Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/9693/24
Провадження №1-кп/523/1261/24
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

19.11.2024 року Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі матеріали кримінального провадження №0000567 від 13.04.2024 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Котовка, Біляївського району, Одеської області, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

по звинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 12.04.2024 приблизно о 22 годині 30 хвилин (більш точний час не встановлено) перебуваючи біля 3-ої парадної будинку АДРЕСА_3 , на ґрунті особистих неприязних відносин, які раптово виникли в ході словесного конфлікту з раніше не знайомим йому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, наніс останньому удар в область черевної порожнини ножем, який заздалегідь приготував та тримав у своїй руці, внаслідок чого спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани м`яких тканин живота, яка проникла в черевну порожнину з пошкодженням парієнтальної очеревини та правої долі печінки і супроводжувалась кровотечою в черевну порожнину, які згідно п. 2.1.3 «к» Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе визнав повністю, підтвердивши всі обставини зазначені в обвинувальному акті. Також пояснив, що 12.04.2024 року після 22.00 години був у стані алкогольного сп`яніння, гуляв із друзями біля будинку АДРЕСА_3 . Потім його друзі почали бити автівки, він злякався та почав бігти. Слідом за ним побіг потерпілий, коли той його наздогнав, він вдарив його ножем та побіг далі. Потім він викинув ніж, повернувся на місце, там вже нікого не було, він втратив свідомість та прийшов до тями, коли поруч були співробітники поліції. Матеріальні та моральні збитки потерпілому він згоден відшкодовувати, але наразі не має постійної роботи, але частково у сумі 100 доларів США відшкодував потерпілому збитки у залі суду. У скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпіли в присутності учасників процесу отримав від обвинуваченого часткове відшкодування збитків, підтвердив покази обвинуваченого та не заперечував слухати справу не досліджуючи докази.

Так як обвинувачений свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєного ним злочину, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, згідно викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати:

- по ч.1 ст.121 КК України за ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження та винуватість обвинуваченого доведена повністю.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії тяжких злочинів, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого, який, раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, посередньо характеризується за місцем навчання, відношення обвинуваченого до вчиненого злочину, провину визнав повністю, щиро покаявся, частково відшкодував збитки потерпілому.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст..65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали).

Відповідно до вимог ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання.

До обставин, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання судом віднесено вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання - щире каяття, часткове відшкодування збитків потерпілому.

Враховуючи зазначене, та приймаючи до уваги всі вище зазначені обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, думку прокурора, який вважав за необхідне обрати обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з іспитовим терміном, думку потерпілого, який підтримав прокурора, щодо покарання, думку захисника та обвинуваченого, які просили застосувати до обвинуваченого ст.69, 75 КК України та обрати мінімальний іспитовий строк, суд прийшов до висновку про можливість досягти визначеної законом мети заходу примусу та вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з іспитовим терміном.

Загальна сума витрат на залучення експертів під час досудового розслідування складає 2271,84 гривень, які належить стягнути з обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів по провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання у виді 5-ти років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міра запобіжного заходу до ОСОБА_6 не застосовувалась та скасуванню не підлягає.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Держави - 2272,84 (дві тисячі двісті сорок одну гривню вісімдесят чотири копійок) - вартість проведеної по справі експертизи.

Зняти арешт з речових доказів по кримінальному провадженню №0000567 від 13.04.2024 року, накладений ухвалами слідчого судді від 16.04.2024 року та які відповідно до квитанції №000689 від 06.06.2024 року зберігаються у камері сховища речових доказів СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області. З яких ніж - підлягає знищенню. Особисті речі потерпілого та обвинуваченого - повернути за належністю останнім.

Копію вироку, негайно після оголошення, вручити учасникам процесу.

На вирок може бути подано апеляцію до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, для осіб які перебувають під вартою, тридцять діб з моменту вручення копії вироку.

Суддя: