Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/106/2024 Справа № 641/7741/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000691 від 24.05.2023 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця російської федерації, брянської області, красногорського району, с. красна гора, громадянина України, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 23.05.2023 приблизно о 23:00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в одній кімнаті разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_2 , де в ході спільного вживання алкогольних напоїв, між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підґрунті раптово виниклих неприязних відносин, обумовлених побутовими суперечками, виникла словесна перепалка, під час якої, ОСОБА_5 лежачи на дивані, на спині, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 з мотивів особистих неприязних стосунків, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень останньому, повернувшись на правий бік, дістав з-під подушки належний йому побутовий ніж та тримаючи ніж у лівій руці за руків`я, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, у вигляд спричинення тяжких тілесних ушкоджень і бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_6 , який стояв за диваном на відстані приблизно 20-30 см., біля голови ОСОБА_5 , один удар в область живота, спричинивши ОСОБА_6 одне колото-різане поранення живота, що проникає до черевної порожнини з ураженням великого чепця, що у своєї течії призвело до розвитку внутрішньочеревної кровотечі, яке є тяжким тілесним ушкодженням за критерієм небезпеки для життя, тим самим, ОСОБА_5 умисно спричинив ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження, тобто умисні тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

У судовому засіданні ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч. 1 ст. 121 КК України визнав повністю, щиро покаявся та суду пояснив, що дійсно він, 23.05.2023 приблизно о 23:00 год., перебував в одній кімнаті разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_2 , де в ході спільного вживання алкогольних напоїв, між ними виникла словесна перепалка під час якої він лежачи на дивані на спині повернувся на правий бік, дістав з-під подушки належний йому побутовий ніж та тримаючи ніж у лівій руці за руків`я наніс ОСОБА_6 , який стояв за диваном біля його голови один удар в область живота.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_5 суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), пояснюють мотив скоєного, підстав для самообмови судом не встановлено.

Потерпілий ОСОБА_6 надав суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності та згоду на розгляд справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, просить призначити покарання ОСОБА_5 на розсуд суду.

Враховуючи, що ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення ним кримінального правопорушення, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 121 КК України, а саме як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, пенсіонер.

Обставинами, що пом`якшують його покарання є щире каяття та похилий вік.

Обставини, що обтяжує його покарання є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме така міра покарання буде необхідною та достатньою для його виправлення, а також попередження вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 75 КК України суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у вигляді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі та позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже, враховуючи те, що наявні обставини, які пом`якшують його покарання, відсутність претензій матеріального та морального характеру з боку потерпілого, відсутність тяжких наслідків від вчинення кримінального правопорушення, обвинувачений є особою похилого віку, суд вважає можливим звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням із застосуванням ст. ст. 75, п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки ОСОБА_5 можливо виправити без реального відбуття покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації, передбаченої ст. ст. 96-1, 96-2 КК України відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.05.2023 року на: трикотажні спортивні штани сірого кольору зі слідами РБК; 7 предметів конструктивно схожих на кухонні ножі; футболку сірого кольору зі слідами РБК- зняти.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.06.2023 року на: чоловічу кофту в клітинку чорно-білого кольору; чоловічі спортивні штани чорного кольору; скляну пляшку з написом "Перекис Водню" об`ємом 100мл, на момент вилучення в пляшці приблизно 30 мл. - зняти.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки, якщо він протягом випробувального строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.05.2023 року на: трикотажні спортивні штани сірого кольору зі слідами РБК; 7 предметів конструктивно схожих на кухонні ножі; футболку сірого кольору зі слідами РБК- зняти.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.06.2023 року на: чоловічу кофту в клітинку чорно-білого кольору; чоловічі спортивні штани чорного кольору; скляну пляшку з написом "Перекис Водню" об`ємом 100мл, на момент вилучення в пляшці приблизно 30 мл. - зняти.

Речові докази: трикотажні спортивні штани сірого кольору зі слідами РБК; 7 предметів конструктивно схожих на кухонні ножі; футболку сірого кольору зі слідами РБК; скляну пляшку з написом "Перекис Водню" об`ємом 100мл, на момент вилучення в пляшці приблизно 30 мл.; чоловічу кофту в клітинку чорно-білого кольору; чоловічі спортивні штани чорного кольору - знищити.

Речові докази: DVD-R диск з копією аудіо-запису виклику швидкої «№1372 т» зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази: DVD-R диск з копією аудіо-запису «АРМ ОПЕРАТОР 102» повідомлення №6883 від 24.05.2023 зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1