Провадження №1-кс/712/5096/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання дізнавача сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні №0001100 від 10.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся дізнавач сектору дізнання Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_3 з клопотанням про отримання дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів, яка містить охоронювану законом таємницю.

Клопотання мотивує тим, що сектором дізнання Черкаського районного управління поліції здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001100 від 10.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Установлено, період часу з 04.09.2024 р. невстановлена особа, розмістила оголошення на сайта " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", під приводом продажу акумулятору для ДБЖ, використовуючи абонентський номер НОМЕР_1 , ввела в оману гр. ОСОБА_5 , шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами в сумі 62200 грн.., які останні перерахував згідно до рахунку фактури на ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , р/p IBAN НОМЕР_3 , в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », МФО НОМЕР_4 , однак оплаченого товару не отримав. (ЄО-52193 від 09.09.2024).

Допитаний в якості потерпілого, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дав наступні показання, що 03.09.2024 на сайті « ІНФОРМАЦІЯ_5 » виявив оголошення про продаж ДБЖ, звязався з невідомою особою по телефону за номером: НОМЕР_1 та домовився про купівлю ДБЖ з передплатою. Після чого ОСОБА_5 04.09.2024 через відділення банку « ІНФОРМАЦІЯ_6 » за адресою: АДРЕСА_1 , готівкою оплатив рахунок-фактуру № НОМЕР_5 на ТОВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", КОД ЄДРПОУ: НОМЕР_2 , p/p IBAN НОМЕР_6 , в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », МФО НОМЕР_4 , в сумі 62 200.00 грн. В подальшому продавець ДБЖ повідомив що товар буде надіслано 06.09.2024, однак після цього продавець на зв?язок не виходив. Таким чином, ОСОБА_5 замовлений ДБЖ так і не отримав, грошові кошти повернуто не було.

Під час досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетні особи, які в своїй злочинній діяльності використовують банківський рахунок № IBAN НОМЕР_3 відкритий в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Підставами вважати, що вказані документи перебувають АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » є наявність інформації, що особи, причетні до вчинення кримінального правопорушення, використовують картку вказаної банківської установи для отримання грошових коштів шляхом шахрайських дій.

Дізнавач зазначає, що отримання тимчасового доступу до інформації про рух коштів за період з 01.09.2024 року по 15.09.2024 року, до картки АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » IBAN НОМЕР_3 , необхідно для встановлення обставин кримінального провадження та перевірки отриманої інформації, що можливо виконати лише шляхом проведення аналізу руху коштів, а іншим способом отримати вказані дані неможливо.

В судове засідання дізнавач не з`явився, просив розглянути клопотання у його відсутність, клопотання підтримує в повному обсязі.

Представник АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, що відповідно до ч. 4 ст. 163 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає.

Судовим розглядом встановлено, що сектором дізнання Черкаського районного управління поліції здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001100 від 10.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням.

При цьому ч. 5 ст. 132 КПК України прямо передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 1 ст. 159 КПК України передбачено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно з ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

При цьому ч. 2 вказаної вище статті передбачено вимоги до клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, серед яких (п. 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; (п. 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно з ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, а саме що речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи та самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, в зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, а також неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Отже, інформація, доступ до якої просить надати дізнавач є інформацією, яка захищена законом, а тому і доступ до неї має бути належним чином мотивований, а необхідність у ньому має стверджуватись належними доказами.

Частиною 5 ст. 132 КПК України встановлено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до правових позицій Європейського Суду з прав людини будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу (див. серед інших §§ 38 - 42 рішення у справі Баннікова проти Росії; § 90 рішення у справі Веселов та інші проти Росії; § 49 рішення у справі Ванян проти Росії; § 134 рішення у справі Ванян проти Росії; § 36 рішення у справі Малінінос проти Литви).

Між тим, до клопотання не надано доказів того, що з банківського рахунку потерпілого було здійснено переказ грошових коштів на банківський рахунок НОМЕР_3 .

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Згідно з положенням ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Положення ст. 26 КПК України наголошують на тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 23.05.2001 в справі № 6-рп/2001, кримінальне судочинство це врегульований нормами КПК України порядок діяльності органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду (судді) щодо порушення, розслідування, розгляду і вирішення кримінальних справ, а також діяльність інших учасників кримінального процесу підозрюваних, обвинувачених, підсудних, потерпілих, цивільних позивачів і відповідачів, їх представників та інших осіб з метою захисту своїх конституційних прав, свобод та законних інтересів.

Частиною першою статті 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність наданих доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 159-166 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1