У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2024 Справа №607/24256/24 Провадження №1-кс/607/6657/2024

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

11.11.2024 прокурор відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000699 від 29.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме просить накласти арешт (шляхом позбавлення права на користування) на автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER 519», р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , житель АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 01.12.2023 на автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER 519», р.н. НОМЕР_1 , було накладено арешт (шляхом заборони на його відчуження, розпорядження та користування). У ході розслідування, із вказаним транспортним засобом були проведені необхідні судові експертизи (автотехнічна та транспортно-трасологічна), та їх висновки долучені до матеріалів кримінального провадження. 06.03.2024 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду частково скасовано (в частині подальшої заборони на користування і розпорядження) арешт з вказаного автомобіля, після чого його було передано власнику в користування. 18.06.2024 вказаний транспортний засіб був використаний при проведенні слідчого експерименту з участю ОСОБА_5 04.09.2024 в СУ ГУНП в Тернопільській області надійшло клопотання ОСОБА_5 (в порядку ст. 220 КПК України), в якому останнім вказано на процесуальні порушення, які на його думку були допущені під час проведення 18.06.2024 слідчого експерименту, у т.ч. щодо регулювання світла в автомобілі «MERCEDES-BENZ Sprinter 519», р.н. НОМЕР_1 . Твердження ОСОБА_5 , викладені у даному клопотанні, підлягають перевірці, у зв`язку з чим є необхідність у використанні автомобіля «MERCEDES-BENZ Sprinter 519», р.н. НОМЕР_1 , для проведення додаткових слідчих дій та, в разі необхідності, і судових експертиз. При цьому, прокурор вказує, що не накладення арешту на автомобіль «MERCEDES-BENZ Sprinter 519», р.н. НОМЕР_1 (шляхом заборони на його користування), є ризик того, що у ньому під час його повсякденного використання власником чи іншими особами, можуть бути пошкоджені, знищені чи зіпсуті (з незалежних від власника майна причин) зовнішні освітлювальні прилади, або ними умисно замінені в цілому (чи окремі їх елементи), що у подальшому може негативно вплинути на об`єктивність слідчого експерименту та результати досудового розслідування.

В судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання без його участі.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Згідно із статтею 131 КПК України арешт є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні умови, що не допускають застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно із вимогами частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті170 КПК України); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На підставі частини першої статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000699 від 29.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за фактом того, що 28.11.2023 близько 21 год. 10 хв. водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «MERCEDES-BENZ SPRINTER 519», р.н. НОМЕР_1 , та рухаючись автодорогою Т-20-02 «Тернопіль - Скалат - Жванець», на її ділянці, що по вулиці Шевченка с. Криве Скалатської ТГ Тернопільського району Тернопільської області, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , 1979 р.н., який рухався проїзною частиною, унаслідок чого останній загинув на місці події.

29.11.2023 у зв`язку з необхідністю проведення судових інженерно-транспортних (автотехнічних та транспортно-трасологічної) експертиз, інших експертиз чи слідчих дій у кримінальному провадженні, встановлення механізму розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди, під час проведення огляду вилучено пошкоджений автомобіль, «MERCEDES-BENZ SPRINTER 519», р.н. НОМЕР_1 »

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.12.2023 у справі №607/23669/23 накладено арешт, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, на тимчасово вилучене майно: автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER 519», р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 .

Як стверджує прокурор, у ході розслідування, із вказаним транспортним засобом були проведені необхідні судові експертизи (автотехнічна та транспортно-трасологічна), та їх висновки долучені до матеріалів кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.03.2024 частково задоволено клопотання представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 про скасування арешту майна, скасовано арешт майна в частині подальшої заборони на користування і розпорядження автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter 519», реєстраційним номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , арешт на який накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 грудня 2023 року №607/23669/23 в рамках кримінального провадження №0000699 від 29.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, повернуто вказаний транспортний засіб без сплати платежів на відповідальне зберігання ОСОБА_4 із покладенням обов`язку його надання при такій необхідності органу досудового розслідування.

