Справа № 502/1945/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2024 м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілих ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань

за № 0000074 від 04.08.2023 р.

відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ліски Ізмаїльського (колишнього Кілійського) району Одеської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень,

передбачених ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

23.07.2023 р. приблизно о 20:00 (більш точного часу в ході судового розгляду не встановлено) ОСОБА_7 перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , в ході сварки з ОСОБА_4 , на ґрунті неприязних відносин, з метою реалізації умислу, що виник раптово та був спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно наніс один удар кулаком по тілу в область огруддя з лівої сторони ОСОБА_4 , після чого схопив його за великий палець правої кисті та викрутив його. Своїми діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому першої п`ясної кістки правої кисті, що відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_4 умисні середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України.

Одразу після цього, тобто 23.07.2023 р. приблизно о 20:00 (більш точного часу в ході судового розгляду не встановлено) ОСОБА_7 завдав один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_5 , яка приймала участь у сварці, що виникла між членами родини обвинуваченого і потерпілого ОСОБА_4 , після чого стоячи обличчям до неї, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, обома руками штовхнув ОСОБА_5 , яка перебувала на бетонному покритті дороги, в область передньої поверхні грудей з наданням їй початкового прискорення, від чого потерпіла ОСОБА_5 впала та вдарилась потиличною частиною голови об бетонне покриття дороги.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми у формі забою головного мозку середнього ступеню тяжкості, а саме: геморагічний забій правої скроневої частки та правої лобної частки головного мозку з крововиливом під тверду мозкову оболонку лівої половини середньо-черепної ямки, що відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, а також синець повік правого ока та забійна рана потиличної області голови.

Своїми діями ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_5 необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України.

За сукупністю кримінальних правопорушень ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122, ст. 128 КК України.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав та дав показання про те, що в день, коли відбулись відповідні події він разом із своїми синами, а також з їх спільними знайомими ОСОБА_9 і ОСОБА_10 відпочивали та купалися на місцевому каналі біля села. Під час відпочинку обвинувачений випив два бокали пива, загалом 900 грамів. Через деякий час його син ОСОБА_11 , разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_10 поїхали до ОСОБА_13 розбиратися з приводу позичених грошей. Обвинувачений разом із сином ОСОБА_14 та ОСОБА_9 на тракторі поїхали слідом за ними. Коли обвинувачений приїхав до ОСОБА_13 , то біля його будинку відбувалась суперечка на підвищених тонах, але обвинувачений разом із присутньою там ОСОБА_15 трохи заспокоїли присутніх. Після цього з`явились батьки ОСОБА_13 та з їх появою сварка розпочалася з новою силою. Їх син ОСОБА_16 вийшов із двору на вулицю та пішов до трактору, який стояв на узбіччі дороги з залізобетонного покриття, з наміром зірвати з нього паливні шланги. В ході цього обвинувачений лаявся із потерпілим ОСОБА_17 , але його не торкався. Навпаки, ОСОБА_18 боровся із сином обвинуваченого ОСОБА_11 . Коли хтось повідомив, що викликали поліцію та в напрямку трактора стали кидати каміння, обвинувачений сказав сину ОСОБА_14 , щоб той їхав додому на тракторі. ОСОБА_19 стала перешкоджати відігнати трактор, стаючи під його колеса. Обвинувачений став дивитись, щоб трактор ні на кого не наїхав, та руками за плечі відтягував потерпілу спочатку від одного колеса, а потім і від другого. Потерпіла в цей час стояла на ногах та обвинувачений не бачив, щоб вона падала. Як потерпіла опинилась на землі, обвинувачений не може сказати, оскільки його хтось вдарив по голові і про те, що він вдарив потерпілу та вона впала, він дізнався від когось в подальшому. Обвинувачений бачив, як потерпіла лежала на землі та їй несли воду. Біля неї також знаходився ОСОБА_20 , а обвинувачений не підходив до приїзду поліції. Цивільний позов потерпілої не визнає в повному обсязі.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, його вина підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами:

-Даними з показань потерпілого ОСОБА_4 про те, що коли він проїздив на мопеді повз канал біля села, то побачив декілька чоловіків, які купалися. Серед них був ОСОБА_21 , якому він раніше позичив 3000 гривень і які той в обумовлений строк не повернув. ОСОБА_11 став його кликати до себе для того щоб розібратись з приводу нібито скоєної потерпілим крадіжки очерету. ОСОБА_4 відповів ОСОБА_11 , щоб той сам приїздив до нього поговорити, якщо має таке бажання. Після цього потерпілий поїхав до себе додому, і ледве встиг заїхати у двір, як до його будинку приїхала група чоловіків із ОСОБА_22 , який став викликати його на вулицю для розмови. Після цього приїхав також батько ОСОБА_11 обвинувачений ОСОБА_23 на тракторі. Він почав шарпати вхідну хвіртку та у зв`язку з тим, що ОСОБА_24 і ОСОБА_25 погрожували підпалити будинок, потерпілий сказав своїй дружині, щоб вона зателефонувала його батькам. Приблизно через десять хвилин до будинку потерпілого підійшли його батьки та після цього потерпілий вийшов на вулицю. Далі ОСОБА_21 почав штовхати потерпілого ОСОБА_4 та той його вдарив у відповідь і між ними розпочалася бійка, яка припинилась у зв`язку з тим, що їх розтягли. Далі потерпілий сказав дружині викликати поліцію, та почувши ці слова, ще один син обвинуваченого ОСОБА_26 , став намагатися відігнати трактор. В цей час ОСОБА_23 став відтягувати потерпілого ОСОБА_4 та викрутив йому руку, у зв`язку з чим потерпілий почув хруст і відчув біль. ОСОБА_26 став рухатись на тракторі та матір потерпілого ОСОБА_5 намагалась перегородити трактору шлях, щоб він не міг проїхати. В цей час ОСОБА_23 наніс удар матері потерпілого в око та після цього руками штовхнув її в груди. Від цього ОСОБА_5 впала та з її голови пішла кров. Обвинувачений це побачив та відійшов, а ОСОБА_26 відігнав трактор. В подальшому потерпілому наклали на руку гіпс.

