Справа № 190/2117/24
Провадження №1-в/190/292/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника ПВК №122 - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. П`ятихатки справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час відбуває покарання в Державній установі «П`ятихатська виправна колонія №122»,

про приведення вироку у відповідність до нового закону,-

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить вирішити питання щодо декриміналізації його діяння за вироками: Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.11.2021 року, Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.09.2022 року, Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.11.2022 року, Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.03.2023 року, Центрально-Міським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.06.2023 року на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року (далі за текстом Закон № 3886-ІХ).

Засуджений в судовому засіданні клопотання підтримав т а просить його задовольнити.

Представник ПВК №122 просив вирішити клопотання відповідно до вимог чинного законодавства.

Прокурор в судовому засіданні просив привести вироки у відповідність до вимог діючого законодавства.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого, судом встановлено наступне.

Згідно із ч. 1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Пунктом 2 частини 2 статі 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

З матеріалів особової справи ОСОБА_5 вбачається, що він відбуває покарання за вироком суду в ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)», що надає П`ятихатському районному суду право розглянути подане ним клопотання.

Судом встановлено, що:

1)Вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.11.2021 року ОСОБА_5 , засуджений за ст.ст.185 ч.3, 70 ч.4, 72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з 15.11.2021 року. Цим вироком ОСОБА_5 , засуджений зокрема за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненного повторно, поєднаного із проникненням у інше приміщення, чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на суму 3923,80 грн..

2)Вироком Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.09.2022 року ОСОБА_5 , засуджений за ст.ст.185 ч.2, 190 ч.2, 185 ч.2, 190 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з моменту оголошення вироку з 13.09.2022 року. Цим вироком ОСОБА_5 , засуджений зокрема за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненного повторно ч.2 ст.185 КК України чим спричинив матеріальної шкоди на суму 399,00 грн., подія злочину відбулася 21.05.2021 року та вчинив злочин за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно за ст.190 ч.2 КК України, подія злочину відбулася 21.05.2021 року, чим спричинив шкоду на суму 2100,00 грн..

3)Вироком Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.11.2022 року ОСОБА_5 , засуджений за ст.ст.185 ч.3, 70 ч.4 КК України до 4 років позбавлення волі. Строк відбування покарання продовжити рахувати з 13.09.2022 року. На підставі ст.70 ч.4, ст.72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання за даним вироком, частково відбутий строк покарання за вироком суду від 15.11.2021 року, а саме з 15.11.2021 року по 12.098.2022 року включно. Цим вироком ОСОБА_5 , засуджений зокрема за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненного повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення та сховище, чим спричинив зазначеними діями потерпілим матеріальної шкоди: 15.01.2021 року на суму 1047,31 грн., 25.01.2021 року на суму 1074,67 грн., 02.02.2021 року на суму 1182,72 грн., 08.02.2021 року на суму 1327,42 грн., 27.02.2021 року на суму 4100,79 грн., 06.03.2021 на суму 2712,79 грн., 10.03.2021 року на суму 1798,92 грн., 04.04.2021 року на суму 3934,78 грн., 10.04.2021 року на суму 555,00 грн., 22.04.2021 року на суму 1700,00 грн., 07.07.2021 року на суму1039,50 грн., 09.07.2021 року на суму 2065,53 грн., 20.07.2021 року на суму 5600,00 грн., 21.07.2021 року на суму 1464,83 грн., 05.08.2021 року на суму 1014,77 грн..

4)Вироком Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.03.2023 року ОСОБА_5 , засуджений за ст.ст.185 ч.2, 190 ч.2 70 ч.1, 70 ч.4,72 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Зарахувавши в строк відбуття покарання з 15.11.2021 року по 30.11.2022 року, включно. Строк відбування покарання рахувати з 30.11.2022 року. Цим вироком ОСОБА_5 , засуджений зокрема за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненного повторно ч.2 ст.185 КК України, чим спричинив матеріальної шкоди потерпілому на суму 759,30 грн., подія злочину відбулася 16.07.2021 року та вчинив злочин за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно за ст.190 ч.2 КК України, подія злочину відбулася 01.06.2021 року, чим спричинив шкоду на суму 595,70 грн..

5)Вироком Центрально-Міським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.06.2023 року ОСОБА_5 , засуджений за ст.ст.185 ч.2, 289 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4, 72 КК України до 5 років позбавлення волі. Зарахувавши в строк відбуття покарання з 15.11.2021 року по 30.11.2022 року, включно. Строк відбування покарання рахувати з 30.11.2022 року. Цим вироком ОСОБА_5 , засуджений зокрема за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненного повторно, і склад злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України за ознаками незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, чим спричинив зазначеними діями потерпілим матеріальної шкоди: 01.01.2021 року на суму 4241,19 грн., 08.07.2021 року на суму 2000,00 грн., та 18.06.2021 року на суму 850,00 грн.. Вирок набрав законної сили 24.07.2023 року.

18 липня 2024 року Верховна Рада України прийняла Закон № 3886-ІХ, який набув чинності 09 серпня 2024 року.

