Номер провадження: 11-сс/813/1059/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 кизи,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву адвоката ОСОБА_8 , діючого в інтересах ОСОБА_9 про відвід головуючого судді ОСОБА_2 від розгляду апеляційної скарги адвоката ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.06.2024 року відносно ОСОБА_9 , підозрюваного за ч.3 ст.332 КК України у кримінальному провадженні №0000821 від 31.05.2024 року,

установив

Зазначеною ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_11 та відносно ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 серпня 2024 року включно із визначенням розміру застави 1200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 3 633 600 (три мільйони шістсот тридцять три тисячі шістсот) гривень.

Не погодившись із ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_10 , який дії в інтересах захисту підозрюваного ОСОБА_9 звернувся із апеляційною скаргою, якій вважає її такою, що підлягає скасуванню.

До початку судового засідання апеляційного суду від адвоката ОСОБА_8 , який також діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 надійшла заява про відвід головуючого судді ОСОБА_2 від розгляду його апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.06.2024 року.

Заяву про відвід адвокат ОСОБА_8 обґрунтовував загальними нормами кримінально процесуального закону, Кодексу суддівської етики, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини та посилався на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 12.11.2015 року, якою при розгляді апеляційного скарги у цивільні справі, було задоволено заяву про самовідвід судді ОСОБА_2 .

В судове засідання призначене на 09.07.2024 року захисник ОСОБА_8 не з`явився, про розгляд справи був сповіщений належним чином.

В судовому засіданні 09.07.2024 року прокурор ОСОБА_6 заперечував проти заявленого відводу, з підстав того що в заяві не вказано конкретних підстав, які виключали б участь у розгляді апеляційної скарги судді ОСОБА_2 .

Для з`ясування фактичних обставин відводу, думки адвоката ОСОБА_8 , про здатність суддею ОСОБА_2 , неупереджено розглянути апеляційну скаргу, з огляду на те, що в ухвалі, на яку він посилався, вирішено питання не про відвід, а про самовідвід судді, розгляд апеляційної скарги було відкладено на 11.07.2024 року.

Проте, і в наступне судове засідання призначене на 11.07.2024 року захисник ОСОБА_8 , будучи сповіщеним належним чином про дату, час та місце розгляду справи не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

З огляду на скорочений термін розгляду даної категорії справ, та того що підозрюваний в інтересах якого подано апеляційну скаргу, утримується під вартою, апеляційний суд вирішив розглянути заяву про відвід за відсутності захисника.

Щодо заяви захисника ОСОБА_8 про відвід судді ОСОБА_2 , апеляційний суд, з`ясувавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення заяви, дослідивши матеріали справи, зробив висновок, що вона є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Так, стаття 75 КПК України визначає вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді у кримінальному провадженні.

Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно із ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Статтею 75 КПК України передбачені обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні. Відповідно до положень цієї норми, обставинами, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні можуть бути: слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Згідно з практикою ЄСПЛ, потрібні докази фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від розгляду справи. При чому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

З огляду на те, що доказів фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від розгляду справи захисник не надав, у своїй заяві про відвід, посилається на ухвалу апеляційного суду Одеської області, яка було постановлена 9 років тому, а обставини, які у ній зазначені минули понад 19 років тому, при цьому адвокат не стверджував про неможливість неупереджено розглянути апеляційну скаргу суддею ОСОБА_2 , тоді як прокурор заперечував проти відводу судді, апеляційний суд вважає заяву про відвід не обґрунтованою, а тому такою що не підлягає задоволенню.

Проте, через неявку в судове засідання захисника ОСОБА_8 , неможливо з`ясувати його думку щодо можливості неупередженого розгляду апеляційної скарги суддею ОСОБА_2 .

З урахуванням викладеного, щоб у стороннього спостерігача не виникало сумнів у неупередженості судді ОСОБА_2 , ним була заявлена заява про самовідвід.

Вирішуючи заяву про самовідвід судді-доповідача, апеляційний суд зробив висновок про необхідність її задоволення.

Так, відповідно до ст. 2 Закону України від 02.06.2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст. 21 КПК України згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Вимоги до поведінки Судді знайшли своє відображення в міжнародному документі, затвердженому РЕЗОЛЮЦІЄЮ 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року (Бангалорські принципи діяльності судді).

Вони викладені у формі Цінностей і мають на меті встановлення стандартів етичної поведінки суддів. Вони мають використовуватися суддями як керівництво, а судовою системою - як основа для регламентації поведінки суддів.

Вони також покликані сприяти кращому розумінню й підтримці судової гілки влади з боку представників виконавчої та законодавчої влади, а також адвокатів і суспільства в цілому. Ці принципи передбачають відповідальність суддів за свою поведінку перед певними інституціями, заснованими з метою забезпечення дотримання судових стандартів, які самі є незалежними й неупередженими і покликані посилювати, а не применшувати значимість існуючих правових норм і правил поведінки, що зобов`язують суддів.

Частина 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наявність безсторонності відповідно до n.l cт. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Зовнішні вияви можуть мати певне значення, або іншими словами, «правосуддя повинно не тільки здійснюватися, повинно бути також видно, що воно здійснюється». Важливим питанням є забезпечення у демократичному суспільстві довіри громадськості до суду (Білуха проти України, 2006).

Так, кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Micallef v. Malta (Мікалефф проти Мальти) /ВП), § 98).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

За таких обставин, на виконання вимог п. 4 ч.1 ст. 75 КПК України, з урахуванням існування обставин, які за переконанням головуючого судді ОСОБА_2 унеможливлюють його участь у розгляді апеляційної скарги захисника ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.06.2024 колегія суддів вважає за необхідне задовольнити заявлений самовідвід.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив

Заяву адвоката ОСОБА_8 , про відвід головуючого судді ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заяву судді ОСОБА_2 про самовідвід задовольнити.

Відвести головуючого суддю ОСОБА_2 від розгляду апеляційної скарги адвоката ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 26.06.2024 року відносно ОСОБА_9 , підозрюваного за ч.3 ст.332 КК України у кримінальному провадженні №0000821 від 31.05.2024 року.

Передати матеріали справи до апарату Одеського апеляційного суду для виконання вимог ст. 35 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4