Справа № 182/7374/23
Провадження № 1-в/0182/229/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.11.2024 м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Нікополі подання начальника Нікопольського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про приведення вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.02.2024 у відповідність до вимог закону у відношенні засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, не працює, проживає у АДРЕСА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

представника органу пробації ОСОБА_3 , суд

в с т а н о в и в :

До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло подання начальника Нікопольського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області (далі по тексту Нікопольський РВ № 1) ОСОБА_3 про приведення вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.02.2024 у відповідність до вимог закону.

Доводи подання

Вимоги подання обґрунтовані тим, що ОСОБА_4 засуджено вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.02.2024 за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України його зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання. З 08.04.2024 засуджений ОСОБА_4 перебуває на обліку Нікопольського РВ № 1. 09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі по тексту - Закон № 3886-ІХ). Законом № 3886-ІХ декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість вкраденого становить до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян. Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі. Зазначає, що згідно вироку вартість майна, яким шляхом обману заволодів ОСОБА_4 на момент вчинення правопорушення становить: 22.11.2022 9 547,74 грн., 12.06.2023 1 000,00 грн., 03.04.2023 1 701,46 грн., 26.04.2023 2 100,00 грн. та 07.04.2023 655,00 грн., що по останніх чотирьох епізодах не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів громадян. На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, просить стосовно засудженого ОСОБА_4 вирішити питання про приведення вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.02.2024 у відповідність до вимог закону.

Позиція сторін

Засуджений у судове засідання не з`явився, тому суд розглянув подання без його присутності за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, тому суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі засудженого, який був належним чином повідомлений, проте в судове засідання не з`явився.

В судовому засіданні представник Нікопольського РВ № 1 підтримала подання.

Прокурор підтримав подання Нікопольського РВ № 1.

Мотиви суду

Вислухавши думки учасників судового провадження, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Як встановлено судом, вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.02.2024 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, та призначено йому покарання: за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки; за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки. На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України його зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання.

Вирок суду набув законної сили 28.03.2024. За цим вироком ОСОБА_4 з 08.04.2024 перебуває на обліку у Нікопольському РВ № 1.

Вироком Нікопольського міськрайонного суду від 26.02.2024 встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, а саме заволодів чужими грошовими коштами шляхом обману (шахрайство) 22.11.2022, спричинивши потерпілому матеріального збитку у сумі 9 547 грн. 74 коп. ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 190 КК України, а саме заволодів чужими грошовими коштами шляхом обману (шахрайство), вчинених повторно, а саме 12.06.2023, спричинивши потерпілому матеріального збитку у сумі 1 000 грн. 00 коп.; 03.04.2023, спричинивши потерпілому матеріального збитку у сумі 1 701 грн. 46 коп.; 26.04.2023, спричинивши потерпілій матеріального збитку у сумі 2 100 грн. 00 коп. та 07.04.2023, спричинивши потерпілому матеріального збитку у сумі 655 грн. 00 коп.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі по тексту - Закон № 3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 КУпАП.

Таким чином, відповідно до Закону № 3886-ІХ, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить не більше 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З 09.08.2024 сума викраденого майна, яка не перевищує 2-х неоподаткованих мінімумів доходів громадян, є дрібною крадіжкою та особа повинна нести відповідальність за відповідною частиною ст. 51 КУпАП.

Підпунктом 169.1.1 ст. 169 Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2023 року становить 2 684 грн., тобто неоподатковуваний мінімум доходів громадян становить 1 342 грн. на 2023 рік, а 2 неоподатковуваних мінімумів (ст. 51 ч. 2 КУпАП) становить 2 684 грн.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, внесені Законом № 3886-ІХ зміни мають зворотну дію у часі, тобто поширюється на діяння, які були вчинені до 09.08.2024, тому скасовують кримінальну відповідальність у разі заподіяння кримінальним правопорушенням шкоди меншого розміру, ніж установлено нормою закону.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 7 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21.

Як вбачається з вироку Нікопольського міськрайонного суду від 26.02.2024 ОСОБА_4 засуджено за заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно (ч. 2 ст. 190 КК України), а саме 12.06.2023 у сумі 1 000 грн. 00 коп.; 03.04.2023 у сумі 1 701 грн. 46 коп.; 26.04.2023 у сумі 2 100 грн. 00 коп. та 07.04.2023 у сумі 655 грн. 00 коп., що, станом на момент вчинення складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання /ч. 2 ст. 74 КК України/.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2, 3 ст. 74 КК України.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК.

Враховуючи, що у вчинених засудженим ОСОБА_4 12.06.2023, 03.04.2023, 26.04.2023 та 07.04.2023 діяннях вартість спричиненого матеріального збитку становить 1 000 грн. 00 коп., 1 701 грн. 46 коп., 2 100 грн. 00 коп. та 655 грн. 00 коп., відповідно, що станом на момент вчинення кримінальних правопорушень, не перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (у 2023 році становить 2 684 грн.), то ОСОБА_4 є засудженим за діяння, караність яких законом на теперішній час усунена, внаслідок чого він підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання за ч. 2 ст. 190 КК України відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України.

Внаслідок звільнення від покарання у виді 3 років позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України (який у даному конкретному випадку декриміналізовано), необхідність застосування у вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.02.2024 положення ч. 1 ст. 70 КК України та призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень відпала.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_4 потрібно вважати засудженим вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.02.2024 за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки, виключивши з резолютивної частини вироку посилання на призначення ОСОБА_4 покарання з застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України. В іншій частині вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.02.2024 стосовно ОСОБА_4 - залишити без змін.

Оскільки, ОСОБА_4 засуджено за діяння, караність яких законом усунена, суд дійшов висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 5, 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Подання начальника Нікопольського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області - задовольнити.

Вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2024 року привести у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2024 року за ч. 2 ст. 190 КК України покарання, у зв`язку з усуненням законом караності діянь, за які він був засуджений.

Вважати ОСОБА_4 засудженим вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.02.2024 за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки, виключити з резолютивної частини вироку посилання на призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України.

В іншій частині вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.02.2024 стосовно ОСОБА_4 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1