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст.190, ст. 185 КК України настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.

Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК України.

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

На переконання суду, унесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.

Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Неоподатковуваний мінімум в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового Кодексу, для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімума доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2021 року, ця сума становила 2270,00 грн..

Отже враховуючи, що ОСОБА_5 згідно вироку Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.11.2021 року завдав матеріальної шкоди потерпілому на суму 3923,80 грн., що перевищує два неоподатковуваних мінімума доходів громадян станом на день скоєння крадіжки (2270,00 грн.), відтак вчинене ним діяння є кримінально караним.

Згідно вироку Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.09.2022 року ОСОБА_5 завдав матеріальної шкоди потерпілим на суму 399,00 грн. та 2100,00 грн., що є менше ніж два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння злочинів, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання за даним вироком, на підставі ч.2 ст. 74 КК України.

Згідно вироку Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 30.11.2022 року ОСОБА_5 завдав матеріальної шкоди потерпілим: 15.01.2021 року ОСОБА_6 на суму 1047,31 грн., 25.01.2021 року ОСОБА_7 на суму 1074,67 грн., 02.02.2021 року ОСОБА_8 на суму 1182,72 грн., 08.02.2021 року ОСОБА_9 на суму 1327,42 грн., 10.03.2021 року ОСОБА_10 на суму 1798,92 грн., 10.04.2021 року ОСОБА_11 на суму 555,00 грн., 22.04.2021 року ОСОБА_12 на суму 1700,00 грн., 07.07.2021 року ОСОБА_13 на суму1039,50 грн., 09.07.2021 року ОСОБА_14 на суму 2065,53 грн., 21.07.2021 року ОСОБА_15 на суму 1464,83 грн., та 05.08.2021 року ОСОБА_16 на суму 1014,77 грн. і зазаначені суми по кожному конкретному епізоду є менші ніж два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжок.

Однак, кваліфікуючою ознакою інкримінованих злочинів є незаконне проникнення до іншого сховища.

Згідно із абз.2 п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 6 листопада 2009 року № 10 сформульовано таке правило кваліфікації: крадіжка, грабіж або розбій, поєднані з незаконним проникненням до житла, іншого приміщення чи сховища, кваліфікуються відповідно за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК. Додатково за ст. 162 КК такі дії кваліфікувати непотрібно. Водночас, якщо незаконне проникнення до житла, іншого приміщення чи сховища поєднане зі вчиненням крадіжки, кримінальну відповідальність за яку з огляду на вартість викраденого законом не передбачено, вчинене належить кваліфікувати за ст. 162 КК України.

Отже, суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_5 по вищезазначеним епізодам з ч.3 ст.185 на ч.1 ст.162 КК України.

При цьому, за іншими епізодами крадіжок матеріальна шкода заподіяна кожному з потерпілих перевищує два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжок.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вирок Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.11.2022 року слід привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18.07.2024.

Зокрема, ОСОБА_5 слід вважати засудженим за вироком Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 30.11.2022 року за ч.2 ст.185, ч. 1 ст.162 КК України, призначивши покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

Згідно вироку Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.03.2023 року ОСОБА_5 завдав матеріальної шкоди потерпілим на суму, що по кожному окремому епізоду крадіжки та шахрайства є меншою ніж два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння злочинів, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_5 , від призначеного покарання за даним вироком, на підставі ч.2 ст. 74 КК України.

Згідно вироку Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.06.2023 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України. При цьому, за ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_5 завдав матеріальної шкоди потерпілим на суму, що по кожному окремому епізоду крадіжки менше ніж два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння злочинів, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, тому суд приходить до висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання, призначеного йому за ч.2 ст.185 КК України.

Варто зазначити, що Закон України №3886-ІХ не застосовується до злочинів, кримінальна відповідальність за які передбачена ст.289 КК України за ознаками незаконного заволодніння транспортними засобами.

За таких обставин, клопотання засудженого ОСОБА_5 є таким, що підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 щодо декриміналізації його діяння за вироками суду, - задовольнити частково.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від покарань, призначених йому вироком Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.09.2022 року та вироком Інгелецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.03.2023 року, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Перекваліфікувати дії ОСОБА_5 за вироком Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 30.11.2022 року по епізодам викрадення майна потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 з ч.3 ст.185 КК України на ч.1 ст.162 КК України та призначити покарання за дане кримінальне правопорушення у виді 2 (двох) років обмеження волі. Вважати ОСОБА_5 засудженим за вироком Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 30.11.2022 року за ч.3 ст.185, ч.1 ст.162 КК України, з призначенням остаточного покарання на підставі ч.1 ст.70 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_5 звільнити від покарання, призначеного йому за вироком Центрально- Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.06.2023 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України та вважати його засудженим по даному вироку за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі.

В іншій частині вирок Центрально- Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.06.2023 року, залишити без змін.

В задоволенні клопотання ОСОБА_5 щодо декриміналізації його діяння за вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.11.2021 року, - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим у той же термін після отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1