При цьому, під час розгляду клопотання про скасування арешту майна, прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо часткового задоволення клопотання із залишенням заборони на відчуження транспортного засобу, та зазначав, що із транспортним засобом проведені відповідні експертизи, залишилося провести слідчий експеримент за участю транспортного засобу, проте погодні умови не відповідають тим, які існували на час виникнення дорожньо-транспортної пригоди, та для проведення такого експерименту необхідно зробити відновлювальні роботи по встановленню нової фари.

Як вбачається з клопотання прокурора, у подальшому, після проведення відновлювальних робіт, 18.06.2024 вказаний транспортний засіб був використаний при проведенні слідчого експерименту з участю ОСОБА_5 , результати якого зафіксовані у відповідному протоколі від 18.06.2024, який підписаний його учасниками та понятими.

04.09.2024 в СУ ГУНП в Тернопільській області надійшло клопотання ОСОБА_5 (в порядку ст. 220 КПК України), в якому останнім вказано на процесуальні порушення, які на його думку були допущені під час проведення 18.06.2024 слідчого експерименту, у зв`язку з чим ОСОБА_5 вбачає необхідність у проведенні повторного слідчого експерименту з метою визначення конкретної видимості пішохода з місця водія автомобіля «MERCEDES-BENZ Sprinter 519».

Як вбачається із змісту клопотання прокурора, метою накладення арешту на автомобіль «MERCEDES-BENZ SPRINTER 519», р.н. НОМЕР_1 , шляхом позбавлення права на користування, є збереження речових доказів, завданням арешту майна є запобігання ризикутого, що під час його повсякденного використання власником чи іншими особами, можуть бути пошкоджені, знищені чи зіпсуті (з незалежних від власника майна причин) зовнішні освітлювальні прилади, або ними умисно замінені в цілому (чи окремі їх елементи), що у подальшому може негативно вплинути на об`єктивність слідчого експерименту та результати досудового розслідування.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить висновку, що у даному кримінальному провадженні відсутні визначені законом правові підстави для накладення арешту на майно, в тому числі з метою забезпечення збереження речових доказів, а також, що існує ризик приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, оскільки прокурором у клопотанні не зазначено та не долучено будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин,

Слідчий суддя враховує, що з часу скасування арешту автомобіля «MERCEDES-BENZ SPRINTER 519», р.н. НОМЕР_1 , в частині подальшої заборони на користування і розпорядження та повернення вказаного транспортного засобу на відповідальне зберігання ОСОБА_4 із покладенням обов`язку його надання при такій необхідності органу досудового розслідування, пройшло більше восьми місяців, а з часу проведення слідчого експерименту близько п`яти місяців, тому за цей час при повсякденному використанні автомобіля його зовнішні освітлювальні прилади ймовірно уже могли піддаватися зміні.

При цьому, як встановлено з матеріалів клопотання обов`язок щодо надання транспортного засобу при необхідності органу досудового розслідування, покладений на ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді, ним було виконано, оскільки 18.06.2024 належний йому автомобіль використовувався при проведенні слідчого експерименту.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що наявніризики, передбачені абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Окрім того, прокурором не доведено, що без арешту вказаного майна (шляхом позбавлення права на користування) неможливим є проведення слідчих дій, а також не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, про який ідеться в клопотанні, і що він виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи особи, якій належить майно, та можливі наслідки здійснення арешту, а саме, що таке обмеження права власності, є розумними і співрозмірним із завданням кримінального провадження, а від-так, що є правові підстави для такого арешту.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає недоведеною стороною обвинувачення у клопотанні необхідність накладення арешту на вказане майно, а також що існують ризики, передбачені абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, тому доходить висновку про необґрунтованість поданого клопотання та відсутність підстав для його задоволення.

Керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1