Справа № 274/7751/24
Провадження № 1-кп/0274/846/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року місто Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.09.2024 за № 0000950, про обвинувачення

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Безпечна Чуднівського району Житомирської області, є громадянином України, здобув середньо-технічну освіту, зареєстрований фізичною особою-підприємцем, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення за таких обставин.

17.09.2024 близько 14 год. 00 хв. у ОСОБА_5 , який перебуваючи поряд із приміщення відділення AT КБ «Приватбанк» за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Вячеслава Чорновола, 9, знайшов банківську картку AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , виник протиправний умисел, направлений на викрадення офіційного документу, а саме: вищевказаної банківської картки, з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 у вказані день, час та місці, не вживаючи будь-яких заходів для повернення знайденого ним майна, усвідомлюючи те, що знайдена банківська картка належить іншій особі, з корисливих мотивів, взяв зазначену пластикову банківську картку AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 та яка згідно зі ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, є безконтактною технологією оплати, забезпечує швидкі розрахунки без вводу PIN-коду, та таким чином викрав її з корисливих мотивів, розпорядившись на власний розсуд.

В подальшому, 17.09.2024 о 14:35 год. у ОСОБА_5 , який перебував у магазині «Ялинка» за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Замкова, 4, та мав при собі раніше викрадену банківську картку AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: грошових коштів із вказаної карти в умовах воєнного стану, введеного на території України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 (продовженого Указом Президента України).

Реалізуючи свій злочинний умисел, 17.09.2024 в період часу з 14:35 год. по 14:38 год., ОСОБА_5 перебуваючи у вказаному місці, використовуючи раніше викрадену банківську карту таємно, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, викрав грошові кошти на суму 725 грн шляхом безконтактного розрахунку за придбані ним товари банківською картою AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 .

Продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, 17.09.2024 о 14:56 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у магазині «Продтовари» за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи раніше викрадену банківську карту, таємно, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, викрав грошові кошти на суму 722,00 грн шляхом безконтактного розрахунку за придбані ним товари банківською картою AT КБ «ГІриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 .

Не припиняючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, у період часу з 15:04 год. по 15:05 год., ОСОБА_7 , перебуваючи в магазині «Жменя» за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи раніше викрадену банківську карту, таємно, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, викрав грошові кошти на суму 799,50 грн шляхом безконтактного розрахунку за придбані ним товари банківською картою AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 .

Далі продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, 17.09.2024 у період часу з 15:20 по 15:21 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в магазині за адресою: АДРЕСА_4 , використовуючи раніше викрадену банківську карту, таємно, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, викрав грошові кошти на суму 985,00 грн шляхом безконтактного розрахунку за придбані ним товари банківською картою AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 .

Продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, 17.09.2024 о 17:33 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в магазині «Цитрусові» за адресою: АДРЕСА_5 , використовуючи раніше викрадену банківську карту, таємно, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, викрав грошові кошти на суму 630,00 грн шляхом безконтактного розрахунку за придбані ним товари банківською картою AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 .

Не припиняючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, 17.09.2024 о 17:53 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в магазині «Фора» за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи раніше викрадену банківську карту, таємно, умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, викрав грошові кошти на суму 708,90 грн шляхом безконтактного розрахунку за придбані ним товари банківською картою AT КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4570 грн 40 коп.

Кримінальна відповідальність за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , передбачена:

ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану;

ч. 1 ст. 357 КК України, а саме: викрадення офіційного документа з корисливих мотивів.

30.09.2024 прокурор Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 уклали угоду про визнання винуватості, згідно з якою сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України та узгоджують покарання:

за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді 1 року обмеження волі;

за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 5 років позбавлення волі;

на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді 5 років позбавлення волі;

на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні висловив думку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому діянь визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному; обвинувачений підтвердив, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер висунутих йому обвинувачень, вид і міру покарання, які будуть застосовані у разі затвердження угоди судом, наслідки умисного невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України; обвинувачений повідомив, що будь-який неправомірний фізичний чи психологічний тиск на нього під час досудового розслідування не чинився, просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку укладено добровільно.

Захисник адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні висловив думку про можливість затвердження судом добровільно укладеної між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості із призначенням винній особі покарання, узгодженого сторонами угоди.

