справа № 488/3557/24
провадження № 1-кп/488/326/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2024 року місто Миколаїв, вулиця Доктора Самойловича, 29-А

Корабельний районний суд міста Миколаєва
у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участю
секретаря:ОСОБА_2
прокурора:ОСОБА_3
обвинуваченого:ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Василівка Миколаївського району Миколаївської області, громадянин України, українець, з середньою освітою, неодружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України,

ВСТАНОВИВ

02.07.2024 року близько 22:15 години, точніше встановити не вдалося, обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись біля житлових будинків АДРЕСА_3 , зустрівшись з раніше йому знайомим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час чого між ними відбулась обопільна бійка, в ході якої ОСОБА_4 , діючи умисно та протиправно, з мотивів особистої неприязні, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, вдарив каменем в область голови ОСОБА_5 , спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді крововилива над твердою оболонкою головного мозку в лобних ділянках голови з обох сторін, крововилива під м`яку оболонку головного мозку, вдавленого уламкового перелому лобної кістки справа та тім`яної кістки справа зі зміщенням уламків з переходом на верхню та латеральну стінки правої орбіти, велике та мале крило клиноподібної кістки основи черепа, перелому дуги правої виличної кістки, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

У відповідності до частини 3 статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. При цьому допит обвинуваченого відповідно до частини 4 статті 349 КПК України здійснюється обов`язково.

Допитаний в ході судового засідання обвинувачений свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив встановлені судом обставини та заявив, що дійсно, в ході спілкування із потерпілим, в них виникла сварка, яка призвела до нанесення ним потерпілому ударів каменем в область голови. Обвинувачений заявив, про каяття у вчиненому та про вирішення ним усіх питань із потерпілим, який на даний час не має до нього претензій.

Показання обвинуваченого узгоджуються із позицією потерпілого, що міститься у його заяві на адресу суду, в якій йдеться про його небажання брати участь у судовому розгляді та про відсутність претензій до обвинуваченого.

За таких обставин, з урахуванням позиції сторін, суд вважає за можливим провести судовий розгляд за відсутності потерпілого, взявши до уваги інформацію, що міститься у його заяві.

В ході допиту обвинуваченого суд з`ясував, що той правильно розуміє зміст обставин вчинення ним кримінального правопорушення, встановлених судом, не заперечує їх та переконався у добровільності такої позиції обвинуваченого. Окрім того, учасникам провадження роз`яснено, що у відповідності до частини 2 статті 394 КПК України рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Винність ОСОБА_4 у скоєнні злочину, окрім визнання вини самим обвинуваченим, також підтверджується іншими доказами, дослідженим судом, зокрема, інформацією, що міститься у висновку експерта № 577 від 01.08.2024 року.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх шляхом аналізу досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає доказаною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Дії обвинуваченого, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, суд кваліфікує за частиною 1 статті 121 КК України.

Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він повнолітній, раніше не судимий, офіційно не працює, неодружений, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, сукупність усіх обставин, що характеризують дане кримінальне правопорушення, яке є умисним, насильницьким, особистість обвинуваченого, про що детально вказано вище.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття обвинуваченого, визнання ним вини, активне сприяння розкриттю злочину,

Таким чином, суд доходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на строк, що буде достатнім не тільки для покарання, а й виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Окрім того, суд відповідно до частини 1 статті 75 КК України, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого та встановлені обставини справи, доходить висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, у зв`язку з чим приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього відповідно до статті 76 КК України обов`язки.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі частини 1 статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме камінь сірого кольору, палицю з металевим цепком знищити, мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A05» золотистого кольору у шкіряному чохлі з сім-картами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити останньому як власнику, мобільний телефон марки «Realme» блакитного кольору, переданий на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_4 залишити останньому як власнику.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1