У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Про закриття кримінального провадження

в зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася

кримінальна протиправність діяння.

02 жовтня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003831 від 15.04.2019,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України.

Виходячи із змісту даного обвинувального акту, ОСОБА_4 , 14.04.2019 приблизно о 22:00 год.. під час перебування в залі № 4 вокзального комплексу ст. «Київ-Пасажирський» за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна побачила невідомого їй чоловіка, яким в подальшому виявився ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 . Саме у цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел незаконно заволодіти мобільним телефоном гр. ОСОБА_5 , з метою покращення свого матеріального становища.

Так, 14.04.2019 приблизно о 22:00 год. ОСОБА_4 , реалізували свій злочинний умисел на заволодіння майном ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою останнього, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи на меті збагачення за рахунок майна іншої особи, підійшла до гр. ОСОБА_5 та попросила в нього його мобільний телефон ніби то для здійснення дзвінка. ОСОБА_6 добровільно передав з рук в руки ОСОБА_4 свій мобільний телефон «Нокія» 6700 ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 . вартістю 700 грн.. розраховуючи, що після здійснення дзвінка ОСОБА_4 поверне йому вказаний телефон.

Після чого ОСОБА_4 , утримуючи у себе вказаний телефон, який її надав ОСОБА_5 , почала рухатись в сторону виходу з вказаного залу, таким чином заволоділа зазначеним мобільним телефоном вартістю 700 грн., який належить гр. ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою, спричинивши останньому майнову шкоду на суму 700грн.

В ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була раніше притягнутою до кримінальної відповідальності, а саме повідомленою про підозру 10.09.2014 року Шевченківським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) вчиненому повторно, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена заявила клопотання про закриття кримінального провадження в зв`язку з декриміналізацією вчиненого нею діянням.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Вислухавши думки учасників кримінального провадження, суд прийшов до висновків, які мотивує наступним чином.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно із ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Зі змісту ч. 8 ст. 284 КПК України слідує, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Так, 09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та визначено граничну вартість викраденого чужого майна, яка може підпадати під кваліфікацію дій особи за відповідною частиною статті 51 КУпАП.

У зв`язку із чим, інкриміноване особі у межах кримінального провадження дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати на суму до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, виходячи із того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння, законодавцем віднесено до адміністративних правопорушень, що посягають на власність, та такі діяння не є кримінально караними відповідно до диспозицій частин статті 185,190,191 КК України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та ті обставини, що відбулась часткова декриміналізація вчиненого обвинуваченим діяння на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024 р., та має зворотну дію в часі, із врахуванням наданої обвинуваченим згоди на закриття кримінального провадження, суд доходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ст. 253 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Виходячи із викладеного, суд,-

У Х В А Л И В:

Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003831 від 15.04.2019 в зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Матеріали кримінального провадження передати до Солом`янського УП ГУНП в м. Києві для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1