У Х В А Л А

15 листопада 2024 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

представника особи, яка подала скаргу (у режимі відеоконференції за допомогою програмного комплексу ЄСІТС) адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, скаргу ОСОБА_3 , на постанову першого заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 від 11 вересня 2024 року, про відмову у визнанні потерпілим, у кримінальному провадженні № 0000100, яке внесене до ЄРДР 22 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 скаржилася на вище вказану постанову, оскільки вважала, що вона є незаконною та необґрунтованою, у ній не зазначено належних мотивів відмови у задоволенні клопотання та відсутні посилання на конкретні матеріали кримінального провадження.

Вказувала, що у кримінальному провадженні № 0000100, яке внесене до ЄРДР 22 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, досліджуються неправдиві показання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Внаслідок цих свідчень на неї накладене адміністративне стягнення; вона відчула на собі тиск, погрози працівників поліції; постановлена ухвала про втручання до інформації, що містить охоронювану законом таємницю; проведений обшук її житла, яким її осоромили перед сусідами; вилучені документи, необхідні для діяльності кооперативу; вилучений ноутбук, який не є власністю кооперативу і необхідний її дітям для навчання; другий рік вона змушена відвідувати поліцію, прокуратуру та суди, що відображається на її самопочутті; принижена її честь і гідність; понесені витрати на правову допомогу, підготовку до судових розглядів, на поїздки до м. Києва для захисту її прав; завдані душевні страждання від несправедливості, незаконного обвинувачення, що спричинили моральну шкоду, яку вона оцінює в 100 000 грн.

Отож, вважала, що викладені обставини помилково не враховані прокурором, коли він ухвалював рішення про відмову у визнанні її потерпілою, а тому просила:

- скасувати постанову першого заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 від 11 вересня 2024 року, про відмову у визнанні потерпілим, у кримінальному провадженні № 0000100, яке внесене до ЄРДР 22 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України;

- зобов`язати прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області повторно розглянути її заяву.

У судовому засіданні, ОСОБА_3 підтримала свою скаргу, за підстав та обставин наведених у ній.

Її представник адвокат ОСОБА_4 , вважав, що слідчий суддя має задовольнити скаргу.

Посилався на те, що згідно зі ст. 55 КПК України, ОСОБА_3 має право бути визнаною потерпілою у кримінальному провадженні, оскільки їй в результаті завідомо неправдивих свідчень ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 завдана моральна шкода.

Це обумовлено тим, що внаслідок цих свідчень на неї накладене адміністративне стягнення; відкрите кримінальне провадження; постановлена ухвала про втручання до інформації, що містить охоронювану законом таємницю; проведений обшук її житла, яким її осоромили перед сусідами; вилучені документи, необхідні для діяльності кооперативу; вилучений ноутбук марки Самсунг, який не є власністю кооперативу і необхідний її дітям для навчання; другий рік вона змушена відвідувати поліцію, прокуратуру та суди, що відображається на її самопочутті; принижена її честь і гідність; вона зазнала душевних страждань від несправедливості, незаконного обвинувачення, стала роздратованою, погіршився загальний стан здоров`я, порушився сон, загострились хронічні хвороби, в зв`язку з чим вона змушена була звертатися до лікарів.

Своєю чергою, оскаржуване рішення є невмотивованим, не містить посилання на конкретні матеріали кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_5 просила відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 , оскільки вважала, що оскаржувана постанова ухвалена відповідно до вимог закону, посилаючись на те, що в ній правильно зазначено, що ст. 384 КК України не передбачає наявність потерпілого.

Слідчий суддя заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження та додані до скарги документи, дійшла до таких висновків.

Слідчим суддею з`ясовано, що Білоцерківським районним управлінням поліції Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування за заявою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000100, яке внесене до ЄРДР 22 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Згідно з витягом з ЄРДР, предметом досудового розслідування є факт надання свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 завідомо неправдивих показань у кримінальному провадженні, на підставі яких слідчим суддею ухвалене незаконне рішення та в подальшому ОСОБА_3 безпідставно притягнуто до кримінальної відповідальності.

06 вересня 2024 року ОСОБА_3 звернулася до керівника Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_10 із клопотанням про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні.

У ній вона вказувала, що їй в результаті завідомо неправдивих свідчень ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 завдана моральна шкода.

Це обумовлено тим, що внаслідок цих свідчень на неї накладене адміністративне стягнення; відкрите кримінальне провадження; постановлена ухвала про втручання до інформації, що містить охоронювану законом таємницю; проведений обшук її житла, яким її осоромили перед сусідами; вилучені документи, необхідні для діяльності кооперативу; вилучений ноутбук марки Самсунг, який не є власністю кооперативу і необхідний її дітям для навчання; другий рік вона змушена відвідувати поліцію, прокуратуру та суди, що відображається на її самопочутті; принижена її честь і гідність; вона зазнала душевних страждань від несправедливості, незаконного обвинувачення, стала роздратованою, погіршився загальний стан здоров`я, порушився сон, загострились хронічні хвороби, в зв`язку з чим вона змушена була звертатися до лікарів.

Відповідно до постанови першого заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_6 від 11 вересня 2024 року, відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілою, у зв`язку з відсутністю законних підстав.

Такого висновку, прокурор дійшов, посилаючись на те, що діяння, передбачене ст. 384 КК України характеризується формальним складом та не передбачає наявність потерпілого у вказаній категорії кримінальних проваджень.

Слідчий суддя погоджується з цим рішенням, з таких мотивів.

Згідно з частиною першою статті 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до частини п`ятої статті 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Отже, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення подана особою, якій не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, слідчий або прокурор має право ухвалити постанову про відмову у визнанні потерпілим, у якій він зобов`язаний навести мотиви такого рішення.

Статтею 384 КК України передбачена відповідальність за введення в оману суду або іншого уповноваженого органу.

Об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України є відносини, що забезпечують одержання достовірних доказів та істинних висновків у справі, об`єктивна сторона може виражатися у неправдивому показанні свідка.

Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України є обстановка і час його вчинення.

Вказані дії можуть вчинятися лише під час проведення досудового розслідування, виконавчого провадження, суду, розгляду справ Вищою радою правосуддя, тимчасовою слідчою чи спеціальною тимчасовою слідчою комісією Верховної Ради України.

Отже, об`єкт злочину, передбаченого ст. 384 КК України не передбачає заподіяння моральної шкоди фізичним особам.

Отож, зважаючи на викладене, слідчий суддя дійшла до переконання, що наведені у скарзі ОСОБА_3 доводи, не ґрунтуються на вимогах закону.

У зв`язку з цим, підстав для задоволення її скарги немає.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: відмову у задоволенні скарги.

Отже, керуючись ст. 307, 309-310, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

у задоволенні скарги ОСОБА_3 , на постанову першого заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 від 11 вересня 2024 року, про відмову у визнанні потерпілим, - відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали проголошений 20 листопада 2024 року о 08:30 год.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_11