Провадження № 1-кп/175/766/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 (дистанційно)

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження №0000632 відносно:

ОСОБА_6 , який народився який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Золоте, Луганської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом, командира взводу матеріального забезпечення, батальйону логістики, військової частини НОМЕР_1 , головного сержанта, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту і угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим, встановлено, що ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді командира взводу матеріального забезпечення, батальйону логістики, військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 3, 17, 28, 29, 65, 68 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 28-33, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 14 квітня 2024 року приблизно о 18 год. 30 хв., перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, в ході конфлікту, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 завдав останньому не менше 5 ударів кулаками обох рук в область обличчя та голови, від яких ОСОБА_7 впав на підлогу, після чого ОСОБА_6 продовжив завдавати удари та наніс не менше 5 ударів кулаками обох рук в область голови та обличчя ОСОБА_7 , який знаходився у положенні лежачі.

Внаслідок вказаних умисних та протиправних дій головний сержант ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді:закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 3-го ступеню з двобічними асиметричними великовогнищевими субарахноїдальними крововиливами обох півкуль головного мозку та мозочку (крововиливи під м?які мозкові оболонки), крововиливами у бічні шлуночки головного мозку, вогнищами забою кори обох півкуль головного мозку в проекції субарахноїдальних крововиливів, лівобічною субдуральною гематомою (28мл кров?яного згортку та 20мл рідкої фракції), ушкодженням м?якої мозкової оболонки та розриву стінки артерії лівої центральної борозни, переломами кісток мозкового (основи передньої черепної ямки в області даху лівої орбіти) та лицьового черепа (кісток носу, нижньої та зовнішньої стінок правої орбіти, переломами передньої, зовнішньої та внутрішньої стінок правої верхньощелепної пазухи), гемосинусом комірок гратчастого лабіринту та верхньощелепної пазухи, крововиливами в м?які покривні тканини голови в обох лобних ділянки та в скроневі м?язи, синцями на повіках обох очей, саднами в лівій надбрівній ділянці, лівій скроневій, в тім?яній ділянці по центру та обох лобних областях; синців задньо-внутрішньої поверхні правого плеча та передньо-внутрішньої поверхні лівого плеча.

Смерть громадянина ОСОБА_7 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми, важкого забою головного мозку 3-го ступеню з масивним субарахноїдальним та внутрішньошлуночковим крововиливом, субдуральною гематомою, забоями кори великих півкуль мозку та мозочку, переломами кісток лицьового та мозкового черепу, ушкодженнями на обличчі та голові, що призвело до наростання набряку головного мозку, стиснення продовгуватого мозку внаслідок вклинення його до великого потиличного отвору.

1.3. Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Своїми діями ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тобто ч.2 ст. 121 КК України.

12 листопада 2024 року між прокурором та обвинуваченим укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до даної угоди обвинувачений ОСОБА_6 , під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторонами угоди визначено узгоджене покарання ОСОБА_6 , за ч.2 ст.121 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, невиконання яких роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_6 .

У судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та на її підставі винести вирок.

Потерпіла ОСОБА_8 , надала заяву про проведення судового засідання у її відсутність, щодо задоволення угоди не заперечувала.

Захисник просив затвердити угоду про визнання винуватості та він згоден з призначенням обвинуваченому покарання, зазначеного в угоді.

Обвинувачений пояснив, що він цілком розуміє характер кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, по якому йому пред`явлене обвинувачення і по якому він визнає вину, розуміє наданні законом права, передбачені абзацами 1 і 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п.1 ч.1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п.1 ч.3 ст.424 КПК України, йому роз`яснено та є зрозумілими.

Згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та просить затвердити цю угоду.

Враховуючи викладене, вислухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження поданої угоди, та вважає доведеним у судовому засіданні те, що за обставин, зазначених у обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тобто ч.2 ст. 121 КК України.

З огляду на вимоги ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту з цього майна.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідністю зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 369, 371-374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Угоду від 12 листопада 2024 року про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності його захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0000632 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України затвердити.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту ухвалення вироку.

В строк відбуття покарання зарахувати строк тримання під вартою ОСОБА_6 з 15 квітня 2024 року (з моменту затримання) по 17 квітня 2024 року та з 15 травня 2024 року по 12 листопада 2024 року.

До набрання вироком законної сили залишити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді від 17 квітня 2024 року на штани однострою ЗСУ, футболку сірого кольору, капці бірюзового кольору після набрання вироком законної сили повернути власнику.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1