КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2024 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, та Офісу Генерального прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ст. 303 КПК України встановлений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, проте, як вбачається зі змісту скарги, вимоги, викладені ОСОБА_5 , не можуть бути оскаржені в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України слідчому судді.

Крім того, зазначив, що вказана скарга має найменування «Скарга/Повідомлення про злочин», проте вона не містить логічного змісту, а є набором посилань на різні порушення, на думку заявника, органом досудового розслідування під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000972. При цьому, питання щодо оскарження бездіяльності слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, скаржником не ставиться, також і резолютивна частина скарги не містить логічного конкретного прохання відповідно до вимог КПК України. Тому, оскільки ОСОБА_5 оскаржує бездіяльність прокурора та слідчого, яка, згідно положень ст. 303 КПК України, не підлягає оскарженню, відмовив у відкритті провадження за скаргою.

__________________________________________

Справа №11-сс/824/6673/2024 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_6

Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 , не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, просить її скасувати та постановити нову ухвалу на основі питань зазначених в доданій копії Скарги/Повідомленні про злочин, Вх. № 121811 за 17.09.2024, з повним її розглядом по суті. Постановити ухвалу для розгляду зазначених фактів протиправних дій зі сторони ОСОБА_6 , які призвели до сприяння саботування слідства по суті, що сприяло продовження беззаконня по відношенню до автора, який викриває корупцію на користь держави в особливо великих розмірах, а дії ОСОБА_6 інкримінувати згідно ст. 111 ККУ і інших згідно ККУ. Надати ухвалу для виконання по суті відповідним органам згідно ст. 216, 218 КПКУ.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що після його звернення до суду першої інстанції зі Скаргою/Повідомленням про злочин згідно ст. 303 КПКУ, йому, з порушенням термінів розгляду справи по суті (3 доби згідно КПКУ), свідомо затягуючи, 25.09.2024 була надана ухвала від нібито судді ОСОБА_6 , з якої чітко прослідковується привзятість та зацікавленість ОСОБА_6 до саботування розгляду зазначених ним порушень зі сторони працівників правоохоронних органів, дії яких оскаржуються і відносно яких порушена зазначена кримінальна справа.

Разом з тим, зазначає, що ОСОБА_6 проігнорував факти підробки Витягу з ЄРДР № 0000972 даної справи, що призвело до саботування слідства, яке до даного часу так ще і не розпочалося згідно вимог Законів України та КПКУ, у зв`язку з чим, по відношенню до нього відбувається тиск, переслідування з погрозами зі сторони осіб, проти яких порушено дану кримінальну справу, що є грубим і свідомим порушенням Закону України про запобігання корупції № 198-ІХ та ЗУ № 540/97-ВР.

Таким чином, подаючи Скаргу/Повідомлення про злочин, він зазначив, що крім підробки зазначеного Витягу, дані дії призвели до продовження злочинних дій від осіб, дії яких оскаржено. Натомість, щоб відреагувати згідно вимог Законів України та ст. 303 КПКУ на протязі трьох діб, ОСОБА_6 свідомо затягнув розгляд справи щоб надати дану зухвалу відповідь у виді ухвали, і, натомість, щоб прочитавши по змісту тексту факти явних службових злочинів, ОСОБА_6 звернув увагу на шапку документу.