-Даними з показань потерпілої ОСОБА_5 про те, що обвинуваченого ОСОБА_27 вона знає як свого односельця та раніше неприязних відносин між ними не було. 23.07.2023 р. їй зателефонувала невістка, тобто дружина її сина ОСОБА_13 та повідомила, що ОСОБА_21 приїхав до її сина розбиратися і хотів на тракторі винести ворота. Потерпіла разом зі своїм чоловіком приїхали до двору сина та побачили, що біля будинку стояв трактор обвинуваченого і автомобіль ОСОБА_28 , а ворота, які ведуть на подвір`я будинку сина, були закриті. Коли потерпіла із чоловіком приїхали, то їх син ОСОБА_16 вийшов із двору. ОСОБА_21 став тягнути ОСОБА_18 та вдарив, а потерпіла стала вимагати від ОСОБА_11 щоб той відпустив її сина. Побачивши це, ОСОБА_29 відігнав свій автомобіль, а ОСОБА_20 знімав на свій телефон те, що відбувалось. Потерпіла стала цікавитись, чи викликали поліцію і її невістка це підтвердила. Коли обвинувачений із синами почули ці слова, та стали намагатися відігнати трактор, оскільки вони були напідпитку. Потерпіла стала заважати це зробити обвинуваченому і той вдарив її кулаком в праве око. Після цього штовхнув потерпілу однією рукою, але вона встояла. Після цього обвинувачений ще раз штовхнув її двома руками, від чого потерпіла впала та вдарилась потилицею об бетонне покриття і після цього лише пам`ятає, що хрипіла. Сусідка винесла води, щоб промити їй голову від крові, а обвинувачений допомогу їй не надавав. Коли приїхала швидка, то потерпіла відмовилась від госпіталізації, оскільки її хотіли везти до лікарні в м. Кілія. Однак наступного ранку потерпілій стало гірше і чоловік знову викликав швидку, після чого потерпіла провела в лікарні 3 тижні. Потерпіла зазначає, що від удару у неї пошкоджені судини мозку. 29.06.2024 р. вона проходила чергове МРТ-дослідження в м. Одесі, яке не виявило покращення її стану здоров`я за період з листопада минулого року. Потерпіла вимушена приймати медичні препарати, їй через травму було встановлено третю групу інвалідності та вона не має можливості працювати. Крім того, обвинувачений їй погрожує та знущається. У зв`язку з цим потерпіла підтримує цивільній позов та з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд стягнути з обвинуваченого 78 823,67 грн в рахунок відшкодування спричиненої майнової шкоди та 300 000 гривень в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди.

-Даними з показань свідка ОСОБА_30 про те, що вона як мешканець с. Ліски знає обвинуваченого і потерпілих та в день коли відбувались події, з приводу яких суд розглядає кримінальне провадження, вона почула крики та підійшла ближче і побачила, як ОСОБА_23 гупав руками у хвіртку та намагався вломитися на подвір`я ОСОБА_13 , а той у цей час разом із дружиною ОСОБА_31 стояв за хвірткою. Свідок бачила, що коли приїхали батьки ОСОБА_18 , то між ними та обвинуваченим відбулася сварка, в ході якої ОСОБА_23 вдарив ОСОБА_18 та викручував йому руку. Далі син обвинуваченого завів трактор та намагався поїхати, а обвинувачений став навпроти ОСОБА_32 та декілька разів штовхнув її, від чого вона впала та втратила свідомість. Після цього обвинувачений відійшов ОСОБА_33 та не допомагав, коли інші люди намагались привести потерпілу до тями.

-Даними з показань свідка ОСОБА_34 про те, що коли він прийшов до свого знайомого ОСОБА_13 , той повідомив йому, що зараз до нього на розбірки приїдуть ОСОБА_35 . Коли свідок зі ОСОБА_18 вийшли на вулицю, до будинку ОСОБА_18 під`їхав обвинувачений ОСОБА_23 із сином. ОСОБА_18 зайшов у двір та його дружина ОСОБА_36 закрила хвіртку. ОСОБА_23 став смикати хвіртку та казав, щоб ОСОБА_18 виходив на вулицю. ОСОБА_36 зателефонувала батькам ОСОБА_18 та коли вони прийшли, син обвинуваченого хотів відігнати трактор, а ОСОБА_18 із матір`ю хотіли не дозволити це зробити до приїзду поліції. Обвинувачений вдарив потерпілу ОСОБА_37 кулаком правої руки в лоб та після цього штовхнув її від чого вона впала та втратила свідомість. Після цього свідок побіг за водою, щоб привести потерпілу до тями.

