Провадження № 1-кп/161/1177/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 01 жовтня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - адвоката - ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000546 від 08.06.2024, про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не одруженого, студента Луцького технічно-фахового коледжу Луцького національного технічного університету, працюючого водієм ТзОВ « Близнюки ЛТД», раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_7 07.06.2024, близько 20 години 16 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на відкритій ділянці території за адресою: АДРЕСА_2 , що є громадським місцем, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи встановлені у суспільстві загальноприйняті правила поведінки і норми моралі, усвідомлюючи, що його дії відбуваються в умовах очевидності для інших людей, а також протиправний характер своїх дій, вчинив хуліганські дії, в ході яких він, прямуючи по пішохідному переході на заборонений сигнал світлофору, перешкоджаючи руху транспортного засобу марки «Hуundai» моделі «Accent», з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », підійшов до вищевказаного транспортного засобу у якому перебував потерпілий ОСОБА_4 та відкривши двері водія наніс останньому умисно три удари кулаком правої руки в обличчя. Після чого ОСОБА_7 , в ході вчинення таких хуліганських дій, після того, як ОСОБА_4 припаркувавши власний автомобіль та перемістившись на територію зупинки громадського транспорту «ВНУ ім. Лесі Українки», зробив йому зауваження, ОСОБА_7 безпричинно наніс умисно один удар кулаком правої руки у в обличчя потерпілого. У подальшому, ОСОБА_7 почав втікати у двір буд. АДРЕСА_3 , після чого потерпілий наздогнав останнього, в ході словесної перепалки ОСОБА_7 наніс умисно один удар правою ногою у ліву ногу ОСОБА_4 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у виді забою та синця грудної клітки по боковій поверхні з права, синець навколо лівого ока, забійна наскрізна рана верхньої губи з дефектом м`яких тканин, з яких наскрізна рана верхньої губи з дефектом м`яких тканин за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я оскільки для їх загоєння необхідний час більше шести діб, решта тілесних ушкоджень відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_7 інкримінується хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.296 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно 07.06.2024 року будучи на перехресті вулиць Винниченка та Потапова в м. Луцьку наніс потерпілому ОСОБА_4 удари кулаком правої руки в обличчя та правою ногою у ліву ногу потерпілого за обставин зазначених в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати. Цивільний позов визнав частково, оскільки в нього немає таких коштів, які були заявлені в цивільному позові.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтвердив факт конфлікту 07.06.2024 року із обвинуваченим ОСОБА_7 , в ході чого останній наносив йому удари по обличчю та нозі. При призначенні покарання обвинуваченому наполягав на суворому покаранні. Заявлений цивільний позов підтримав в повному об`ємі та просив його задовольнити.

Окрім того, винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 20.06.2024 за участю потерпілого ОСОБА_4 в ході якого останній деталізував обставини, що мали місце 07.06.2024, а саме нанесення йому тілесного ушкодження обвинуваченим ОСОБА_7 .

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 20.06.2024 ( із доданою фототаблицею), відповідно до якого потерпілий ОСОБА_4 з пред`явлених йому для впізнання осіб, впізнав ОСОБА_7 як особу, яка07.06.2024 нанесла йому тілесні ушкодження.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразились у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинив кримінальний проступок, передбачене ч.1 ст.296 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до кримінальних проступків, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою винуватість, у вчиненому щиро розкаявся, раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце реєстрації, проживання та навчання, на обліку в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, є особою молодого віку, працює.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст. 50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_7 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання передбачене санкцією ч.1 ст.296 КК України, у виді штрафу.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Крім того, заслухавши думки учасників судового розгляду, оглянувши та дослідивши подані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення даних цивільного позову потерпілого ОСОБА_4 ..

У відповідності до вимог ст. 128 КПК України особа, якій правопорушенням завдано шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов.

Відповідно до вимог п.3 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно роз`яснень, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Статтею 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду, передбачені ст.1167 ЦК України і полягають у її відшкодуванні особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім завдання шкоди ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, яка відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала.

Частиною 1 ст.1168 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до вимог ч.4 ст.1193 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Згідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Беручи до уваги, вищевказані вимоги Закону, визначаючи розмір грошового відшкодування в рахунок моральної шкоди потерпілому ОСОБА_4 , на підставі вимог ст. 1167 ЦК України, суд враховує матеріальний стан відповідача, вимоги розумності та справедливості, тяжкість вчиненого злочину, глибину фізичних і душевних страждань потерпілого, зміни в його повсякденному житті, порушення нормальних життєвих зв`язків, інші обставини справи, ступінь вини обвинуваченого, та оцінює їх в розмірі 20 тис. грн., які слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_4 , а тому цивільний позов в цій частині підлягає до часткового задоволення.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходить з засад розумності, виваженості, справедливості, враховує характер і тривалість страждань, істотне вимушення змін в життєвих стосунках.

Крім того, згідно ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Тому, інша позовна вимога потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 7 556,39 грн. з обвинуваченого ОСОБА_7 підлягає до повного задоволення і стягненню з нього на користь потерпілого, оскільки матеріальна шкода судом стягується з врахування розміру пред`явленого обвинувачення та документального підтвердження понесених витрат, а саме копій квитанцій щодо придбання ліків та довідкою щодо середньомісячного доходу позивача від 10.07.2024 року, що підтверджує завдання збитку, втраченого ним внаслідок зменшення професійної працездатності.

Крім того, згідно п.1 ч.1 ст.118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що надання адвокатом правничої допомоги в порядку представництва у суді здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, положення щодо якого містяться, зокрема у Главі 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, враховуючи вище викладене, витрати ОСОБА_4 на правову допомогу в розмірі 24 000 грн. підлягають задоволенню, оскільки ця сума підтверджується доказами надання адвокатських правових послуг у кримінальному провадженні. Витрати на правову допомогу на надану суму є співмірними зі складністю справи, наданим обсягом послуг у суді, з урахуванням критерію реальності таких витрат та розумності їх розміру.

Тому, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_4 24 000 грн. витрат на правову допомогу, що підтверджено документально.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 ( тридцять чотири тисячі ) гривень.

Речові докази:

- ДВД Р диск зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 завдану моральну шкоду в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень та, матеріальну шкоду в сумі 7 556,39 грн. (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят шість) гривень 39 (тридцять дев`ять) копійок.

В решті вимог позову відмовити.

В порядку ст. 120, 124 КПК України стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 в користь потерпілого ОСОБА_4 процесуальні витрати (витрати на правову допомогу) у розмірі 24 000 (двадцять чотири тисячі) гривень 00 копійок

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1