УХВАЛА

Іменем України

22 листопада 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання старшої слідчої в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України, у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000177 від 20.11.2024,-

ВСТАНОВИВ:

Слідча звернулася до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, без визначення розміру застави..

В обґрунтування поданого клопотання зазначає, що слідчим відділом УСБУ в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000177 від 20.11.2024, за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 не пізніше 12.11.2024 (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) за допомогою месенджеру «Telegram» вступив у злочинну змову із невстановленою на даний час особою під псевдонімом « ОСОБА_12 » та переслідуючи корисливі мотиви, на пропозицію останнього надав свою згоду на вчинення терористичного акту з метою порушення громадської безпеки та залякування населення.

Після цього ОСОБА_8 , в період з 12.11.2024 по 20.11.2024 (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) з метою реалізації злочинного умислу, направленого на вчинення терористичного акту, залучив своїх знайомих ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 .

В подальшому ОСОБА_8 від невстановленої особи під псевдонімом « ОСОБА_12 » в месенджері «Telegram» отримав детальні інструкції по виготовленню саморобного пристрою, а саме щодо способу та засобів, які для цього потрібно.

Також, ОСОБА_8 від невстановленої особи під псевдонімом « ОСОБА_12 » в месенджері «Telegram» отримав детальні інструкції щодо методів дотримання конспірації під час підготовки та вчинення терористичного акту.

На виконання вказаних інструкцій ОСОБА_8 з метою конспірації, під час підготовки до вчинення терористичного акту, надав вказівку ОСОБА_5 підшукати для найму квартиру.

14.11.2024 ОСОБА_5 на виконання вказівки ОСОБА_8 підшукав та найняв квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

15.11.2024 продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на вчинення терористичного акту, на виконання детальних інструкцій невстановленої особи під псевдонімом « ОСОБА_12 » ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 придбали предмети й речовини для подальшого виготовлення на їх основі саморобного вибухового пристрою, які розмістили за адресою: АДРЕСА_2 .

Після цього ОСОБА_8 , в період з 15.11.2024 по 20.11.2024 (точний час досудовим розслідуванням не встановлено) продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу направленого на вчинення терористичного акту, на виконання детальних інструкцій невстановленої особи під псевдонімом « ОСОБА_12 », перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 з вищевказаних придбаних предметів й речовин, виготовив саморобний вибуховий пристрій.

20.11.2024 продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, в проміжок часу з 18 год. 00 хв. по 18 год. 42 хв. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 , використовуючи службу таксі, прибули на місце неподалік від Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області (м. Житомир, вул. Лесі Українки, буд. 17), де під лавкою навпроти головного входу до приміщення зазначеного органу поліції встановили вищевказаний саморобний вибуховий пристрій, навпроти якого розмістили камеру відеоспостереження.

Після встановлення вказаного пристрою ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 , використовуючи службу таксі, покинули місце закладки саморобного вибухового пристрою. Надалі ОСОБА_8 , використовуючи месенджер «Telegram» проінформував невстановлену особу під псевдонімом « ОСОБА_12 » про виконання поставленого завдання, після чого о 18 год. 42 хв. у місці встановлення вказаного пристрою пролунав вибух.

21.11.2024 о 20 год. 13 хв. у даному кримінальному провадженні на підставі ст. 208 КПК України затримано громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

22 листопада 2024 року громадянину України, ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України, а саме у вчиненні вибуху, який створював небезпеку для життя чи здоров`я людини, якщо такі дії були вчиненні з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, за попередньою змовою групою осіб.

Обставини, які дають підстави для обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_5 вказаного вище кримінального правопорушення підтверджуються зібраними у провадженні доказами.

Наявні матеріали кримінального провадження свідчать про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: громадянин ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування, продовжувати свою злочинну навмисну діяльність з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, або іншу діяльність на шкоду державній безпеці України, а також перешкоджати кримінальному провадженню шляхом переховування від органів досудового розслідування та суду, шляхом знищення, приховування чи спотворювання речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім цього, на наявність підстав для тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, крім вищевказаних ризиків, вказують наступні обставини, а саме:

- вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 особливо тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України;

- санкція вказаного злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої;

- перебуваючи на волі, ОСОБА_5 , продовжуватиме контактувати із ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , іншими невстановленими на даний час причетними особами та в подальшому повторно вчиняти протиправні дії, спрямовані на порушення громадської безпеки, залякування населення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того варто звернути увагу на те, що ОСОБА_5 має паспорт громадянина з України для виїзду за кордон, та не є особою призовного віку, що дає йому змогу безперешкодно перетнути державний кордон України.

Таким чином, вищевказані зібрані у ході досудового розслідування докази та додатково підтверджені ними фактичні дані про обставини вчинення ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб інкримінованого йому кримінального правопорушення свідчать про те, що заявлені ризики виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Застосування іншого запобіжного заходу ОСОБА_5 не може забезпечити запобігання ризикам, заявленим вище, а його матір та вітчим, які мають фізичні вади (є глухонімими) не в змозі повністю контролювати його дії та коло осіб, з якими він спілкується.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України під час розгляду клопотання здійснювалось фіксування судового процесу технічними засобами.

