Провадження № 1-кп/643/561/24
Справа № 643/3804/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2024 р. м. Харків

Московський районний суд м.Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків кримінальне провадження № 0000774 від 22.02.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України, не одруженого, не працюючого, маючого середню освіту, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.6, ч.2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_8 , перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, що склалось внаслідок браку коштів, та маючи потребу в грошах, будучи обізнаним про те, що малознайома його матері - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має у своєму розпорядженні грошові кошти, оскільки раніше у січні 2024 року отримував у останньої позичені його матір`ю в борг грошові кошти, вирішив заволодіти ними, шляхом вчинення розбійного нападу на ОСОБА_10 та позбавлення життя останньої, з корисливих мотивів.

Так, маючи на меті вчинити розбійний напад на ОСОБА_10 , з метою подальшого заволодіння її майном, ОСОБА_8 21.02.2024у період дії в Україні воєнного стану, який введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, строк дії якого неодноразово продовжено, в період часу з 18.30 до 20.00 годин, точний час встановити не надалось можливим, маючи при собі заздалегідь заготовлене знаряддя вчинення злочину сокиру, прийшов за адресою: АДРЕСА_2 за місцем мешкання ОСОБА_10 , попередньо не домовляючись з останньою про зустріч, та повідомивши їй хибну інформацію, що нібито приніс частину боргу, потрапив до квартири останньої.

В подальшому, під час перебування ОСОБА_8 в квартирі за вищевказаною адресою, останній, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_10 , діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, знаходячись у приміщенні кухні, дістав із своєї сумки, яку мав при собі, сокиру, усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, та, бажаючи діяти саме таким чином, діючи при цьому швидко та продумано, проявляючи надмірну агресію, розуміючи, що ОСОБА_10 в силу похилого віку не здатна чинити активного опору, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність свого діяння, усвідомлюючи, що його дії призведуть до смерті ОСОБА_10 , тримаючи сокиру у лівій руці, стоячи над ОСОБА_10 , яка сиділа за кухонним столом спиною до нього, зі значною силою наніс останній не менше шести ударів обухом сокири по голові в область потилиці та лоба, чим заподіяв останній відкриту черепно-мозкову травму у вигляді 4-х забитих ран в тім`яно-потиличної ділянці, двох забитих ран в проекції правого та лівого лобних бугрів з крововиливами у м`які покриви голови в їх проекції, множинних синців на обличчі, вдавленого перелому потиличної кістки з розповсюдженням від нього лінійного перелому на кістки склепіння черепа, дифузних крововиливів під м`які мозкові оболонки обох півкуль головного мозку, а також півкуль і черв`яка мозочка, ділянок забою головного мозку, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння, внаслідок чого ОСОБА_10 впала на підлогу.

Далі, ОСОБА_8 , для того щоб впевнитись, що довів свій злочинний умисел до кінця, натиснув пальцями своєї руки за її шию та виявив відсутність пульсу у ОСОБА_10 .

Після цього ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на вчинення розбійного нападу, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи злочинність вчинюваних дій, з метою заволодіння майном ОСОБА_10 , обшукав приміщення вищевказаної квартири, з метою виявлення належних останній грошових коштів, однак нічого не виявив, оскільки потерпіла напередодні заховала гроші у морозильній камері холодильника. Не бажаючи бути викритим у вчиненні особливо тяжкого злочину, ОСОБА_8 залишив місце його скоєння, зачинивши вхідні двері до квартири ОСОБА_10 ключем, який знаходився у замку вхідних дверей, забравши його та знаряддя злочину (сокиру) разом із собою.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 померла на місці вчинення злочину, причиною смерті останньої стала черепно-мозкова травма, яка супроводжувалась переломами кісток черепа, внутрішньочерепними крововиливами.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.6 ч.2 ст.115 КК України, визнав повністю, та пояснив, що він дійсно вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення за обставин викладених в обвинувальному акті, фактичні обставини справи не оспорював та підтвердив вищеописані та встановлені судом обставини справи, а саме: дати, часу, місця вчинених інкримінованих йому злочинів, та те, що внаслідок його злочинних дій заподіяна смерть потерпілої. Пояснив, що принесеною із собою сокирою завдав декілька ударів по голові потерпілій. Переконавшись у відсутності ознак життя, почав шукати гроші у спальні, однак не знайшовши гроші, пішов з квартири, зачинивши за собою двері. Зазначив, що пішов на цей злочин через важкі особисті обставини, скрутне фінансове становище і в даний момент дуже шкодує про вчинене. У скоєному щиро кається, розуміє тяжкість вчиненого та незворотність наслідків вчиненого, вибачається перед потерпілою за вчинені діяння.

Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що 22 лютого 2024 року їй сусід повідомив, що її мати не відповідає на дзвінки. Прийшовши до квартири матері, вона побачила її на кухні без ознак життя. Мати лежала на підлозі, на голові у неї буле поранення. Пізніше дізналася, що матір вбили. Цивільний позов не заявляла.

Обвинувачений ОСОБА_8 його захисник, потерпіла, не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, не оспорювали фактичні обставини кримінальних проваджень, та правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Суд роз`яснив учасникам судового провадження положення частини 3 статті 349 КПК України про те, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються і вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням письмових доказів наданих стороною обвинувачення, та дослідженням матеріалів що характеризують особу обвинуваченого.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Оцінюючи вищезазначені докази, суд приходить до висновку, що всі вони належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена в повному обсязі і знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочинів доведена і його дії слід кваліфікувати:

за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, оскільки він вчинив умисне протиправне заподіяння смерті людини з корисливих мотивів;

за ч. 4 ст. 187 КК України оскільки він вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Судом досліджувалася особа обвинуваченого і встановлено, що ОСОБА_8 є громадянином України, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Згідно висновку судово-психіатричного експерта на теперішній час хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє. Може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_8 перебував поза психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Міг учвідомлювати свої дії та керувати ними.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд враховує суспільну небезпеку скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини, що впливають на його відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у скоєному.

Обставиною що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 суд визнає скоєння злочину стосовно особи похилого віку.

З урахуванням особи ОСОБА_8 , обставин що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, характеру та суспільної небезпеки скоєного злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких, при виборі покарання, необхідного і достатнього для попередження вчинення ним нових умисних злочинів, можливого його виправлення та співрозмірного в якості кари за скоєний злочин, суд вважає необхідним призначити покарання обвинуваченому лише в умовах ізоляції від суспільства з конфіскацією усього майна, що йому особисто належить.

Суд, при призначенні покарання, вважає необхідним взяти до уваги, що обвинувачений вчинив злочин під впливом важких особистих обставин, з початку досудового розслідування і в суді, повністю визнав свою вину та сприяв розкриттю злочину. Одразу повідомив де знаходиться знаряддя злочину та видав його, не приймаючи заходів задля приховання чи знищення слідів злочину. У скоєному щиросердечно розкаявся, прохав вибачення у потерпілої та виразив готовність відшкодовувати завдані злочином збитки.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 і недопущення вчинення ним нових злочинів, буде обрання йому покарання в межах санкції ч.2 статті 115 Кримінального Кодексу, котра передбачає покарання за правопорушення у виді позбавлення волі.

Витрати у кримінальному провадженні на проведення судово молекулярно-генетичної експертизи № 1977 від 03.04.2024 у сумі 9087,36 грн., судово молекулярно-генетичної експертизи № 1935 від 08.04.2024 у сумі 9087,36 грн., судово молекулярно-генетичної експертизи № 1985 від 08.04.2024 у сумі 9087,36 грн., судово молекулярно-генетичної експертизи № 1997 від 08.04.2024 у сумі 12116,48 грн., судово молекулярно-генетичної експертизи №1934 від 04.04.2024 у сумі 13631,04 грн., судово молекулярно-генетичної експертизи № 2000 від 09.04.2024 у сумі 13631,04 грн. та судово молекулярно-генетичної експертизи № 2003 від 08.04.2024 у сумі 9087,36 грн., суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки проведення експертиз викликано його протиправними діями.