13 листопада 2024 року ОСОБА_5 були подані доповнення до апеляційної скарги, в яких він просить винести окрему ухвалу для зобов`язання відповідними (компетентними) правоохоронними органами порушити кримінальну справу проти "судді" ОСОБА_6 по вищевказаних зазначених фактах правопорушень згідно вимог ст. 214, 216, 217, 218, 459-467 КПКУ, по ст. 111, 127, 171, 345-1, 347-1, 364, 396 ККУ та зобов`язати слідчі органи по належності, на час проведення досудового слідства відсторонити особу ОСОБА_6 від виконання службових обов`язків, щоб не було впливу на хід слідства та особисто на автора згідно вимог Закону України "Про запобігання корупції №198-ІХ, вказуючи на подання ним повідомлення про злочин по факту, який мав місце 16.10.2024 року, коли він прибув до Печерського районного суду м. Києва для з`ясування причин не передачі матеріалів даної справи до Київського апеляційного суду, але ОСОБА_7 не надав йому відповідь, а, відштовхнувши автора в живіт, захлопнув двері свого кабінету, яке зареєстровано в ЄО №63026.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, учасники провадження в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про поважність причин своєї неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду не надсилали, а тому апеляційний суд, враховуючи, що, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, неявка учасників провадження не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без їх участі.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, а саме підлягають оскарженню:

- бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;

- рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування;

- рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження;

- рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;

- рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим;

- рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки;

- рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;

- рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу;

- рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування;

- повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом;

- відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9 - 1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою, якщо вона подана на рішення, дії чи бездіяльність, що не підлягають оскарженню.

Зі змісту положень ст.ст. 303, 307 КПК України слідує, що за наслідками розгляду скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, слідчий суддя, перевіривши її доводи у відповідності до норм закону, може прийняти одне з таких рішень: про зобов`язання вчинити певну дію; про відмову у задоволенні скарги.

Аналіз наведених норм закону дає підстави вважати, що розглядаючи скаргу на бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, слідчий суддя має перевірити доводи скарги та, в залежності від встановлених обставин, задовольнити подану скаргу та зобов`язати слідчого, дізнавача чи прокурора вчинити певні дії, або відмовити у її задоволенні.

Тобто закон передбачає, що зміст скарги має бути чітким і зрозумілим, а її прохальна частина має бути сформована з урахуванням того, яке рішення слідчий суддя може прийняти за наслідками розгляду скарги, у відповідності до вимог ст. 307 КПК України.

Крім того, слід зазначити, що в порядку ст. 303 КПК України до слідчого судді звертаються зі скаргою на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а не з повідомленням про кримінальне правопорушення (злочин).

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_5 зі «скаргою/повідомленням про злочин» на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, та Офісу Генерального прокурора, в якій просить: винести ухвалу за порушення по ст. 364, 366, 396 ККУ зі сторони особи ОСОБА_8 , як представника від Офісу Генерального прокурора, про порушення проти нього кримінальної справи по зазначеним фактам правопорушень, з подальшим долученням до справи № 0000972 за свідоме сприяння, використовуючи службове становище, слідчому ОСОБА_9 для уникнення покарання в вищезазначених злочинних діях; зобов`язати працівників Офісу Генерального прокурора та Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, куди направлену даний витяг справу № 0000972, виправити вищезазначені підробки даного витягу з подальшим направленням справи для розгляду по суті в НАБУ та САП згідно ст.ст. 216, 218 КПКУ; зобов`язати видати автору пам`ятку потерпілого наручно та провести слідчо-оперативні дії згідно закону при участі автора; ухвалити рішення про арешт ОСОБА_10 на час проведення слідства.

В обгрунтування таких вимог ОСОБА_5 посилається на те, що отримав витяг з ЄРДР № 0000972 лише 06.09.2024 року, що істотно суперечить і порушує вимоги ст. 214 КПКУ, а також у ньому існують суттєві підробки по відношенню до тексту поданого повідомлення про злочин Вих. №168341-24: не вказано перелік слідчих ДБР по справі; не вказано групу наглядових прокурорів за слідством; не вказано заявлених автором всіх кваліфікацій кримінальних правопорушень, осіб які їх вчинили, у відповідності до вимог п. 8 ч. 2 розділу ІІ "Положення про ведення ЄРДР", а саме свідомо не вказано зазначені ст. 111, 127, 146, 345-1, 347-1, 364, 366, 368, 396, 426-2 ККУ, по яких вчинено протиправні дії слідчим ОСОБА_11 і його слідчої групи; не вказано прізвище заявленої особи, що вчинила правопорушення, а саме ОСОБА_10 , що тягне за собою затримку проведення слідства у відповідності до ст. 28 КПКУ; не видано пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.