Прокурор та слідча у судовому засіданні клопотання підтримали та вказали, що зібрані докази підтверджують обґрунтованість підозри та доведеність ризиків. Зазначили, що зібрані докази, зокрема факт винаймання підозрюваним квартири де виявлено сліди готування до злочину та відеозапис випробування вибухівки, який містився у вилученому в підозрюваного телефоні, вказують на обгрунтованість підозри.

Захисник в судовому засіданні просила застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту та врахувати, що підозрюваний свою вину визнав та щиро розкаявся. Також звернула увагу, що підозрюваний перебуває на обліку у кардіолога, оскільки з дитинства має захворювання серця. Інвалідності не має.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника та вказав, що він щиро розкаюється. Повідомив, що квартиру винаймали для розваг, а телефон належить іншому підозрюваному ОСОБА_8 . Про виготовлення вибухового пристрою йому нічого не відомо. На стан здоров`я не скаржиться.

Законний представник підозрюваного ОСОБА_6 в судовому засіданні погодилася з доводами захисника та просила застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Встановлено, що слідчим відділом Управління СБ України в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000177 від 20.11.2024, за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 258 КК України.

Так, 21.11.2024 року ОСОБА_5 було затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

Виходячи з наведених вище обставин 22.11.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.258 КК України.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34).

Стандарт, встановлений статтею 5 § 1(с) Конвенції, не передбачає, що поліція повинна мати достатні докази для пред`явлення обвинувачення на момент арешту (O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 36).

Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для обґрунтування засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення; це досягається на наступній стадії кримінального розслідування (Murray v. the United Kingdom, of 28 October 1994, § 55; K.-F. v. Germany of 27 November 1997, § 57; Erdagoz v. Turkey, of 22 October 1997, § 51).

Наявні у матеріалах клопотання докази та обставини, на які посилається слідча у клопотанні, підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.258 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом огляду місця події від 20.11.2024, протоколами допиту свідка ОСОБА_13 від 22.11.2024, протоколами обшуку від 21.11.2024, протоколами допиту свідка ОСОБА_14 від 20.11.2024 та 21.11.2024, протоколами огляду від 22.11.2024 року та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

На даній стадії кримінального провадження вказаних доказів є достатньо для висновку про обґрунтованість підозри.

Крім того, прокурор у судовому засіданні вказала на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме на можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне провадження, у якому підозрюється.

Слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої, та враховує доводи прокурора про те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне провадження, у якому підозрюється. Таким чином, органом досудового розслідування доведено, що наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя, при розгляді клопотання враховує стадію досудового розслідування. Вважає, що зібрані стороною обвинувачення докази є переконливими та підтверджують обґрунтованість підозри.

Слідчий суддя бере до уваги, що згідно підтверджених матеріалами доводів прокурора ОСОБА_5 є товаришом ОСОБА_8 , який безпосередньо контактував з невстановленою особою в мережі телеграм та прийняв пропозицію виготовити вибуховий пристрій та застосувати його у людному місці. Слідчий суддя, оцінюючи пояснення підозрюваного ОСОБА_5 , що йому не було відомо про дії підозрюваного ОСОБА_8 , про походження грошових коштів, які надходили на його картку та мету винаймання квартири, виходить з того, що квартиру винаймав безпосередньо ОСОБА_5 , кошти надходили на його рахунок, мобільний телефон, який перебував в користуванні підозрюваного, містив відеозапис випробувань виготовленого вибухового пристрою, що вказує на можливу причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення.

Більш конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення підлягають встановленню в ході досудового розслідування, однак зібрані докази вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 .

Зазначене також вказує на доведеність неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного, і що саме тримання під вартою зможе запобігти наявним ризикам.

Слідчий суддя бере до уваги посилання на хворобу серця підозрюваного та те, що віє є неповнолітнім та вважає за необхідне визначити йому строк тримання під вартою в один місяць. Разом з тим, вказані обставини не можуть бути підставою для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, на що вказує сторона захисту, оскільки зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, можливість вільного перетину кордону, такий запобіжний захід не зможе запобігти ризикам та забезпечити виконання процесуальних обов`язків.

Водночас, слідчий суддя вважає за необхідне в порядку ст. 206 КПК України зобов`язати уповноважених осіб Державної установи "Житомирська установа виконання покарань №8", а також інших установ за місцем утримання підозрюваного ОСОБА_5 , невідкладно провести медичне обстеження підозрюваного.

Виходячи з наведеного, слідчий суддя вважає за можливе не визначати розмір застави відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.12.2024, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 21.11.2024 з 20 год. 13 хв.

Встановити строк дії ухвали - до 20.12.2024 року включно.

Відповідно до ст. 206 КПК України зобов`язати уповноважених осіб Державної установи "Житомирська установа виконання покарань №8", а також інших установ за місцем утримання підозрюваного ОСОБА_5 , невідкладно провести медичне обстеження підозрюваного.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1