1-кс/205/1054/24
Провадження №1-кс/205/1054/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м.Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Дніпро, скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , на дізнавача СД ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 24 червня 2024 року, про закриття кримінального провадження №0000209 від 17 квітня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.125 ч.1, 125 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Ленінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , на дізнавача СД ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 24 червня 2024 року, про закриття кримінального провадження №0000209 від 17 квітня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.125 ч.1, 125 ч.2 КК України. В обґрунтування своїх вимог адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що вищевказана постанова про закриття кримінального провадження є необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки винесена без всебічного та повного дослідження обставин кримінального правопорушення.

Адвокат ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились; згідно поданої до суду заяви, просять оскаржувану постанову скасувати, а розгляд скарги проводити у їх відсутності.

Дослідивши матеріали скарги, а також надані матеріали кримінального провадження №0000209 від 17 квітня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.125 ч.1, 125 ч.2 КК України, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, як рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як вбачається з матеріалів досудового розслідування, 17 квітня 2024 року, на підставі заяви ОСОБА_4 були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000209, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.125 ч.1, 125 ч.2 КК України. 23 квітня 2024 року, на підставі заяви ОСОБА_6 були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000225, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Постановою прокурора Західної окружної прокуратури м.Дніпро від 07 травня 2024 року, матеріали досудових розслідувань у вказаних кримінальних провадженнях об`єднані в одне провадження.

Постановою дізнавача СД ВП №3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 24 червня 2024 року, об`єднане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Як видно із мотивувальної частини оскаржуваної постанови, підставою для закриття кримінального провадження, є та обставина, що заподіяння легкого тілесного ушкодження внаслідок необережної вини не є караним за ст.125 КК України. При цьому, обґрунтовуючи свої висновки, дізнавач посилається на положення п.2 ст.27 Конституції України та ст.36 КК України.

Згідно ст.8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Поняття верховенства права та його зміст розкрито у Рішеннях Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004 та від 11.10.2011 року №10-рп/2011.

На підставі п.4 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження.

Згідно з ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що його виключають, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження й оцінки слідчим доказів у сукупності.

За змістом ч.5 ст.110 КПК України, обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинна знайти вираження в його мотивуванні.

Мотивування постанови про закриття кримінального провадження виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами до закриття розслідування та наведення необхідних доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Однак, на думку слідчого судді, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, слідчий вказаних вимог КПК України не виконав.

Так, як видно із матеріалів досудового розслідування (а.с.9-11, 30-33, 34-37, 43, 59-61, 62-64, 65-67, 68-70, 71-73, 74-76, 77-79, 80-82), під час проведення допитів потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , а також свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також інших слідчих дій, було встановлено, що до вчинення вказаних кримінальних правопорушень причетні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Як вбачається з матеріалів досудового розслідування, 01 та 08 травня 2024 року, за участю потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_6 були проведені слідчі експерименти (а.с.21-25, 52-56), під час яких останні вказали на обставини заподіяння їм тілесних ушкоджень, після чого були проведені судово-медичні експертизи №1402е від 16.05.2024 року та №1379е від 15.05.2024 року (а.с.84-87, 88-91), які підтвердили можливість заподіяння потерпілим тілесних ушкоджень за обставин, на які вони вказують під час проведення слідчих експериментів. В той же час, оскаржувана постанова дізнавача не містить аналізу доказів, отриманих під час проведення досудового розслідування та мотивів прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Крім того, на думку слідчого судді, незважаючи на протиріччя, які маються в показаннях допитаних ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 щодо обставин правопорушення, одночасний допит вказаних осіб проведений не був.

Таким чином, на думку слідчого судді дізнавач, приймаючи рішення про закриття вказаного кримінального провадження, зробив висновки щодо наявності підстав для закриття провадження у справі без повної і всебічної перевірки обставин, на які вказували ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у своїх заявах про вчинене кримінальне правопорушення, під час допиту, а також під час проведення слідчих експериментів та за відсутності законних на те підстав і належного обґрунтування прийнятого рішення.

Вказане, у своїй сукупності, порушує встановлені чинним КПК України вимоги щодо змісту постанови про закриття кримінального провадження, яка має бути обґрунтованою і відповідати на всі поставлені заявником питання, які виключають можливість подальшого розслідування провадження, і, як наслідок, обумовлять його закриття.

Слідчий суддя вважає, що під час прийняття рішення про закриття кримінального провадження №0000209 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.125 ч.1, 125 ч.2 КК України, не були дотримані вимоги щодо всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин провадження та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів. При цьому, слідчий суддя звертає увагу на ту обставину, що оскаржувана постанова містить посилання на нібито неможливість встановлення очевидців словесної суперечки між потерпілими та ОСОБА_12 , а також ОСОБА_11 , в той час як потерпілі прямо зазначали прізвища осіб, які були очевидцями тих подій. Крім того, оскаржувана постанова не містить посилання на жоден доказ, який давав би дізнавачу підстави для висновку про те, що тілесні ушкодження потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 були отримані в результаті чиїхось необережних дій.

Враховуючи наведене, слідчий суддя доходить висновку, що досудове розслідування проведено неповно, у зв`язку із чим постанову про закриття кримінального провадження необхідно скасувати та направити матеріали провадження для продовження досудового розслідування.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 2, 91, 92, 214, 223, 303, 306-307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , на дізнавача СД ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 24 червня 2024 року, про закриття кримінального провадження №0000209 від 17 квітня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.125 ч.1, 125 ч.2 КК України - задовольнити.

Постанову дізнавача СД ВП № 3 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 24 червня 2024 року, про закриття кримінального провадження №0000209 від 17 квітня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.125 ч.1, 125 ч.2 КК України - скасувати, а матеріали кримінального провадження направити до ВП №3 ДРУП ГУНП України у Дніпропетровській області для проведення належного досудового розслідування.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1