Справа № 946/7150/24
Провадження № 1-кс/946/2168/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2024 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання ОСОБА_2 про доручення проведення слідчої (розшукової) дії, -

ВСТАНОВИВ:

05.09.2024 року ОСОБА_2 звернулася до слідчого судді з клопотанням про доручення проведення слідчої (розшукової) дії у кримінальному провадженні №0000622, яким просить доручити уповноваженим посадовим особам Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області вжити заходів, спрямованих на встановлення місця перебування слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Вивчивши зміст клопотання, слідчий суддя приходить наступного до висновку.

За приписами ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Частиною 1 статті 303 КПК України визначені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути предметом оскарження до слідчого судді на досудовому провадженні.

Клопотання - письмове звернення з проханням про виконання будь-яких процесуальних дій у кримінальному провадженні, визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з:1)вступної частини,яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови;прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;3)резолютивної частини,яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення;місце та час (строки) його виконання;особу,якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Згідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав, ч.2 передбачає про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Слідчий суддя звертає увагу, що ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.

Так, п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України визначає, що предметом оскарження до слідчого судді може бути рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Так, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 1, 2ст. 223 КПК України). Главами 20 та 21 КПК України передбачені види слідчих дій, які поділяються на гласні слідчі дії (допит, пред`явлення для впізнання, обшук, огляд, слідчий експеримент, освідування особи, призначення експертизи) та негласні слідчі (розшукові) дії (втручання у приватне спілкування, обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи, установлення місцезнаходження радіоелектронного засобу, спостереження за особою, річчю або місцем, аудіо-, відеоконтроль місця, контроль за вчиненням злочину, виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації, негласне отримання зразків, необхідних для порівняльного дослідження (експертизи), використання конфіденційного співробітництва).

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень, який визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Правова природа оскарження рішень слідчого, прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й вмотивованості постановлених рішень, що може випливати із оцінки таких клопотань на предмет можливості і доцільності здійснення відповідних процесуальних дій.

Так, слідчому, прокурору подається клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, яке розглядається і, з урахуванням доцільності для подальшого досудового розслідування вказаного кримінального провадження, приймається рішення по такому клопотанню, яке оформлюється відповідною постановою згідно з вимогами ст. 110 та ст. 220 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу, що заявником не надано доказів звернення до слідчого, прокурора з відповідним клопотанням про проведення слідчих (розшукових) дій, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.

Стаття 307 КПК України не надає слідчому судді повноваження своєю ухвалою зобов`язувати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування, у даному випадку про проведення слідчих (розшукових) дій.

При цьому слідчий суддя бере до уваги, що згідно зі ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

Слідчий та прокурор самостійно обирають тактику проведення слідчих дій.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ст. 40 КПК України).

Відповідно до ч.4 ст.304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що у слідчого судді відсутні підстави для відкриття провадження та розгляду клопотання по суті, а тому підстави для відкриття провадження відсутні.

Керуючись ст.ст. 26, 303, 304, 309, 369-372, 395 КПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_2 про доручення проведення слідчої (розшукової) дії.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1