-Даними з показань свідка ОСОБА_38 про те, що вона доводиться дружиною потерпілого ОСОБА_13 та невісткою потерпілій ОСОБА_39 ІНФОРМАЦІЯ_2 свідок знаходилась біля свого будинку на вулиці, де розмовляла із сестрою. В цей час до будинку приїхав чоловік свідка, а за ним ОСОБА_21 із своїми знайомими для з`ясування стосунків з приводу позичених ним у родини свідка грошей. Свідок із чоловіком зайшли на подвір`я, а ОСОБА_21 почав шарпати хвіртку та погрожував спалити будинок. Далі на тракторі приїхав батько ОСОБА_40 обвинувачений ОСОБА_41 . Після цього прийшли свекруха та свекор і в ході сварки обвинувачений пошкодив руку чоловіку свідка, викручував руку свідкові та штовхнув ОСОБА_42 , від чого вона впала та стала хрипіти. Обвинувачений відбіг та допомогу потерпілій не надавав. Вказаний конфлікт свідок знімала на свій телефон. Далі на місце події прибули співробітники поліції, а в подальшому також працівники швидкої допомоги.

-Даними з показань свідка ОСОБА_43 про те, що вона була у своєї сестри ОСОБА_44 та в цей час приїхав чоловік сестри і повідомив, що зараз ОСОБА_35 приїдуть до них розбиратися. Після цього ОСОБА_18 із дружиною зайшли у двір, а свідок казала їм не відчиняти ворота. Спочатку до двору під`їхали ОСОБА_21 , ОСОБА_45 , ОСОБА_20 та ОСОБА_29 на автомобілі, а після цього до подвір`я ОСОБА_18 приїхав ОСОБА_23 із сином, який став погрожував спалити будинок. ОСОБА_46 повідомила, що викликала поліцію, а далі зателефонувала свекру та свекрусі. Коли батьки ОСОБА_18 підійшли до будинку, то обвинувачений став спочатку з`ясовувати стосунки із ОСОБА_18 та його батьком і наказав сину, щоб той відігнав трактор. Коли підійшла потерпіла ОСОБА_47 , обвинувачений спочатку вдарив її правою рукою в обличчя нижче лоба, а потім штовхнув її, від чого вона впала і захрипіла, а з її потилиці потекла кров.

-Даними з показань свідка ОСОБА_48 про те, що потерпілий ОСОБА_16 доводиться йому сином, а потерпіла ОСОБА_19 є його дружиною. Одного дня, коли свідок знаходився вдома, їм з дружиною зателефонувала невістка ОСОБА_36 та повідомила, що до них приїхали для з`ясування стосунків. Коли свідок з дружиною прибули до будинку сина, то побачили, що там знаходиться багато людей. Далі вони вирішили викликати поліцію та не давали ОСОБА_49 відігнати трактор, оскільки вони були п`яні. ОСОБА_23 схопив сина свідка, від чого той присів та сказав, що в нього щось сталось із пальцем. Свідок не бачив, як обвинувачений перший раз штовхнув його дружину, а побачив момент нанесення обвинуваченим удару правою рукою в око та бачив, як після цього обвинувачений штовхнув дружину свідка, від чого вона впала. Коли дружина прийшла до тями, у неї стало набрякати око та почалась блювота. Коли приїхали лікарі, то запропонували везти дружину до лікарні, на що вона відмовилась. Вранці їй стало погано, у зв`язку з чим дружині викликали швидку та її забрали до лікарні. Обвинувачений після того, як штовхнув дружину свідка, не підходив, не допомагав їй та після подій, що відбулися, постійно погрожує сину свідка.

-Даними з показань свідка ОСОБА_28 про те, що коли він разом із ОСОБА_22 , ОСОБА_50 та ОСОБА_10 відпочивали на каналі поблизу села, повз них проїздив ОСОБА_16 у якого з ОСОБА_11 розпочався конфлікт через гроші, які ОСОБА_18 позичав ОСОБА_11 , а той відмовлявся їх повертати, оскільки звинувачував ОСОБА_18 у крадіжці очерету. ОСОБА_18 повідомив, що якщо вони хочуть поговорити з цього приводу, то хай приїздять до нього додому. Далі свідок разом із ОСОБА_22 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на автомобілі свідка під`їхали до будинку ОСОБА_18 . Приблизно хвилин через 20 також під`їхав на тракторі ОСОБА_23 . В ході конфлікту, який відбувався між ОСОБА_51 та ОСОБА_52 , свідок, який встиг від`їхати метрів на 60-70 від місця конфлікту, побачив, що вони шарпали одне одного та обвинувачений штовхнув ОСОБА_42 , яка впала і вдарилася головою об дорожнє покриття з залізобетонних плит та втратила свідомість.

-Даними з протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 23.07.2023 р., згідно яких ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 просила співробітників поліції прийняти заходи до ОСОБА_7 , який 23.07.2023 р. близько 17:30 наніс один удар кулаком по обличчю та штовхнув її, внаслідок чого вона впала та вдарилась потиличною частиною голови об бетонне покриття /Т. 2, а.к.п. 33-34/.

