Провадження №1-кс/369/3187/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2024 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Києва клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні слідчого відділу Бучанського РУП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001575 від 24.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, за фактом ДТП.

23.09.2024 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди належний заявнику автомобіль марки «TOYOTA AVENSIS» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , вилучено та поміщено до майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_1 .

27 вересня 2024 року слідчим суддею Кисво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_5 винесено ухвалу про арешт майна, зокрема накладено арешт на його автомобіль марки «TOYOTA AVENSIS» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить йому та він є фактичним власником вказаного автомобіля.

Як зазначено в ухвалі, необхідністю накладенню арешту майна є забезпечення збереження речового доказу та забезпечення проведення необхідних експертиз з його автомобілем марки ««TOYOTA AVENSIS» з реєстраційним номером НОМЕР_1 .

На підставі вищевказаного заявник просив суд задовольнити дане клопотання та скасувати арешт майна, а саме арешт накладений на мій автомобіль марки ««TOYOTA AVENSIS» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який накладено ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.09.2024 року та передати вказаний автомобіль йому на зберігання.

У судовому засіданні власник майна ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши думку осіб, які приймали участь у розгляді справи, вивчивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, у провадженні слідчого відділу Бучанського РУП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001575 від 24.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, за фактом ДТП.

23.09.2024 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди належний заявнику автомобіль марки «TOYOTA AVENSIS» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , вилучено та поміщено до майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_1 .

27 вересня 2024 року слідчим суддею Кисво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_5 винесено ухвалу про арешт майна, зокрема накладено арешт на його автомобіль марки «TOYOTA AVENSIS» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить йому та він є фактичним власником вказаного автомобіля.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Таким чином, розглядаючи клопотання про скасування арешту, слідчий суддя встановлює обґрунтованість/необґрунтованість накладеного арешту та наявність/відсутність підстав для його подальшого застосування в залежності від того, на яку підставу вказує заявник. В даному випадку заявник вказує на необґрунтованість накладення арешту, що обумовлює межі дослідження слідчим суддею.

Обґрунтованість накладення арешту обумовлюється наявністю підстав для накладення арешту; дотриманням законодавчих приписів при вирішенні питання про арешт; співвідношенням майна, на яке накладено арешт, з заявленою у клопотанні метою; зв`язком майна з обставинами, що розслідуються (крім конфіскації та відшкодування шкоди); обґрунтованістю належності майна певній особі (особливо після обшуку); належним мотивуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі слідчого судді про накладенні арешту; розумністю і співмірністю арешту.

Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).

Правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів визначені частиною третьою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту майна, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання у частині передачі власнику майна ОСОБА_4 автомобіль марки «Toyota Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання та у користування, який знаходиться на штрафмайданчику за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001575 від 24.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 2, 170-174, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна - задовольнити частково.

У задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту з автомобіля марки «Toyota Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001575 від 24.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України - відмовити.

Передати власнику майна ОСОБА_4 автомобіль марки «Toyota Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання та у користування, який знаходиться на штрафмайданчику за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001575 від 24.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Виконання ухвали суду доручити Бучанському РУП ГУ НП у Київській області.

Відповідно до ст.169 КПК України, слідчий, прокурор після отримання судового рішення про скасування арешту з тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили та підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали складено 04.11. 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1