Вирішуючи питання про відповідність цієї угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, є кримінальним проступком, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, є тяжким злочином.

Провадження не здійснюється щодо юридичної особи.

Потерпілий ОСОБА_6 подав заяву, у якій не заперечує проти укладення між прокурором та ОСОБА_8 угоди про визнання винуватості. Зазначив, що шкода йому відшкодована у повному обсязі.

Тобто, сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч. 4 ст. 469 КПК України.

Не встановлено і порушень вимог ч. 5 ст. 469 КПК України, оскільки угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_8 про підозру (26.09.2024) і до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Сторонами дотримано вимоги положень ст. 472 КПК України і в угоді, у відповідності до цих вимог, зазначено сторони, сформульовано підозру та її правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність (ч. 1 ст. 357 та ч. 4 ст. 185 КК України), істотні для кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним винуватості у вчиненні злочину, зазначено узгоджене покарання та згоду підозрюваного на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення і вона скріплена підписами сторін.

Укладення угоди між прокурором та підозрюваним є добровільним, на чому наголосили сторони в судовому засіданні.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та закону, в тому числі за правовою кваліфікацією кримінальних правопорушень, скоєних ОСОБА_8 , вони не є більш тяжкими ніж ті, щодо яких передбачена можливість укладення угоди згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України.

Не встановлено невідповідності інтересам суспільства умов угоди та ці умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.

Підстав вважати, що укладення угоди про визнання винуватості не було добровільним у суду немає.

ОСОБА_8 заявив, що він цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань - не вбачається.

Для визнання винуватості ОСОБА_8 наявні фактичні підстави.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого (який є одруженим, зареєстрований фізичною особою-підприємцем, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, до лікаря-психіатра за допомогою не звертався, раніше не судимий).

Цивільний позов у провадженні не подано.

Дані про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, клопотань про обрання такого заходу не надійшло, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 100, 369-371, 373-374, 469, 472, 474-475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 вересня 2024 року між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника адвоката ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді обмеження волі на строк 01 (один) рік;

за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суровим обвинуваченому ОСОБА_5 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням протягом 1 (одного) року іспитового строку, якщо він впродовж визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Речові докази у кримінальному провадженні після набрання вироком законної сили, а саме:

11 (одинадцять) пляшок мінеральної природної води з маркуванням «Моршинська»; 8 (вісім) пачок запакованих цигарок з назвою «CAMEL»; 3 (три) пачки шоколаду «Світоч»; 1 (одну) пачку цукерок марки «Roshen» з назвою «Вечірній Київ»; 3 (три) скляних пляшки коньяку марки «Тиса» 5-зірковий; 1 (одну) пляшку грузинського бренді з назвою «ORBELIANI»; 1 (одну) пляшку вина з назвою «Одеса»; 1 (одну) пляшку вина з назвою «Артемівське»; 2 (дві) пляшки яблучного соку з маркуванням «Galicia»; які поміщені до камери схову Бердичівського РВП, - конфіскувати у дохід держави;

4 (чотири) квитанції (чеки), які поміщені до камери схову Бердичівського РВП, - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 20.09.2024, на: 11 (одинадцять) пляшок мінеральної природної води з маркуванням «Моршинська»; 8 (вісім) пачок запакованих цигарок з назвою «CAMEL»; 3 (три) пачки шоколаду «Світоч»; 1 (одну) пачку цукерок марки «Roshen» з назвою «Вечірній Київ»; 3 (три) скляних пляшки коньяку марки «Тиса» 5-зірковий; 1 (одну) пляшку грузинського бренді з назвою «ORBELIANI»; 1 (одну) пляшку вина з назвою «Одеса»; 1 (одну) пляшку вина з назвою «Артемівське»; 2 (дві) пляшки яблучного соку з маркуванням «Galicia»; 4 (чотири) квитанції (чеки), які були вилучені відповідно до протоколу огляду місця події від 18.09.2024, - після набрання вироком законної сили скасувати.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_5 - не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд. При цьому вирок може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником виключно з таких підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначене покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення обвинуваченому наслідків укладення угоди, а прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не могла бути укладена.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1