ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 644/9355/23 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/938/24 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харків апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 24 січня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному 26 жовтня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001635, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у бомбосховищі по АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст.185; ч.4 ст.185 КК України,

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

Вироком Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 24 січня 2024 року ОСОБА_8 засуджено:

- за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;

- за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням (іспитовим строком 2 роки), з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що він 23 жовтня 2023 року о 13 годині 07 хвилин, проходив повз будинку АДРЕСА_3 , побачив не зачинені двері підвального приміщення будинку, зайшов у підвальне приміщення, та діючи повторно, в умовах воєнного стану, зірвав руками належні КП «Жилкомсервіс» кабелі: ВВГНГ 3x1,5, загальною довжиною 40 м. і вартістю 442 грн. 80 коп., після чого з викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення і в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Окрім того, ОСОБА_8 25 жовтня 2023 року о 10 годині 41 хвилина, проходив повз будинку АДРЕСА_3 , побачив не зачинені двері підвального приміщення будинку, зайшов у підвальне приміщення, та діючи повторно, в умовах воєнного стану, зірвав належні КП «Жилкомсервіс» кабелі ВВГНГ 3x1,5 загальною довжиною 35 м. і вартістю 387 грн. 45 коп., після чого в викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення і в подальшому розпорядився цим майном на власний розсуд.

07 листопада 2023 року о 15 годині 54 хвилини, ОСОБА_8 проходив повз будинку АДРЕСА_4 , побачив не зачинені двері підвального приміщення будинку, зайшов у підвальне приміщення, та діючи повторно, в умовах воєнного стану, зірвав належні КП «Жилкомсервіс» кабелі ВВГНГ 3x1,5 загальною довжиною 46,2 м. і вартістю 508 грн. 20 коп., після чого з викраденим майном намагався залишити місце вчинення кримінального правопорушення, однак не зміг реалізувати свій злочинний намір до кінця з незалежних від його волі обставин, оскільки був затриманий працівником поліції.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 в апеляційній скарзі в редакції внесених до неї змін просить вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 24 січня 2024 року щодо ОСОБА_8 за обвинуваченням за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України- скасувати, а кримінальне провадження закрити, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В обґрунтування посилається на те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_8 майна КП «Жилкомсервіс» є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги в редакції внесених змін підтримала в повному обсязі та наполягала на її задоволенні.

Заслухавши доповідь судді, зваживши на доводи прокурора, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви суду

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року (далі Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.15, ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_8 вчинив у період жовтень-листопад 2024 року.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1514 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, становив 3028 грн (1514?2=3028).

Як убачається з досліджених судом першої інстанцій матеріалів кримінального провадження, діями ОСОБА_8 було заподіяно матеріальну шкоду потерпілому КП «Жилкомсервіс» на суми, відповідно : 442 грн. 80 коп., 387 грн. 45 коп., 508 грн. 20 коп.

Положеннями ч.1 ст.3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч.1 ст.5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Ураховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_8 майна КП «Жилкомсервіс» становила, відповідно: 442 грн. 80 коп., 387 грн. 45 коп., 508 грн. 20 коп., тобто ці суми були меншими за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 3028 грн, колегія суддів вважає, що з огляду на передбачений ст.58 Конституції України і статтею 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі та з урахуванням вищенаведеного, вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення не підпадає (перестало їм бути) під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Враховуючи, що відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ сума викраденого, з якої настає кримінальна відповідальність за злочини щодо права власності - збільшилася, суд апеляційної інстанції вважає, що у даному випадку наявні правові підстави для закриття кримінального провадження за пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України, та проти такого закриття не заперечували учасники провадження.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 24 січня 2024 року щодо ОСОБА_8 - скасуванню, а кримінальне провадження за обвинуваченням його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК України - закриттю, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.284, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити. Вирок Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 24 січня 2024 року щодо ОСОБА_8 скасувати, а кримінальне провадження за обвинуваченням його за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185, ч.4 ст.185 КК Українизакрити, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4