Справа № 953/6110/24
Провадження № 1-кс/953/6590/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , захисників адвокатів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_2 на постанову слідчого про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного у розшук у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000822 від 01.07.2024,

в с т а н о в и в:

04 вересня 2024 року захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного у розшук від 02.07.2024 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000822 від 01.07.2024.

В обґрунтування скарги зазначає, що СУГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000822 від 01.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 5 ст. 190 КК України. Старшим слідчим СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 02.07.2024 у зазначеному кримінальному провадженні було винесено постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного ОСОБА_5 у розшук. Захисник, посилаючись на судову практику та практику ЄСПЛ, вважає, що постанова старшого слідчого є невмотивованою, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

03.06.2024 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 5 ст. 190 КК України. Однак підтвердження належного повідомлення про підозру ОСОБА_5 , відповідно до положень КПК України, матеріали кримінального провадження не містять. Однією із обов`язкових умов для оголошення особи в розшук, а, отже, і зупинення досудового розслідування, у зв`язку із оголошенням особи в розшук, є набуття цією особою статусу підозрюваного. В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, які підтверджують вручення повідомлення про підозру особисто ОСОБА_5 . При цьому неможливість вручення повідомлення про підозру в день його складення органом досудового розслідування не була обґрунтована жодним чином, що свідчить про незаконність дій СУ ГУНП в Харківській області, адже повідомлення про підозру було вручене батьку ОСОБА_5 ОСОБА_7 , що не є належним повідомленням про підозру у розумінні КПК України та усталеної судової практики. ОСОБА_7 не може бути належним суб`єктом отримання зазначеного повідомлення, незважаючи на те, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 КПК України батько належить до кола близьких родичів та членів сім`ї. Так, ні батько ОСОБА_7 , ні матір ОСОБА_8 не проживають разом із своїм сином ОСОБА_5 , незважаючи на зареєстроване місце проживання за однією адресою. Більш того, вказані особи не спілкуються із ОСОБА_5 , не знають де він перебуває, й з ким може підтримувати зв`язки, що підтверджується їх показаннями, які зафіксовані у протоколах допиту свідків. Вказане свідчить про неналежність повідомлення ОСОБА_5 про підозру шляхом вручення такого повідомлення його батьку ОСОБА_7 , адже таким чином нівелюється мета положення ч. 2 ст. 135 КПК України передача змісту повідомлення про підозру членом сім`ї безпосередньо самому підозрюваному, що є неможливим за умови відсутності спілкування між вказаними особами. Орган досудового розслідування не з`ясовував фактичне місце проживання особи та безпідставно, в порушення вимог ч. 3 ст. 111, ч.ч. 1, 2 ст. 135, ч. 1 ст. 136 КПК України, здійснив нібито вручення повідомлення про підозру особі, яка не є належним суб`єктом, що має наслідком невручення підозри особі, та є юридично нікчемною, отже, такою, що будь яких юридичних наслідків не породжує.

Слідчим управлінням ГУНП в Харківській області не було здійснено жодних дій задля вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 особисто. При цьому слідчим не було здійснено жодної спроби вручення повідомлення про підозру в порядку, передбаченому ст. 135 КПК України. Так, матеріали справи не містять будь-яких доказів, що ОСОБА_5 було викликано до слідчого повісткою задля вручення повідомлення про підозру. На момент вручення повідомлення про підозру батьку ОСОБА_5 слідчому було достеменно відомо, що ОСОБА_5 не проживає за адресою свого зареєстрованого місця проживання, але слідчий не вжив жодної дії, направленої на встановлення реального місцезнаходження останнього та його реальний виклик до правоохоронних органів з метою вручення повідомлення про підозру. Слідчий здійснив усі дії лише формально, що свідчить про невжиття органом досудового розслідування будь-яких заходів, спрямованих на виконання вимог КПК України. Висновок про перебування ОСОБА_5 поза межами України, який викладено у постанові про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного у розшук, ґрунтується виключно на показаннях батька ОСОБА_5 ОСОБА_7 та його матері ОСОБА_7 , чого недостатньо, адже, зокрема, як зазначалося раніше, вказані особи не перебувають у родинних відносинах із своїм сином, не підтримують спілкування, а, отже, не можуть надати достовірну інформацію про місце перебування ОСОБА_5 за кордоном. При цьому у матеріалах справи містяться такі документи, як рапорт старшого оперуповноваженого в ОВС УПК в Харківській області ДКП НП України майора поліції ОСОБА_9 від 24.06.2024, запит старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_10 до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 19.06.2024 із проханням надати інформацію про перетинання державного кордону України ОСОБА_5 та відповідь на даний запит від 03.07.2024. За даними документами можна встановити, що здійснених процесуальних дій задля встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 було недостатньо. Так, згідно із відповіддю на запит слідчого ОСОБА_5 перебуває на території України, що підтверджується його останнім в`їздом від 21.09.2022. При цьому у рапорті зазначається, що за оперативною інформацією ОСОБА_5 незаконно перетнув державний кордон України та станом на 24.06.2024 знаходиться у Швейцарії. Зважаючи на це, можна зробити обґрунтований висновок, що така оперативна інформація полягає у показаннях батьків ОСОБА_5 , яка не може бути використана як доказ у даному кримінальному провадженні у зв`язку із їхньою недостовірністю. Тобто органом досудового розслідування було свідомо перекручено дійсні факти задля умисного викривлення реальності та винесення необґрунтованої постанови про зупинення досудового розслідування та оголошення ОСОБА_5 у розшук. Більш того, у вказаному рапорті зазначається, що співробітниками УПК в Харківській області ДКП НП України проводились заходи на встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 , а проведеними заходами встановити його місцезнаходження не представилось можливим. Зазначене не може свідчити про здійснення будь-яких процесуальних дій задля встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 , адже твердження про їх здійснення є необґрунтованим, не підкріпленим належними доказами. Тобто ані постанова про зупинення досудового розслідування, у зв`язку із розшуком ОСОБА_5 , ані матеріали не містять доказів вчинення слідством інших дій, аніж направлення запиту щодо перетину державного кордону України.

