У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/1656/24

Провадження № 1-кс/210/571/24

24 вересня 2024 року Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Кривому Розі клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0001343 від 30.11.2023 року щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу надійшло клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0001343 від 30.11.2023 року щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що в провадженні СВ Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001343 від 30.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255,ч.2 ст.15 ч.4 ст.28 ч.4 ст.190, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України.

30.11.2023 року в порядку ч.3 ст.281 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , виділено матеріали досудового розслідування кримінального провадження 0000413 від 25.05.2022 року в окреме провадження №0001343 від 30.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255,ч.2 ст.15 ч.4 ст.28 ч.4 ст.190, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України.

Постановою заступника начальника начальника слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області від 30.11.2023, з метою швидкого та повного досудового розслідування кримінального провадження №0000413 від 25.05.2022, створено групу слідчих, до складу якої включено слідчих СУ ГУНП в Дніпропетровській області.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Дніпропетровської обласної прокуратури та Криворізької східної окружної прокуратури.

Досудовим розслідування встановлено наступне.

Приблизно з липня 2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , створив та очолив злочинну організацію зі стабільним складом, до якої увійшли: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Об`єднані єдиним умислом та планом з розподілом функцій учасників, спрямованих на досягнення цього плану, перебуваючи в м. Кривому Розі, виконуючи відведену кожному роль, в період не пізніше, ніж 05 липня 2022 року, до моменту припинення діяльності злочинної організації правоохоронними органами вчинювали тяжкі та особливо тяжкі злочини, які полягали у заволодінні чужим майном шляхом обману, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки на території міста Кривого Рогу Дніпропетровської області відносно осіб, що проживають на території України. Досудовим розслідуванням на теперішній час встановлено 20 епізодів злочинної діяльності вказаних осіб з причиненими збитками потерпілим на суму 578 тис. грн.

Так встановлено механізм вчинення кримінальних правопорушень, які вчиняли співучасники злочинної організації, а саме:

- залучення осіб, якими розробляються «фішингові» сайти та чат-ботів, з метою отримання персональних даних клієнтів банківських установ та даних, що містять банківську таємницю;

- використання «фішингових» сайтів ідентичних онлайн сервісу державних послуг «ЄДопомога», в мобільному застосунку «Дія» та відповідних державним ресурсам чат-ботів у онлайн месенджерах;

- несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем та мереж електрозв`язку, за допомогою мобільного додатку «Приват-24» від імені клієнтів банку;

- отримання доступу до платіжних систем через мобільних додаток «Приват-24»;

- оформлення кредитних договорів, відкриття кредитних рахунків;

- заволодіння грошовими коштами клієнтів банківських установ;

- зміна мобільних терміналів та сім карток, які використовуються під час здійснення шахрайських дій;

- залучення до зняття грошових коштів «підставних» осіб, з метою уникнення від кримінальної відповідальності;

- використання різноманітних онлайн систем та фінансових платформ, за допомогою яких здійснюється перерахування грошових коштів, отриманих у наслідок шахрайських дій, з метою легалізації коштів та уникнення кримінальної відповідальності.

- збір грошових коштів, одержаних злочинним шляхом, від осіб, які постійно займаються шахрайськими діями та розподілення їх між керівництвом та учасниками злочинної організації;

- фінансування подальшої злочинної діяльності злочинної організації: придбання транспортних засобів для забезпечення мобільності учасників злочинної організації, телекомунікаційного обладнання, надання винагороди співучасникам злочинного об`єднання, надання неправомірної вигоди окремим представниками правоохоронних органів, зокрема місцевих відділень поліції, з метою одержання оперативної інформації про діяльність правоохоронних органів, забезпечення можливості безпечного та постійного вчинення шахрайських дій з використанням електронно обчислювальної техніки, відносно громадян, що проживають на всій території України.

27.02.2023 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру, шляхом вручення його дружині ОСОБА_12 у зв`язку з невстановленим місцем знаходження останнього, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 1 ст. 255 КК України створення та керівництва злочинної організації;

- ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчинене організованою групою.

Підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у скоєнні ним вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується наступними зібраними під час досудового розслідування доказами;

1) протоколами НСРД, передбаченими ст.ст. 260, 267 КПК України (обстеження публічно недоступного місця, житла чи іншого володіння особи; аудіо -, відеоконтроль особи) автомобіль марки SKODA KODIAQ д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіль марки Hyundai Avanteд.н.з. НОМЕР_2 та автомобіль марки BMW 325 д.н.з. НОМЕР_3 ;

2) протоколами НСРД, передбаченими ст. 269 КПК України (спостереження за особою)автомобіль BMW 325 д.н.з НОМЕР_4 та автомобіль BMW 520І д.н.з. НОМЕР_5 .

