Справа № 369/9313/24
Провадження №1-кп/369/1861/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2024 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарки ОСОБА_2

за участю прокурорки ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Макарів Бучанського району Київської області, українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 14.12.2016 за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 3 роки 1 місяць позбавлення волі, звільненого 28.05.2019 у зв`язку із відбуттям покарання,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти безпеки руху та експлуатації транспорту, останній раз вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 14.12.2016 за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді 3 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнений 28.05.2019 у зв`язку із відбуттям покарання, судимість за яке у встановлений законом спосіб не знята та не погашена, на шлях виправлення не став та вчинив злочин проти власності в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Так, Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

Також, Указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, востанне Указом Президента № 271/2024 від 06.05.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб, тобто до 12 серпня 2024 року.

Так, ОСОБА_4 19.05.2024 о 13 годині 30 хвилин прийшов до магазину «Фора №984/1», який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ФОРА», , (далі - ТОВ «ФОРА»), розташованого за адресою: Київська область, Бучанський район, м. Вишневе, вул.М. Приймаченко, 7, де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи вищевказаний злочинний умисел, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що в державі Україна діє воєнний стан, перебуваючи у приміщенні вищевказаного магазину за вищевказаною адресою, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав з полиць товарно-матеріальні цінності, що належать ТОВ «ФОРА», а саме: одну упаковку капсул для прання «Persil Color» вартістю 559 гривень 20 копійок без урахування ПДВ; одну банку слабоалкогольного напою «Revo» об`ємом 0,5 л вартістю 38 гривень 32 копійки без урахування ПДВ.

Після чого, ОСОБА_4 перебуваючи у торгівельній залі вказаного магазину «№84/1» ТОВ «ФОРА» заховав банку слабоалкогольного напою «Revo» до своєї сумки, яка знаходилась на ньому, а упаковку капсул для прання «Persil Color» тримав у руці, після чого, пройшов турнікет не розрахувавшись за вищевказаний товар та вийшов із приміщення магазину «ФОРА №84/1» та розпорядився викраденим товаром на власний розсуд чим спричинив ТОВ «ФОРА» матеріальну шкоду на загальну суму 597 гривень 99 копійок без урахування ПДВ.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні судом на обговорення було поставлено питання про закриття кримінального провадження у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалась кримінальна протиправна діяльність на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Обвинувачений та прокурорка не заперечували з приводу закриття провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню з огляду на наступне.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та визначено граничну вартість викраденого чужого майна, яка може підпадати під кваліфікацію дій особи за відповідною частиною статті 51 КУпАП.

Відповідно до вказаного Закону діяння, пов`язані з викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з моменту набрання чинності Законом вважаються дрібним викраденням чужого майна, відповідальність за що передбачена ст. 51 КУпАП, тобто перестали бути кримінально караними.

Відповідно до положень ст. 4 КК України злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

При цьому, згідно положень ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні 19.05.2024 року таємного викрадення чужого майна (крадіжка) на загальну суму 597,99 гривень.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» з 1 січня 2024 року установлено прожитковий мінімум для працездатної особи у розмірі 3028 грн. А відтак сума соціальної пільги у 2024 році становила 1514 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального неоподатковуваний мінімум у 2024 році становив 1514 грн.

Відповідно два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01 січня 2024 року складали 3028 грн.

Таким чином, оскільки вартість викраденого ОСОБА_4 майна на час вчинення діяння не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, відповідне діяння перестало бути кримінально караним.

Пунктом 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із частковою втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись п. 4-1 ч. 1 ст. 284, 369-372, ч. 3 ст. 479-2 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Речові докази: - відеозапис від 19.05.2024, який записано на DVD-R диск, на якому зафіксовано факт крадіжки товарно-матеріальних цінностей з магазину «Фора», визнаний речовим доказом приєднано до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1