Отже, захисник зазначає, що у постанові про зупинення досудового розслідування не обгрунтовано та не доведено умисел ОСОБА_5 на ухилення від слідства, що свідчить про винесення постанови із порушенням статей 280, 281 КПК України. Також постанова не відповідає положенням статті 110 КПК України, а саме не містить переліку всіх необхідних процесуальних дій, які були вчинені задля встановлення місцезнаходження особи; доказів того, що ОСОБА_5 має умисел на ухилення від слідства та взагалі був повідомлений про підозру; постанова не містить обгрунтування того, які саме дії необхідні для досудового розслідування та чому їх неможливо провести.

В судовому засіданні захисники підозрюваного адвокати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтримали скарги та просили її задовольнити з вищезазначених підстав.

Старший слідчий СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , який здійснює досудове розлідування у даному кримінальному провадженні, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд скарги за його відсутністю, у задоволенні скарги просив відмовити.

Крім того, від старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 судом одержано копії матеріалів кримінального провадження №0000822 від 01.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (редакція чинна до 11.08.2023), ч. 5 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, відсутність суб`єкту оскарження не є перешкодою для розгляду скарги, а слідчий суддя обмежений щодо строку розгляду скарги, на підставі чого слідчий суддя розглядає скаргу за відсутності слідчого.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги на матеріали кримінального провадження №0000822 від 01.07.2024, дійшов наступного висновку.

СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000822 від 01.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (редакція чинна до 11.08.2023), ч. 5 ст. 190 КК України.

Правила, які визначають статус підозрюваного у кримінальному провадженні, закріплені у ст. 42 КПК.

Частиною 1 статті 42 КПК України встановлено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Отже, у відповідності до вимог кримінального процесуального закону підозрюваним є (1) особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, (2) особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або (3) особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК).

Так, елементами, наявність яких слугує критеріями за якими у третьому випадку, визначеному ч. 1 ст. 42 КПК, перевіряється чи набула особа статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, є наявність таких фактичних обставин (фактів): (1) складення щодо особи повідомлення про підозру; (2) не вручення повідомлення про підозру внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, відносно якої його складено; (3) вжиття заходів для вручення повідомлення про підозру особі у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК).

Отже, вручення відповідного повідомлення має здійснюватися у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом для вручення повідомлень. Про це прямо зазначено у ч. 1 ст. 42 і ч. 1 ст. 278 КПК.

Статтею 278 КПК України передбачено порядок вручення письмового повідомлення про підозру - письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

Частиною 1 статті 111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Частиною 3 статті 111 КПК України передбачено, що повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Відповідно до ч.1 ст.135 Глави 11 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістку про виклик або ознайомлення з її змістом.

Отже, з огляду на наведені положення закону, стаття 278 КПК України покладає на слідчого/прокурора обов`язок вручити підозрюваному в кримінальному провадження письмове повідомлення про підозру в день його складення слідчим/прокурором, однак, якщо це неможливо зробити, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень у кримінальному провадженні (ст. 111 КПК України), тобто, - у порядку здійснення виклику в кримінальному провадженні (ст. 135 КПК України) - в тому числі шляхом надіслання підозрюваному повідомлення про підозру поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення повідомлення про підозру по телефону або телеграмою, під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

03 червня 2024 року старшим слідчим СУ ГУНП в Харківській області підполковником поліції ОСОБА_6 складено та підписано повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (редакція чинна до 11.08.2023), ч. 5 ст. 190 КК України.