В ході вищезазначених протиправних дій за ст. 364, 366, 396 ККУ зі сторони працівників Офісу Генерального прокурора та Територіального ДБР автор подав їм Клопотання/Вимогу за 09.09.2024 р. Вх. №20220-24 (в ОГП) та Вх. №33836-24/к (в Тр. ДБР), на яку немає ніякого реагування з жодної з зазначених організацій.

Тож враховуючи вищезазначені факти та факти, що автор як викривач корупції і працівник преси перебуває під загрозою та небезпекою в зв`язку з професійною діяльністю. Також згідно Закону України, дані факти автор неодноразово зазначав в своїх повідомленнях про злочин поданих в вищевказані організації раніше, але з Офісу Генерального прокурора в лиці ОСОБА_8 , який направив автору вищезазначений Витяг з ЄРДР, крім того, що вчинено службову підробку, порушивши ст. 366 ККУ, ще й змінено кваліфікацію злочинів ОСОБА_10 по відношенню до зазначених автором подій. При цьому ж при зміні кваліфікації злочинів приховавши і не зазначивши ст. 364, 396 ККУ, направив дану справу в Територіальне ДБР замість в НАБУ та САП по підслідності згідно ст.ст. 216, 218 ПКУ. Також до даного часу по порушеній справі не відбувається жодних слідчо оперативних дій згідно КПКУ, і до даного часу ОСОБА_12 не відсторонений від службових обов`язків та не затриманий, а продовжує чинити погрозу автору разом з своїми напарниками.

Разом з тим, за змістом «скарги/повідомлення про злочин» не можна встановити, в чому саме полягає бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, та Офісу Генерального прокурора в розумінні ч. 1 ст. 303 КПК України. Вказана скарга/повідомлення має лише посилання на ряд порушень, які, на думку ОСОБА_5 , були допущені органом досудового розслідування, які не можна логічно поєднати між собою та встановити з чим саме ОСОБА_5 звертається до суду - зі скаргою на бездіяльність чи повідомленням про кримінальне правопорушення.

Поряд з цим, питання про оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання ними заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, ОСОБА_5 не ставиться.

Водночас, зважаючи на твердження в скарзі/повідомленні ОСОБА_5 щодо його звернення до Офісу Генерального прокурора та Територіального ДБР з Клопотанням/Вимогою за 09.09.2024 р. Вх. №20220-24 (в ОГП) та Вх. №33836-24/к (в Тр. ДБР), відсутні підстави вважати, що ОСОБА_5 подана скарга на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк, тобто у не розгляді поданого клопотання в порядку ст. 220 КПК України, оскільки таке суперечить змісту вимог його скарги, в якій питання про зобов`язання слідчого, прокурора розглянути відповідні клопотання ОСОБА_5 у строки та в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України, також не ставилось.

При цьому прохальна частина скарги сформована й без дотримання вимог ст. 307 КПК України, яка передбачає чіткий перелік рішень, які слідчий суддя має право постановити за наслідками розгляду скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора.

Отже, оскільки, за змістом скарги ОСОБА_5 , ним не оскаржувались такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які, відповідно до положень ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути предметом розгляду слідчого судді, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону та слідчий суддя обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за скаргою.

Що стосується питань, порушених у доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_5 від 13.11.2024 року, то вони виходять за межі компетенції апеляційного суду під час розгляду його апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2024 року, а тому не можуть бути предметом даного апеляційного розгляду.

За таких обставин, колегія суддів, вважаючи ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2024 року законною і обґрунтованою, не вбачає підстав для її скасування, а відтак, апеляційна скарга ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2024 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, та Офісу Генерального прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ _____________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3