- протоколами оглядів предметів, інформації отриманої у ході тимчасових доступів до документів, що перебувають у володінні різних фінансових установ України;

- протоколами тимчасових доступів з додатками.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України:

1. переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, - в обґрунтування неможливості запобігання вказаному ризику для підозрюваного ОСОБА_5 слід зазначити, що останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким кримінальним правопорушенням та у разі визнання судом винним останнього у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, ОСОБА_5 може понести покарання, пов`язане з позбавленням волі. У зв`язку з чим ОСОБА_5 розуміючи вказані обставини, може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення в подальшому кримінальної відповідальності та покарання.

Крім того, ОСОБА_5 20.03.2023 року оголошено у розшук в порядку ст. 281 КПК України, який до цього часу переховується від органу досудового розслідування.

2. знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, - в обґрунтування неможливості запобігання вказаному ризику для підозрюваного ОСОБА_5 , слід зазначити, що останній як встановлено під час досудового розслідування, являвся активним учасником розгалуженої системи вчинення злочинів проти власності, а саме шахрайських дій з використанням електронно обчислювальної техніки, і на теперішній час під час досудового розслідування, не встановлені всі речові докази (зокрема комп`ютерна техніка, електронно обчислювальна техніка, програмне забезпечення, які використовувалися як знаряддя вчинення кримінальних правопорушень протягом часу існування злочинної організації), що мають суттєве значення для досудового розслідування та подальшого судового розгляду, про місцезнаходження, яких достовірно відомо ОСОБА_5 , останній розуміючи вказані обставини та у разі застосування до останньої більш м`якого запобіжного заходу, матиме реальну можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення в якому він підозрюється;

3. незаконно впливати на свідків, або інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, - в обґрунтування неможливості запобігання вказаному ризику для підозрюваного ОСОБА_5 , слід зазначити, що останній будучи активним учасником, має прямий вплив на інших співучасників, які є підозрюваними у цьому ж кримінальному провадженні. Саме вказані обставини вказують на те, що у разі застосування до ОСОБА_5 , більш м`якого запобіжного заходу, останній зможе здійснювати незаконний вплив, з урахуванням того, що останній є організатором злочинної діяльності на підозрюваних ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 та інших учасників злочинної організації.

4. перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, - в обґрунтування неможливості запобігання вказаному ризику для підозрюваного ОСОБА_5 , слід зазначити, що під час досудового розслідування встановлено, що в період вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 будучи організатором злочинної організації, направленої на систематичне здійснення шахрайських дій з використанням електронно обчислювальної техніки, завів значну кількість корупційних зв`язків серед представників правоохоронних органів місцевої ланки, з якими підтримує тісні зв`язки, що свідчить про можливість ОСОБА_5 , перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

5. вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, - в обґрунтування неможливості запобігання вказаному ризику для підозрюваного ОСОБА_5 , слід зазначити, що останній не пізніше 05.07.2022 та до моменту затримання учасників злочинної організації у порядку ст. 208 КПК України був активним учасником, пов`язаним із систематичним вчиненням злочинів проти власності, а саме шахрайських дій, з використанням електронно обчислювальної техніки, відносно громадян, які проживають на всій території України, серед яких пенсіонери, військовослужбовці та ТПО, що вказує на схильність останньої до кримінально-протиправної поведінки. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Отже, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи підозрюваного, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», необхідно застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Враховуючи вищевикладене, та зважаючи на наявність вказаних ризиків, застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_5 , окрім як тримання під вартою, не надасть в повній мірі органу досудового розслідування виконати завдання кримінального провадження та не забезпечить нормальну процесуальну поведінку підозрюваного.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, з мотивів викладених у ньому. Вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є доцільним та забезпечить неупереджене дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, надання їм належної правової оцінки, що має суттєве значення як під час досудового розслідування так і під час подальшого судового розгляду.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, просив обрати відносно нього особисте зобов`язання або визначити розмір застави.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 , заперечував щодо задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив обрати більш м`який запобіжний захід особисте зобов`язання або визначити розмір застави.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001343 від 30.11.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255,ч.2 ст.15 ч.4 ст.28 ч.4 ст.190, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України.

