувати бойові припаси.

Під час досудового розслідування свідок ОСОБА_8 та потерпіла ОСОБА_7 вказали на ОСОБА_6 , що той 01.08.2024 приніс за місцем їхнього мешкання гранату, погрожував їм застосуванням такої гранати, що розцінювалося останніми як реальна загроза їхньому життю. А тому щоб уникнути відповідальності підозрюваний може впливати на вказаних свідка та потерпілу, так як в разі доведення вини йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі.

Крім того ОСОБА_6 здійснював і раніше домашнє насильство відносно ОСОБА_7 , продовжив свою злочинну діяльність і вчинив відносно останньої погрозу вбивством із застосуванням бойової гранати, що свідчить про серйозність його намірів продовжувати вчиняти правопорушення, у тому числі і відносно потерпілої ОСОБА_7 .

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити, з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник не заперечували щодо задоволення клопотання.

Заслухавши доводи всіх учасників судового засідання та дослідивши матеріли кримінального провадження, якими обґрунтоване клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що, маючи на меті забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також впливати на свідків у даному кримінальному провадженню, з урахуванням наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129 КК України, приймаючи до уваги вік та стан здоров`я підозрюваного, недостатньо міцні соціальні зв`язки, відсутність у нього постійного місця роботи, оскільки не встановлена наявність стабільної роботи та відповідно доходів від такої, як і будь-яких інших доходів, необхідних для проживання, майновий стан, є достатні підстави для задоволення клопотання та застосування запропонованого запобіжного заходу.

Судом розглянута можливість застосування не лише такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а й усіх інших, більш м`яких, визначених ст. 176 КПК України, але, аналіз матеріалів, наданих суду сторонами процесу, доводить, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не забезпечить належного виконання останнім процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам.

Відповідна позиція міститься і в практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки право підозрюваного/обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства рішення № 11036/03 від 18.03.2008 у справі «Ладен проти Польщі» (Laden v. Poland).

Також Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

Крім того, у рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».

Керуючись ст. ст. 2, 9, 20, 131, 132, 176-178, 182, 183, 194, 197, 309 КПК України,-

у х в а л и в :

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали встановити до 27.09.2024 року.

Визначити розмір застави в сумі 150 000 грн.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на підозрюваного будуть покладені наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду з установленою ними періодичністю; не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів із дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1