-Даними з протоколу проведення слідчого експерименту, складеного 05.08.2023 р. слідчим за наслідками проведення відповідної слідчої дії, в ході якої ОСОБА_4 розповів та в подальшому продемонстрував, як 23.07.2023 р. близько 20:00 він рухався по ґрунтовій дорозі за межами с. Ліски Ізмаїльського району та не доїжджаючи мосту він побачив, що на ньому перебувають ОСОБА_23 , ОСОБА_21 та ОСОБА_26 і ОСОБА_11 крикнув, щоб він під`їхав до них для розмови, однак він сказав, щоб вони приїхали до нього додому; після цього ОСОБА_4 заїхав у двір свого будинку та в цей час до хвіртки підїхали ОСОБА_23 , ОСОБА_26 та ОСОБА_53 , та вони розпочали спілкуватись через хвіртку, де вони почали ображати його нецензурною лайкою та погрожувати фізичною розправою через те, що він, нібито, викрав у них очерет; через деякий час до нього приїхали його батьки, та ОСОБА_16 вийшов на вулицю, де ОСОБА_11 штовхнув його та ОСОБА_19 стала між ними; після цього між ОСОБА_54 та ОСОБА_17 виникла штовханина, під час якої ОСОБА_25 наніс один удар кулаком по ребрам та рукою схопив за зап`ясток руки та почав викручувати її в той час, коли ОСОБА_55 перебував навколішках та бачив, як ОСОБА_23 відпустивши його руку підбіг до його матері ОСОБА_32 та наніс їй один удар кулаком по обличчю і штовхнув, від чого вона впала та вдарилась потиличною частиною голови об бетонне покриття /Т. 2, а.к.п. 35-39/.

-Даними з протоколу проведення слідчого експерименту, складеного 05.08.2023 р. за наслідком проведення відповідної слідчої дії, в ході якої свідок ОСОБА_56 розповів та в подальшому продемонстрував обставини того, як 23.07.2023 р. у вечірній час на мобільний телефон його дружини зателефонувала ОСОБА_46 та повідомила, що біля їх будинку відбувається сварка за участю восьми чоловіків, які хочуть побити ОСОБА_18 ; надалі свідок разом із дружиною прийшли до будинку ОСОБА_18 , де знаходився трактор, біля якого перебували ОСОБА_23 , ОСОБА_26 , ОСОБА_20 , ОСОБА_45 , ОСОБА_29 ; ОСОБА_23 смикав хвіртку та кликав при цьому ОСОБА_18 , який вийшов на вулицю та між ним і ОСОБА_54 та ОСОБА_11 виникла штовханина, яку його дружина намагалась розборонити; після цього до трактору сів ОСОБА_26 та розпочав рух, а ОСОБА_19 стояла біля нього, щоб той не поїхав до приїзду поліції; в цей час до ОСОБА_32 підійшов ОСОБА_23 і наніс один удар кулаком по обличчю та штовхнув її, внаслідок чого остання впала і вдарилась головою об бетонне покриття /Т. 2, а.к.п. 40-43/.

-Даними з протоколу проведення слідчого експерименту, складеного 05.08.2023 р. за наслідком проведення відповідної слідчої дії зі свідком ОСОБА_57 , в ході якої свідок розповів та в подальшому продемонстрував обставини того, як 23.07.2023 р. у вечірній час він перебував в гостях у ОСОБА_13 , який від`їхав, щоб забрати ОСОБА_58 та через деякий час заїхав у двір і повідомив, що зараз до його будинку приїдуть ОСОБА_23 зі своєю компанією розібратись в давньому конфлікті; свідок вийшов на вулицю, де побачив ОСОБА_27 , ОСОБА_40 і ОСОБА_59 , які почали сваритись із ОСОБА_60 , а свідок намагався їх заспокоїти; після цього ОСОБА_23 з вулиці почав кричати на ОСОБА_13 та ОСОБА_61 , які перебували у дворі, погрожуючи фізичною розправою; через деякий час підійшли батьки ОСОБА_13 ОСОБА_62 і ОСОБА_63 та ОСОБА_18 в цей час вийшов із двору і зчепився із ОСОБА_22 та вони вдвох упали на землю, де ОСОБА_18 наніс один удар кулаком по обличчю ОСОБА_11 ; надалі ОСОБА_23 підійшов до ОСОБА_32 , яка в той час перекрила проїзд для трактора, та наніс один удар кулаком по обличчю і штовхнув її, внаслідок чого вона впала та вдарилась головою об бетонне покриття /Т. 2, а.к.п. 44-47/.

-Даними з протоколу проведення слідчого експерименту, складеного 05.08.2023 р. за наслідком проведення відповідної слідчої дії зі свідком ОСОБА_64 , в ході якої свідок розповів та в подальшому продемонстрував обставини того, як 23.07.2023 р. вона перебувала зі місцем свого мешкання та її чоловік ОСОБА_16 поїхав на своєму мопеді за ОСОБА_65 та через деякий час повернувся і повідомив, що до них зараз приїде родина ОСОБА_66 на розбірки; надалі на тракторі під`їхали ОСОБА_23 , ОСОБА_21 та ОСОБА_26 , які з вулиці почали кричати на ОСОБА_18 , щоб він вийшов на вулицю, але той не виходив і ОСОБА_23 почав сильно смикати за хвіртку; після цього свідок зателефонувала батькам ОСОБА_18 , які через деякий час підійшли до їх будинку та із двору вийшов ОСОБА_18 і почав кричати на ОСОБА_40 і між ними виникла сварка, в ході якої ОСОБА_11 наніс удар кулаком по тулубу ОСОБА_18 , від чого той нахилився та в цей час ОСОБА_23 схопив його за праву руку та почав викручувати її; після цього ОСОБА_23 наніс один удар кулаком по обличчю ОСОБА_32 та штовхнув її внаслідок чого вона впала та вдарилась головою об бетонне покриття /Т. 2, а.к.п. 48-51/.