Цивільний позов потерпілою у справі не заявлено.

Суд вважає необхідним зняти арешт накладений на майно ухвалами слідчих суддів Московського районного суду від 27.02.2024, 28.02.2024 та 29.02.2024 .

Питання про долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,373-376КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.6 ч.2 ст.115 КК України, та призначити покарання:

-за ч.4 ст. 187 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років з конфіскацією усього особистого майна;

-за п.6 ч.2 ст.115 КК України призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 11 ( одинадцять) років, з конфіскацією усього особистого майна;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 11 (одинадцять) років з конфіскацією усього особистого майна;

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 23.02.2024 року.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишити утримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення експертиз у загальному розмірі 75728 (сімдесят п`ять тисяч сімсот двадцять вісім) гривень.

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт накладений ухвалами слідчих суддів Московського районного суду від 27.02.2024, 29.02.2024 та 28.02.2024 скасувати.

Речові докази:

- недопалки з попільничці в кількості 9 шт. з написом на кожному ТМ «Imperial Classic»; пачку з-під цигарок ТМ «Imperial Classic»; фрагмент ганчірки білого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору; сокиру з дерев`яною рукояткою жовто-червоного кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, полімерний пакет білого кольору з написом «Посад» з нашаруванням речовини бурого кольору, змиви речовини бурого кольору на марлевий тампон з ложе трупа, змив ДНК з дверцят серванту зліва вгорі на ватну паличку з кімнати №1, змив ДНК на ватну паличку з дверцят серванту справа вгорі з кімнати №1, змив ДНК на ватну паличку з дверцят серванту справа посередині з кімнати №1, змив ДНК на ватну паличку з дверцят серванту посередині знизу з кімнати №1, змив ДНК на ватну паличку з дверцят шафи зверху з кімнати №2, змив ДНК на ватну паличку з дверцят шафи з кімнати №2, змив ДНК на ватну паличку з вхідних дверей квартири, сліди папілярних візерунків на 3 ВЛС з серванту з кімнати №1, сліди папілярних візерунків на 1 ВЛС з скляної пляшки коньяк «Десна» з кухні, сліди папілярних візерунків на 1 ВЛС із пластикової пляшки з кухні - знищити.

-мобільний телефон червоного кольору ТМ «Samsung» IMEI: НОМЕР_1 із сім-картою оператору «Київстар» № НОМЕР_2 ; шапку чорного кольору з різнокольоровими вставками; інструменти (викрутка, пасатижі); магніт у вигляді ракушки з двома дельфінами з нашаруванням речовини бурого кольору та волоссям; два магніти з ложе трупа; циліндровий механізм з вхідної двері та три ключі до нього, запальничку синього кольору з написом «ККК»; запальничку синього кольору з написом «ККК»; блокнот з рукописними написами; сумку (спортивну) біло-сірого кольору з написом «Wallabyn», куртку з капюшоном сірого кольору з написом «Nike», зв`язку ключів, металевий ключ від замку, магнітний ключ синього кольору та ланцюжок (брелок), спортивні штани сірого кольору з написом «Nike Airmax», спортивну кофту чорного кольору з написом «adidas», повернути за приналежністю.

-мобільний телефон ТМ «ASUS» у корпусі білого кольору із сім-картами операторів «ВФ Україна» НОМЕР_3 та «лайфселл» НОМЕР_4 , чоботи коричневого кольору 44 розміру повернути обвинуваченому ОСОБА_8 .

- диск CD-R для лазерних систем зчитування з наявними відеофайлами залишити в матеріалах кримінального провадження.

Долю речових доказів вирішити після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з моменту вручення копії вироку у той самий строк.

Головуючий Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3