05 листопада 2024 року м. Запоріжжя
Ухвалою судді від 17.10.2024 призначено підготовче засідання по вказаному кримінальному провадженню.
У підготовчому судовому засіданні процесуальним прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 . Вказане клопотання мотивоване тим, що на теперішній час існує ряд ризиків, передбачених ст.177 КПК України, встановлених раніше, які продовжують існувати, що є підставою для продовження вказаного запобіжного заходу. Так, обвинувачений ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинення ним тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання до восьми років позбавлення волі, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення покарання. Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину відносно потерпілого, який за станом здоров`я завідомо для обвинуваченого є фізично слабкіший. Після вчинення кримінального правопорушення обвинувачений не надав потерпілому медичної допомоги, а відразу залишив місце події. Зазначені обставини свідчать також про соціальну небезпеку обвинуваченого для інших осіб, та необхідність його ізоляції задля захисту суспільства від його ймовірних подальших злочинних посягань, припинення злочинної діяльності, унеможливлення переховування від суду. Обвинувачений ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, та має ряд непогашених судимостей, у тому числі за вчинення злочинів корисливої спрямованості. Востаннє засуджений 27.03.2017 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 121 КК України, до позбавлення волі строком на 8 років. Після звільнення з місць позбавлення волі, знову вчинив злочин, пов`язаний з посяганням на здоров`я іншої особи. Зазначене прямо свідчить про існування ризику вчинення інших кримінальних правопорушень. Ризик вчинення тиску на свідків та потерпілого обумовлений тим, що місцем вчинення кримінального правопорушення є гуртожиток, який також є місцем проживання обвинуваченого, потерпілого та основних свідків у кримінальному провадженні. Враховуючи, що судовий розгляд ще не розпочато, та жодна з вказаних осіб, з у рахуванням принципу безпосередності дослідження доказів, не допитана у судовому засіданні, є підстави вважати, що знаходячись на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 матиме змогу незаконно впливати на вказаних осіб. Застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе унеможливити реалізацію вищенаведених ризиків, та гарантувати належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 .
У підготовчому судовому засіданні прокурор вважає за можливе призначити обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні до судового розгляду. Підтримав доводи зазначені у клопотанні про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів без застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
Потерпілий ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, та підтримав клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 . Зазначив, що має бажання заявити цивільний позов у кримінальному провадженні, який ним буде подано до початку судового розгляду.
Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду. Вирішення питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишив на розсуд суду.
Захисник у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду. Щодо доводів прокурора зазначених у клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , зазначив, що вважає зазначені прокурором ризики необґрунтованими та не доведеними. Звертає увагу на те, що злочин в якому обвинувачується ОСОБА_5 не є корисливим.
Суд, вислухавши думку сторін кримінального провадження, розглянувши заявлені клопотання, додатково вивчивши в нарадчій кімнаті обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.
Дане кримінальне провадження підсудне Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя відповідно до ст. ст. 32, 33 КПК України.
Підстав для закриття кримінального провадження або зупинення провадження, немає.
Обвинувальний акт, затверджений прокурором, вручений обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, відтак підстав для його повернення прокурору немає.
З вказаних мотивів суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі вказаного вище обвинувального акту у кримінальному провадженні, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Щодо вирішення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.
Стаття 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до п.п. 1,3,5 ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити ці дії.
Так, на стадії досудового розслідування вказаного кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.08.2024 застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому було продовжено ухвалою слідчого суді від 03.10.2024, строком до 09.11.2024, без можливості внесення застави.
На даний час судовий розгляд кримінального провадження не розпочато, у зв`язку із чим, суд з об`єктивних причин у строк до 09.11.2024 позбавлений можливості розглянути вказане кримінальне провадження по суті.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Вирішуючи клопотання щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, як умисне протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень іншій особі, вчиненого в умовах воєнного стану, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.
Судом встановлено наявність обставин, які свідчать про те, що ризики, які були підставою для застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати і на цей час.
Враховуючи викладене, доводи адвоката про відсутність підстав вважати наявність таких ризиків, як переховування від суду, незаконний вплив на потерпілого та свідків і продовження вчинення інших кримінальних правопорушень, суд вважає безпідставними, оскільки їх наявність продовжує існувати, враховуючи доведення обставин їх існування, які на теперішній час не змінилися.
Крім того, суд, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішені питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу враховує дані про особу обвинуваченого, який не одружений, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема, за ч.2 ст.121 КК України, за яке відбував покарання у місцях позбавлення волі.
Вказане вище дає достатньо підстав вважати, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Також, суд враховує вік обвинуваченого, відповідно до якого обвинувачений є працездатною особою, жодних захворювань, які б обмежували перебування в умовах слідчого ізолятора, у обвинуваченого не встановлено.
На думку суду, дані про особу обвинуваченого та наявність встановлених судом ризиків, у сукупності свідчать про неможливість запобігання ним шляхом застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою.
Застосований відносно обвинуваченого, на досудовому розслідуванні, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням строку тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення, яке інкримінується ОСОБА_5 , та його особою не виходить за межі розумного строку.
Застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід кореспондується із характером суспільного інтересу, підставами і метою його обрання, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, не надає можливості обвинуваченому перешкоджати інтересам правосуддя, у тому числі, шляхом ухилення від суду.
Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 на більш м`який, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищезазначеним ризикам та не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки суду не надано таких даних та підстав.
З урахуванням викладеного, суд доходить до висновку, що підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого не відпали, і судом не встановлено обставини, які б давали достатні підстави для зміни чи скасування раніше обраного запобіжного заходу, а тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою, з врахуванням вимог ст. 183 КПК України, без визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у тяжкому злочині із застосуванням насильства.
Керуючись ст.ст. 314, 315, 350, 369, 372 КПК України, суд, -
Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.
У судове засідання викликати прокурора, потерпілого, обвинуваченого, захисника.
Клопотання процесуального прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 03 січня 2025 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1