-Даними з висновку експерта № 29, складеного 28.08.2023 р. за наслідком проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно яких: «1. У ОСОБА_5 виявлено закрита черепно-мозкова травма у формі забою головного мозку середнього ступеню тяжкості, а саме геморагічний забій правої скроневої частки та правої лобної частки головного мозку з крововиливом під тверду мозкову оболонку лівої половини середньо-черепної ямки, а також синець повік правого ока, забійна рана потиличної області голови, які спричинені від дії тупих, твердих предметів, за давниною спричинення можуть відповідати термінам часу та умовам обставин справи, тобто 23.07.2023 року. 2. Спричинена ОСОБА_5 закрита черепно мозкова травма по своєму характеру та у сукупності не є небезпечною для життя, не супроводжувалася ознаками та явищами, небезпечними для життя, призводить до тривалого розладу здоров`я строком більше як 21 день та згідно «правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» п. 2.2.1 та п. 2.2.2 відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. 3. Виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження спричинені внаслідок дії тупих, твердих предметів, можливо, нанесення ударів руками. 4. Спричинена ОСОБА_5 закрита черепно-мозкова травма могла бути спричинена та виникнути під час падіння з висоти власного зросту з наданням їй початкового прискорення з місцем прикладання початкового удару до області обличчя з наступним падінням і ударом та контактом потиличною областю голови з будь-якими тупими твердими предметами з необмеженою контактною поверхнею /Т. 2, а.к.п. 52-54/.

-Даними з протоколу огляду 14.09.2023 р. слідчим долученого за заявою ОСОБА_67 CD-R диску, на якому міститься 3 відеофайли, що були досліджені судом в ході судового розгляду за правилами встановленими ст. 359 КПК України для дослідження відеозаписів, на першому з яких зафіксовано, як ОСОБА_16 присів, тримаючись лівою рукою за бік після чого обвинувачений ОСОБА_68 штовхає потерпілу ОСОБА_37 , яка впала і вдарилась головою об бетонне покриття, від чого втратила свідомість; при цьому вказані події не відбувались в безпосередній близькості від зафіксованого на відеозаписі трактора; на другому і третьому відеофайлі зафіксовано, як потерпілу ОСОБА_5 , що лежить на дорозі приводять до тями за допомогою води та з голови потерпілої йде кров, сліди якої наявні також на бетонному покритті дороги /Т. 2, а.к.п. 61-66/.

-Даними з проколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення, від 23.07.2023 р., згідно яких ОСОБА_4 просив співробітників поліції прийняти заходи до ОСОБА_27 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 біля 20:00 наніс йому один удар кулаком в лівий бік тіла, а також схопив за палець та скрутив його, внаслідок чого він опух /Т. 2, а.к.п. 72-73/.

-Даними з протоколу проведення слідчого експерименту, складеного слідчим 04.08.2024 р. за наслідками проведення відповідної слідчої дії, в ході якої потерпілий ОСОБА_4 розповів, після чого наглядно продемонстрував, як 23.07.2023 близько 20:00 він приїхав до свого будинку, де до нього на тракторі приїхали ОСОБА_23 , ОСОБА_68 , ОСОБА_14 та ОСОБА_21 де між ними виникла сварка; в цей час до потерпілого прийшли його батьки ОСОБА_69 та ОСОБА_19 та ОСОБА_16 вийшов на вулицю, де між ним та ОСОБА_54 виникла штовханина, під час якої ОСОБА_68 наніс один удар кулаком в область ребер з лівої сторони, а також схопив його за палець руки та викрутив його; при цьому зазначені в даному протоколі відомості про те, що тілесні ушкодження потерпілому наніс ОСОБА_21 суд розцінює опискою, оскільки в додатку до вказано протоколу під фото двічі зазначено, що потерпілий демонстрував, яким чином саме ОСОБА_23 наносив йому удар і викручував палець /Т. 2, а.к.п. 74-77/.

-Даними з протоколу слідчого експерименту, складеного слідчим 09.08.2024 р. за наслідком проведення відповідної слідчої дії, в ході якої свідок ОСОБА_70 розповіла після чого продемонструвала, як 23.07.2023 вона перебувала за місцем свого мешкання, де до будинку АДРЕСА_2 приїхали на тракторі ОСОБА_23 , ОСОБА_21 та ОСОБА_26 , які почали кричати на ОСОБА_18 , а ОСОБА_23 став виламувати хвіртку; через деякий час прийшов ОСОБА_69 і ОСОБА_19 та з двору вийшов ОСОБА_16 , після чого в ході штовханини ОСОБА_23 наніс один удар кулаком по обличчю ОСОБА_5 та штовхнув її, від чого вона впала; також ОСОБА_23 схопив ОСОБА_18 за праву руку та викрутив її; при цьому зазначені в даному протоколі відомості про те, що урку потерпілому викрутив ОСОБА_21 , суд розцінює як описку, оскільки в додатку до вказано протоколу під фото двічі зазначено, що свідок продемонстрував, яким чином саме ОСОБА_23 наносив ОСОБА_4 удар і викручував палець /Т. 2, а.к.п. 78-81/.

