Справа № 211/1630/20
Провадження № 1-в/211/103/24
У Х В А Л А

іменем України

16 жовтня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку,-

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2024 року до суду надійшло вказане клопотання ОСОБА_3 , засудженого вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2021 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком в 2 роки. Посилаючись на те, що 29.11.2021 року вирок набрав законної сили та направлений для виконання до Довгинцівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Довгинцівському районі. Іспитовий строк закінчився 29.12.2023 року. Протягом іспитового строку уповноваженим органом з питань пробації стосовно нього жодного разу не ініціювалось питання щодо направлення подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного покарання. Просив суд звільнити його від відбування покарання призначеного вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.10.2021 року, у зв`язку з закінченням іспитового строку.

У судове засідання представник Довгинцівського РВ філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області не з`явився. Прокурор Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 до суду надала клопотання про розгляд справи без участі прокурора. При прийнятті рішення покладається на розсуд суду.

Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, на клопотанні наполягає.

Неявка в судове засідання осіб, які беруть участь у справі не перешкоджає проведенню судового розгляду відповідно до абз. 2 ч. 5ст. 539 КПК України.

Згідно з ч. 4ст. 107 КПК Українив разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, повно та всебічно дослідивши клопотання, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання ОСОБА_3 , виходячи з наступних обставин.

Судом встановлено, що вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2021 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі, згідно зі ст. 104, ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку на 2 роки. Відповідно до ст. 76 КК України на нього покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Засудженого поставлено на облік до Довгинцівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

Відповідно до ч. 1ст. 165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Таким чином іспитовий строк закінчився 29.12.2023.

Частиною 1ст. 78 КК України та ч. 2ст.165 КВК України встановлено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Згідно з п.9ст.537 КПК України під час виконання вироків саме суд має право вирішувати питання, зокрема, про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Натомість згідно з ч.2ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

З матеріалів справи вбачається, що протягом іспитового строку рішення про скасування засудженому звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання судом не приймалось.

Частина 4ст. 75 КК України визначає мінімальний та максимальний іспитовий строк, який може бути визначений судом при ухваленні вироку.

Також, відповідно до п.1 ч.1ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

З вказаного слідує, що законом прямо визначено, що рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням може бути скасоване виключно до закінчення іспитового строку.

Виходячи зі змісту ст. 75 КК України та ст. 165 КВК України заходи щодо контролю за звільненим з випробуванням засудженим можуть здійснюватись виключно до закінчення чітко визначеного судом іспитового строку.

Крім того,ст. 78 КК України визначає три альтернативні наслідки звільнення особи від відбування покарання з випробуванням:.

1)після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання;

2)якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

3) у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях71,72 КК України.

Отже, останні два наслідки вказані вище виключають перший (звільнення від відбування покарання), проте мають бути підтверджені відповідними рішеннями: ухвалою суду про направлення засудженого для відбування покарання або вироком суду про вчинення засудженим в період іспитового строку нового кримінального правопорушення. І відмова засудженому у його звільненні від відбування покарання після спливу іспитового строку може ґрунтуватись виключно на вказаних вище судових рішеннях.

Таким чином, визначений в ст. 78 КК України наслідок у виді звільнення засудженої особи від відбування покарання після закінчення іспитового строку можливо вважати загальним правилом, виключенням з якого є інші два наслідки, які можуть бути підтверджені виключно відповідним судовим рішенням.

При цьому, як вказувалось вище, скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням та його направлення для відбування призначеного покарання можливе виключно до закінчення іспитового строку.

Також засуджений ОСОБА_3 нових кримінальних правопорушень протягом іспитового строку не вчинив, тому застосування до нього положень ст.71,72 КК України також неможливе.

Отже, цілком очевидно, що відмова засудженій особі у звільненні від покарання після спливу іспитового строку за відсутності відповідних рішень про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням чи її засудження із застосуванням ст.71,72 КК України за своєю суттю суперечитиме принципу правової визначеності долі засудженого та його статусу по спливу іспитового строку без будь-яких рішень щодо наслідків спливу такого строку.

Оскільки іспитовий строк визначений ОСОБА_3 вироком суду сплив та суду не надано відповідних судових рішень, які набрали законної сили, про направлення засудженого для відбування призначеного покарання за порушення обов`язків чи систематичне вчинення адміністративних правопорушень або про засудження за правилами ст.ст.71,72 КК України за вчинення засудженим нового кримінального правопорушення в період іспитового строку, в суду відсутні законні підстави для відмови в задоволенні клопотання про звільнення засудженого від призначеного основного покарання.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки закінчився іспитовий строк, встановлений у відношенні ОСОБА_3 , протягом іспитового строку засуджений до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, рішення про скасування звільнення щодо нього протягом вказаного іспитового строку не приймалося.

На підставі вищевикладеного, керуючисьст.78 КК України, ч. 1, 2ст. 165 КВК України, ст. ст.107,537,539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 - задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 жовтня 2021 року за ч. 3 ст.185 КК України, у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Копію ухвали направити до Довгинцівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1