справа № 462/209/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2024 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт №0000947 від 01.12.2022 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Велика Олександрівка Великоолександрівського району Херсонської області, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адрсеою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця, який перебуває на посаді старшого водія гранатометного взводу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ), раніше судимого 27.03.2024 вироком Яворівського районного суду Львівської області за ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років позбавленням волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з визначенням іспитового строку 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_5

встановив:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , призваним під час мобілізації, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з метою власного збагачення, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме туалетної чоловічої води торгової марки "Dolce&Gabbana The One", ємністю 50 мл. вартістю 1244 гривні 20 копійок, який належить ТзОВ «Руш», усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер, діючи умисно з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи при цьому його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу перебуваючи у приміщенні залу магазину "Єва-1522", що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 в умовах воєнного стану.18.11.2022 близько 18 год. 22 хв. таємно, повторно вчинив крадіжку туалетної чоловічої воду торгової марки "Dolce&Gabbana The One", ємністю 50 мл. вартістю 1244 гривні 20 копійок, якою розпорядився на власний розсуд.

Також, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , призваним під час мобілізації, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з метою власного збагачення, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме туалетної чоловічої води торгової марки "Dolce&Gabbana К", ємністю 100 мл. вартістю 1649 гривень, який належить ТзОВ «Руш», усвідомлюючи, що його дії носять протиправний характер, діючи умисно з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи при цьому його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу перебуваючи у приміщенні залу "Єва-1522", що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 в умовах воєнного стану 06.11.2023 близько 18 годині 49 хвилин таємно, повторно викрав туалетну чоловічу воду торгової марки "Dolce&Gabbana K", ємністю 100 мл. вартістю 1649 гривень, якою розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при вищезазначених обставинах визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, вказавши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Пояснив, що дійсно 18.11.2022 і 06.11.2023, перебуваючи в приміщенні залу "Єва-1522", що розташоване за адресою: АДРЕСА_4 викрав туалетні води.Також не оспорює вартості та кількості викраденого. Зазначив, що у вчиненому щиро розкаюється, активно сприяв розкриттю злочинів. Представник потерпілого ТзОВ «Руш» в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгялд кри мінального провадження за його відсутності.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів у справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; останнім судом було роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, доведена повністю і його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 4 ст.185 КК України.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом?якшують і обтяжують покарання.

Визначаючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, суд виходить з класифікації кримінального правопорушення (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного кримінального правопорушення та обставин його вчинення.

Обставинами, що пом?якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжкими злочином, те, що ОСОБА_3 хоча на час вчинення кримінальних правопорушень не був судимий, згідно ст. 89 КК України, однак 27.03.2024 засуджений Яворівським районним судом Львівської області за ч. 4 ст. 185 КК України, така поведінка свідчить, що ОСОБА_3 не має моральних цінностей, належних висновків після першого епізоду крадіжки для себе не зробив.

Також суд враховує особу винного, який згідно зі службовою характеристикою ТВО начальника штабу-першого заступника командира в/ч НОМЕР_1 характеризхується негативно, на обліку в нарко- чи психоневродиспансері не перебуває, відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №775 від 25.06.2024 на даний час ОСОБА_3 тяжким пстхічним розладом не страждає, виявляє посттравматичний стресовий розлад, за своїм психічним станом ОСОБА_3 на даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період інкримінованих дій ОСОБА_3 тяжким психічним розладом хронічного чи тимчасового характеру не страждав і міг повною мірою усвідлмлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

Положеннями ч. 2 ст.50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з наведеного, враховуючи позицію прокурора, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України.

Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_3 раніше засуджений 27.03.2024 вироком Яворівського районного суду Львівської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Тобто, ікриміновані кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, вчинені ОСОБА_3 до ухвалення вироку Яворівського районного суду Львівської області від 27.03.2024.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Відповідно до п. 23 постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни від 24.10.2003№7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожен вирок виконується самостійно. Із наведеного роз`яснення вбачається, що призначене реальне покарання та покарання з випробуванням не складаються та не поглинаються, а кожне з них виконується самостійно.

Аналогічну правову позицію про застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України щодо реального та умовного покарань викладено об`єднаною палатою Верховного Суду у постанові від 15.02.2021 (справа №760/26543/17).

За наведеного, вирок Яворівського районного суду Львівської області 27.03.2024, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, і з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України слід виконувати самостійно.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід - тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Керуючись ст. 100, 129, 174, 368-371, 373-375 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років і 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу фактичного затримання, тобто з 09.01.2024, зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 09.01.2024, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок Яворівського районного суду Львівської області 27.03.2024, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, і з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України слід виконувати самостійно.

Речові докази: вилучені 07.12.2022 відеозаписи із камер відеоспостереження магазину "Єва", записані на DVD-диску та оптичний диск "Alerus" DVD+R, на яких зафіксовано вчинення крадіжок - залишити при справі.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

З інших підстав на вирок може бути подано апеляцію до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом 30 днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - протягом 30 днів з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Оригінал вироку знаходиться у справі № 462/209/24.

Суддя: ОСОБА_1