-Даними з висновку експерта № 32, складеного 28.08.2023 р. за наслідком проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_4 , згідно яких: «1. У ОСОБА_4 було виявлено такі тілесні ушкодженні синець внутрішньої поверхні правого плеча, синець лівої половини поперекової області, ділянка лінійних саден бокової поверхні правої половини огруддя, садно передньої поверхні лівої половини суглобу, садно передньої поверхні гомілки, а також виявлено закритий перелом першої п`ясної кістки правої кисті, всі ці тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок дії тупих твердих предметів, за давнино, можливо, могли утворитися і відповідати термінам часу і умовам обставин справи, тобто 23.07.2023 р. 2. Виявлені у ОСОБА_4 такі тілесні ушкодження, як синець внутрішньої поверхні правого плеча, синець лівої половини поперекової області, ділянка лінійних саден бокової поверхні правої половини огруддя, садно передньої поверхні лівої половини суглобу, садно передньої поверхні гомілки відносяться до легких тілесних ушкоджень по критерію розладу здоров`я. Виявлене таке тілесне ушкодження, як закритий перелом першої п`ясної кістки правої кисті, не є небезпечним для життя, приводить до тривалого розладу здоров`я строком більше як 21 день та згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» п. 2.2.1 та п. 2.2.2 відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. 3. У ОСОБА_4 тілесні ушкодження спричинені від дії тупих, твердих предметів, можливо, внаслідок ударів руками, перелом міг утворитись під час вивертання першого пальця правої кисті» /Т. 2, а.к.п. 82-84/.

Положеннями ст. 17 КПК України закріплено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Згідно положень ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Судом, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, було створено необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків та безпосередньо досліджено надані в ході змагального судового розгляду докази, кожному з яких була дана оцінка, як це вимагають положення ст.94 КПК України.

Оцінюючи наведені у мотивувальній частині вироку докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, суд приходить до висновку, що вони отримані у передбаченому КПК України порядку, є належними і допустимими та у своїй сукупності є достатніми для того, щоб суд поза розумним сумнівом дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 та ст. 128 КК України і їх достатність для ухвалення обвинувального вироку.

Так, сукупність вищенаведених досліджених доказів приводить до висновку, що єдиним можливим поясненням факту отримання потерпілими тілесних ушкоджень, про які йдеться у пред`явленому стороною обвинуваченні, є спричинення їх саме внаслідок дій обвинуваченого, який, як встановлено судом, прибув на місце конфлікту та не вчиняв дій з метою його врегулювання, а навпаки, прийняв активну участь у ньому, шарпаючи хвіртку огорожі будинку потерпілого та погрожуючи підпалити будинок, а в подальшому, викрутив руку потерпілому ОСОБА_4 та умисно з прикладанням сили та наданням у зв`язку з цим потерпілій ОСОБА_5 прискорення, штовхнув її і при цьому не усвідомлював, проте повинен був усвідомлювати, що вона, перебуваючи на бетонному покритті дороги, від падіння на нього може зазнати значного травмування.

Таким чином, суд не погоджується з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, висунутого стороною обвинувачення ОСОБА_71 за епізодом спричинення потерпілій ОСОБА_5 умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КК України.

Так, обов`язковою ознакою складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 КК України є наявність вини особи у формі прямого чи непрямого умислу на спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Тобто особа повинна передбачати суспільно небезпечні наслідки своїх дій і бажати їх настання (прямий умисел) або ж хоча і не бажати, але свідомо припускати настання цих наслідків (непрямий умисел). При цьому питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Умисне заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження (ст. 122 КК України) з об`єктивної сторони характеризується протиправним посяганням на здоров`я іншої людини, шкідливими наслідками, що настали для здоров`я потерпілого у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, встановлення причинного зв`язку між зазначеним діянням та наслідками.

Кримінальна відповідальність за необережне тілесне ушкодження (стаття 128 КК України) настає за наявності таких самих елементів об`єктивної сторони, як і складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 122 КК України, за умови, якщо були заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження, а за суб`єктивною стороною цей злочин проявляється в необережній формі вини у виді кримінально протиправної самовпевненості або кримінально протиправної недбалості.

Розмежування умисного заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень (частина перша статті 122 КК України) і необережного заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень (стаття 128 КК України) здійснюється як за об`єктивною, так і суб`єктивною сторонами цих злочинів. Окрім того, при визначенні ступеня тяжкості заподіяних тілесних ушкоджень за способом вчинення діяння враховуються локалізація, характер, механізм утворення травм та ушкоджень, які можуть бути віднесені до середньої тяжкості, а зміст і характер інтелектуального та вольового критеріїв вини у зазначених кримінальних правопорушеннях з матеріальним складом обумовлюються усвідомленням особою характеру вчиненого злочинного діяння, передбаченням його негативних наслідків та ставленням до цих наслідків.

Необережне кримінальне правопорушення містить як умисне вчинення особою певної дії або послідовності дій, фактичну сторону яких особа усвідомлює та результат яких вона передбачає й бажає досягнути, так і наслідки, що не охоплювалися умислом винної особи. Отже, необережне кримінальне правопорушення відрізняється від умисного лише з огляду на ставлення винної особи до наслідків своїх дій, хоча самі дії в обох випадках вчиняються свідомо.

Зі встановлених судом обставин вбачається, що обвинувачений свідомо, тобто умисно, штовхнув потерпілу, що призвело до її падіння з прискоренням на дорогу, внаслідок чого вона вдарилась головою об бетонне покриття, що призвело до отримання нею тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Наведені обставини в сукупності з даними про локалізацію, характер та механізм утворення тілесних ушкоджень, а також тієї обставини, що після падіння потерпілої обвинувачений не вчиняв дій, спрямованих на продовження своєї протиправної поведінки відносно потерпілої, а навпаки, припинив активну участь у сварці (конфлікті) і відійшов вбік та більше до потерпілої не наближався, свідчать про те, що обвинувачений спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження внаслідок кримінально протиправної недбалості, оскільки штовхаючи потерпілу не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі забою головного мозку, хоча повинен був і міг їх передбачити.