27.02.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру, шляхом вручення його дружині ОСОБА_12 у зв`язку з невстановленим місцем знаходження останнього, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 1 ст. 255 КК України створення та керівництва злочинної організації;

- ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчинене організованою групою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження. До заходів забезпечення згідно з пунктом 9 частини 2 статті 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 255 КК України.

На даній стадії слідчий суддя не вирішує питання, які вирішуються судом під час судового розгляду.

Таку ж позицію виклав Європейський суд з прав людини у рішенні „Мюррей проти Сполученого Королівства, у якому зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати „обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішенні «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».

Фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі „Ілійков проти Болгарії Європейський суд з прав людини зазначив, що „суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, який ніде не працює, засобів існування не має, офіційно не працевлаштований, постійного місця роботи не має, а з цього не має постійного джерела доходів, раніше не судимий, тому ОСОБА_5 доцільно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Також слідчий суддя враховує вік підозрюваної особи, стан його здоров`я, сімейний стан, міцність соціальних зв`язків.

Виходячи з тяжкості інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчинене організованою групою, створення та керівництва злочинної організації, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні та наведено прокурором у судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку Суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Виходячи з інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, з урахуванням даних про його особу, при вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує його суспільну небезпеку, шкідливість неправомірної поведінки для суспільства, усвідомлення її підозрюваною особою.

В ході розгляду клопотання підозрюваним та його захисником не надано слідчому судді доказів в обґрунтування доводів про відсутність у підозрюваного ОСОБА_5 наміру вчинити дії, направлені на переховування від органу досудового розслідування та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення злочинів, які кваліфікується за ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 255 КК України, дані стосовно особи, та те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, та враховує його соціальні зв`язки за місцем проживання, місцем роботи, тяжкість інкримінованого йому злочину.

Відповідно до п. 35 рішення Європейського суду по правам людини від 26.06.1991 р., у справі «Летельє проти Франції», національні судові органи повинні у першу чергу слідкувати за тим, щоб в кожному конкретному випадку строк попереднього ув`язнення обвинуваченого не перевищував розумних меж. З цією метою вони повинні приймати до уваги всі обставини, які мають значення для з`ясування, чи мається суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовував відступлення від принципу поваги до особистої свободи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Суд звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного (обвинуваченого), але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено.

Зазначені обставини дають підстави для висновку, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно попередити спроби підозрюваного ухилитися від органів розслідування й суду, оскільки протягом розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та наявність обставин, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а також для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні, слідчий суддя вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри, яка пред`явлена ОСОБА_5 станом на момент розгляду клопотання не спростована.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для застосування щодо неї запобіжного заходу.

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Крім того, враховуючи те, що в діях підозрюваного ОСОБА_5 вбачаються ознаки складу злочинів, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 255 КК України, який карається позбавленням волі, прокурором в судовому засіданні доведено вагомі докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, достатні підстави вважати, що у діях та поведінці підозрюваного існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від слідства, а в подальшому і від суду, та з метою запобіганням цим спробам, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, відносно останнього, слідчий суддя вважає, що підозрюваному ОСОБА_5 доцільно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Крім того, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, розмір застав визначається у межах - щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахування особи підозрюваного, обставин інкримінованого підозрюваному злочину, час, який пройшов з моменту початку досудового розслідування, факту розгляду судом обвинувального акту стосовно інкримінованих ОСОБА_5 діянь стосовно інших осіб, суд вважає за необхідне, відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідність відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України та ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, суду.

2) не відлучатися із м. Кривого Рогу Дніпропетровської області дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з під варти після внесення застави, визначеної в ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця увезення, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Крім того, виходячи з вимог ст. 115 КПК України, строк дії запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід обчислювати з 23 вересня 2024 року до 21 листопада 2024 року включно, у відповідності до ч. 1 ст. 219 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 184- 194 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження №0001343 від 30.11.2023 року щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з 23 вересня 2024 року до 21 листопада 2024 року включно.

Розмір застави визначити у межах 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240,00 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень, 00 копійок) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу в розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, суду.

2) не відлучатися із м. Кривого Рогу Дніпропетровської області дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документів, що підтверджують внесення застави, уповноважена особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з під варти та повідомити письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з під варти, у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 60 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 27 вересня 2024 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1