Повідомлення про підозру вручено батьку ОСОБА_5 ОСОБА_7 за місцем проживання останнього.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зареєстрованим у встановленому порядку місцем реєстрації ОСОБА_5 є АДРЕСА_1 . Саме за цією адресою і проживає батько останнього ОСОБА_7 , якому було вручено повідомлення про підозру. Будь-які відомості щодо іншого місця проживання ОСОБА_5 . матеріали провадження не містять, допитані у якості свідків батьки підозрюваного ОСОБА_5 та ОСОБА_8 не зазначають про проживання їх сина за будь-якою іншою певною адресою, навпаки, посилаються на те, що їм невідомо місце знаходження останнього. Відомостей щодо місця проживання або знаходження підозрюваного також не зазначено і його захисниками під час розгляду скарги. Наведене поза розумним сумнівом свідчить, що адреса: АДРЕСА_1 і є місцем проживання підозрюваного, де також постійно проживає і ОСОБА_7 .

У зв`язку із неможливістю вручення ОСОБА_5 особисто повідомлення про підозру у день його складення через не встановлення його місцезнаходження (відсутність за місцем реєстрації та проживання), стороною обвинувачення вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень згідно ч. 1 ст. 278 КПК України з урахуванням ст. 111 КПК України та ст. 135 КПК України, а саме повідомлення про підозру вручено батьку ОСОБА_5 , який з ним проживає. Факт тривалої відсутності підозрюваного за місцем проживання без можливості встановити інше місце проживання, жодним чином не підтверджує доводи сторони захисту, а навпаки, свідчить про ухилення особи від органів досудового розслідування.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що стороною обвинувачення дотримані вимоги КПК України, оскільки повідомлення про підозру ОСОБА_5 вручено у спосіб, визначений КПК України, а саме у відповідності до положень ст.ст. 278, 111, 135 КПК України.

Крім того, слідчий суддя зауважує, що Законом України № 1871-IX від 05.11.2021 "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні", який набув чинності з 01.12.2021р. (далі - Закон), передбачено, що реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється, зокрема, з метою ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою (стаття 3). Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного закону встановлено, шо Місце проживання (перебування) особи, зареєстроване до набрання чинності цим Законом, не підлягає повторній реєстрації (декларуванню).

Таким чином, реєстрація місця проживання (перебування) це спосіб повідомлення особою свого місця проживання для офіційного листування та здійснення іншої комунікації. Людина сама обирає собі місце проживання з огляду на встановлені Конституцією України права, але здійснюючи реєстрацію свого місця проживання особа повідомляє зацікавлених осіб про конкретну адресу місця свого проживання за якою з нею можна вести офіційне листування та здійснювати інші комунікації.

При цьому, зважаючи на приписи ч. 1 ст. 42 та ст. 135 КПК України, можна дійти висновку, що дотримання прав особи при врученні їй складеного щодо неї повідомлення про підозру, у разі тимчасової відсутності такої особи за місцем її проживання, полягає не у фактичному врученні такого повідомлення (процесуального документа), а у вжитті стороною обвинувачення усіх можливих заходів для того, щоб така особа могла дізнатися про факт складення такого повідомлення про підозру щодо неї та суть викладених у ньому обставин з усіх доступних для неї джерел, що і було здійснено стороною обвинувачення та підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Крім того, Кримінальний процесуальний кодексу України не передбачає обов`язку і права прокурора відкласти вручення повідомлення про підозру та чекати настання сприятливих обставин для його вручення особі, яка тимчасово відсутня за місцем проживання. Зі свого боку, стороною обвинувачення було вчинено всі можливі передбачені законом дії для того, щоб особа, якій повідомляється про підозру, була обізнана про це.

Враховуючи вищенаведене слідчий суддя висновує, що ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного.

Абзацем 2 ч. 1 ст. 281 КПК України передбачено, що до оголошення підозрюваного в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження.

Слідчим надані достатні докази вжиття всіх необхідних і достатніх дій щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 , які не дали результатів. Зокрема, гідно рапорту старшого оперуповноваженого в ОВС УПК в Харківській області ОСОБА_11 від 24.06.2024, за оперативною інформацією ОСОБА_5 незаконно перетнув державний кордон України. Факт можливого знаходження підозрюваного за кордоном також підтверджують його батьки під час їх допиту у якості свідків.

Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч.2 ст. 281 КК України).

Відповідно до ч.1 ст. 280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо оголошено підозрюваного в розшук.

У даному випадку слідчим винесено вмотивовано постанову про зупинення досудового розслідування, стаття 280 КПК України не передбачає обов`язкового викладення в постанові тих відомостей, про які зазначає у скарзі сторона захисту.

З урахуванням всіх вищезазначених обставин слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись статтями 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

У задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_2 на постанову слідчого про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного у розшук у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000822 від 01.07.2024 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складений 16 вересня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1