Таким чином, за встановлених фактичних обставин дії обвинуваченого за епізодом пред`явленого обвинувачення стосовно спричинення потерпілій ОСОБА_5 тілесного ушкодження суд вважає за необхідним кваліфікувати за ст. 128 КК України, оскільки тілесні ушкодження потерпілій було заподіяно внаслідок необережності у вигляді кримінально протиправної недбалості.

Також судом було проаналізовано показання свідків, допитаних зі сторони захисту.

Так, свідок ОСОБА_72 дав показання про те, що він разом із ОСОБА_22 , ОСОБА_12 під`їхали до будинку ОСОБА_13 для з`ясування стосунків між ним і ОСОБА_11 . Свідок бачив, як в ході сварки ОСОБА_19 ставала під заднє колесо трактора, на якому приїхав ОСОБА_68 , та заважала трактору від`їхати, обвинувачений штовхнув її лівою рукою в область плеча від заднього лівого колеса трактора. Потерпілий ОСОБА_16 з`ясовував стосунки із сином обвинуваченого ОСОБА_11 , а із обвинуваченим не контактував.

Відповідні показання свідка спростовуються сукупністю вищенаведених доказів, зокрема, показанням інших свідків, які чітко вказали на те, що саме обвинувачений викручував руку потерпілому ОСОБА_4 , показаннями самого потерпілого та відповідним висновком експерта про характер отриманих потерпілим ОСОБА_4 тілесних ушкоджень. Крім того, суд безпосередньо дослідив відеозапис, на якому вбачається, що обвинувачений штовхнув потерпілу зі значним прикладанням сили, від чого вона впала з прискоренням та вдарилась головою об залізобетонне покриття дороги. А саме місце падіння не знаходиться в безпосередній близькості біля трактора, що спростовує як версію обвинуваченого, так і показання свідка, що потерпіла в момент падіння знаходилася біля заднього колеса трактора. Крім того, суд враховує, що, як показав сам, свідок, всі, хто приїхав до будинку ОСОБА_4 були напідпитку, у зв`язку з чим вказана обставина також викликає сумнів у можливості вказаним свідком достовірно та повно відтворити у своїй пам`яті події, які є предметом даного судового розгляду.

Допитаний за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_21 дав показання про те, що коли він разом із знайомими відпочивав на мосту в с. Ліски, повз нього проїздив ОСОБА_16 , якого свідок підкликав для з`ясування стосунків з приводу конфлікту, що був між ними. ОСОБА_18 сказав, щоб вони самі приїздили до нього, після чого свідок з ОСОБА_73 та ОСОБА_12 приїхали до будинку Біленького. Біля будинку в них відбувався конфлікт та ОСОБА_18 лаявся з ними через хвіртку. Далі приїхав брат свідка ОСОБА_26 та його батько ОСОБА_23 . Потім підійшли батьки ОСОБА_18 та між ними відбувалась лайка. Далі свідок став битися зі ОСОБА_18 , який вийшов на вулицю, та свідок отримав від нього удар в обличчя, від якого впав. Після цього ОСОБА_45 відвів його вбік і свідок не бачив, що було далі. Свідок показав, що його батько не сварився зі ОСОБА_18 , а особисто з ним бився він. Свідок бачив, як в сторону трактора почало летіти каміння і брат свідка намагався його відігнати. Батько хотів прибрати потерпілу ОСОБА_37 , щоб вона не стояла за трактором. Що відбувалось далі, свідок не бачив, оскільки бився із ОСОБА_18 . Відповідаючи на питання представника потерпілого свідок показав, що вживав в той день алкогольні напої.

Допитаний за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_74 дав показання про те, що він відпочивав на мосту із братами ОСОБА_52 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 . ОСОБА_75 них проїздив на мопеді ОСОБА_16 , який нецензурно звернувся до ОСОБА_40 та після цього вони поїхали за ним розбиратися. Зокрема, ОСОБА_11 поїхав із ОСОБА_76 та ОСОБА_25 , а свідок поїхав з ОСОБА_77 і ОСОБА_14 на тракторі. Коли вони приїхали, то побачили, як між собою сварились ОСОБА_11 і ОСОБА_18 . Коли прийшли батьки ОСОБА_18 , то між ОСОБА_18 і ОСОБА_11 відбулась бійка. ОСОБА_14 хотів відігнати трактор, а потерпіла не давала цього зробити. Свідок не бачив, як потерпіла опинилася на землі, оскільки в це момент стояв спиною до неї та почувши звук падіння обернувся і побачив її в лежачому стані та її всю трясло. Свідок попросив щоб принесли води. Далі також продовжувалась словесна суперечка

Показання вказаних свідків також суд сприймає критично в тій частині, що свідки, які визнали факт вживання алкоголю перед подіями, очевидцями яких вони були, могли, з урахуванням наведеної обставини а також інтенсивності сварки та загальної кількості її активних учасників, не бачити усього перебігу подій, зокрема, факту завдання обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 . Крім того, вони не бачили самого моменту події, що призвів до падіння потерпілої ОСОБА_5 .

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує:

Відсутність обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Крім цього, суд враховує обставини та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відносяться до нетяжких злочинів, дані, що характеризують особу обвинуваченого, зокрема, його позитивну характеристику за місцем проживання, а також відсутність відомостей щодо його перебування на обліках у нарколога і психіатра.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що обвинуваченому для перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень має бути призначене покарання у середній межі покарання у виді позбавлення та обмеження волі, визначеного відповідними санкціями ч. 1 ст. 122 та ст. 128 КК України, оскільки інше більш м`яке покарання, на переконання суду, не здатне здійснити вплив, спрямований на перевиховання обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також у відповідності з положеннями ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, оскільки обвинуваченим вчинено кримінальні правопорушення, які передбачені різними статтями КК України.

Враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, їх тяжкість, особу винного, який є особою працездатного віку, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась та має на утриманні неповнолітню доньку згідно дослідженої судом довідки про склад родини обвинуваченого, приймаючи до уваги досудову доповідь органу пробації, відповідно до якого виправлення обвинуваченого без позбавлення волі не становить високої небезпеки для суспільства, у зв`язку з чим виконання покарання у громаді можливо за умови здійснення органом пробації інтенсивного нагляду і застосування заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, та ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, на підставі чого приймає рішення про його звільнення від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до положень ст. ст. 75, 76 КК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 суд вирішує відповідно до наступних положень законодавства.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з положеннями ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, серед іншого, полягає: - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів ; - у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Як зазначено в ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як зазначено в ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

До початку судового розгляду потерпілою було заявлено позовні вимоги про стягнення з обвинуваченого 100 000 гривень в рахунок відшкодування спричиненої моральної та 47 760,26 гривень в рахунок відшкодування майнової шкоди, відповідно /Т. 1, а.к.п. 64-68/.

В подальшому розмір позовних вимог було збільшено за заявою потерпілої до 300 000 гривень відшкодування моральної та 78 823,67 майнової шкоди /Т. 2, а.к.п. 14-19/.

Стосовно вимог про відшкодування майнової шкоди суд виходить з того, що з наданих потерпілою в обґрунтування понесених нею витрат на лікування та діагностичне обстеження, а також на проїзд до місць надання вказаних медичних послуг, для чого вона чи її родина мали купувати пальне, щоб заправити транспортні засоби, оскільки на громадському транспорті її стан здоров`я не дозволяв пересуватись, суд вважає підтвердженим факт понесення потерпілою витрат на загальну суму 77 708,02 гривень, що підтверджується копіями наданими нею чеків на придбання ліків, призначених при її лікуванні, що вбачається з наданої представником потерпілої відповіді на адвокатський запит, придбання пального на заправку автомобіля для проїзду до місць лікування та діагностичних обстежень, квитків для проїзду на автобусі, сума витрат яких була детально проаналізована та вирахувана судом.

Разом з тим, судом встановлено, що потерпілою продубльовано відповідні чеки на загальну суму 11 801,93 гривень, яка судом не додана при вирахуванні загальної суми витрат, понесених потерпілою.

Також судом не врахований чек на суму 1099,80 гривень /Т. 1, а.к.п. 109/, оскільки з нього неможливо встановити, за що саме здійснено оплату за ним.

Таким чином суд приходить до висновку, що з обвинуваченого на користь потерпілої підлягає до стягнення сума відшкодування майнової шкоди саме у розмірі 77 708,02 гривень, тобто відповідні позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Щодо вимог про відшкодування спричиненої потерпілій моральної шкоди, суд виходить з того, що протиправними діями обвинуваченого потерпілій були спричинені моральні страждання, які полягають у фізичному болі, тривалому розладі і погіршення стану її здоров`я, періодичними головними болями, негативними переживаннями, загальним погіршенням фізичного стану потерпілої і необхідності у зв`язку з цим істотно змінити спосіб свого життя, та наслідки відповідних протиправних дій тривають до цього часу і невідомо коли пройдуть, що беззаперечно не може не викликати у потерпілої психологічного дискомфорту, побоювання за своє здоров`я, особливо з урахуванням отриманої нею у зв`язку з відповідним тілесним ушкодженням інвалідності.

Системне тлумачення норм кримінального процесуального та цивільного законодавства України свідчить про те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

На підставі викладеного та враховуючи також, що шкоду було завдано при вчиненні необережного кримінального правопорушення, суд вважає необхідним і достатнім стягнути з обвинуваченого для відшкодування відповідної моральної шкоди, спричиненої потерпілій, 80 000 гривень, частково задовольнивши відповідні позовні вимоги.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речового доказу суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим за ч. 1 ст. 122, ст. 128 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 122 КК України 2 роки позбавлення волі;

- за ст. 128 КК України 1 рік 6 місяців обмеження волі;

У відповідності до положень ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого призначеного основного покарання більш суворим основним покаранням, призначеним за даним вироком, остаточне покарання ОСОБА_7 визначити у виді 2 років позбавлення волі.

У відповідності до положень ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання у виді 2 років позбавлення волі, якщо він на протязі 1 року 6 місяців іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання ; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обвинуваченому відраховувати з дня проголошення вироку.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , 77 708,02 гривень в рахунок відшкодування спричиненої майнової шкоди та 80 000 гривень в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди, всього 157 708,02 гривень.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 100 КПК України, після набрання вироком законної сили речові докази, а саме: CD-R диск із відеозаписом, визнаний постановою слідчого від 14.09.2023 р. речовим доказом залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Кілійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору і потерпілій та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1