ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1882/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0003197 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого:

01.10.2009 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст.186, ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі, ст. 75, 104 КК України з іспитовим строком 2 роки;

04.10.2013 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ст. 69, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

04.06.2015 Жовтневим районним судом м.Харкова за ч. 2 ст. 263 КК України до 240 годин громадських робіт;

12.06.2015 Ленінським районним судом м.Харкова за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі;

26.12.2016 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ст. ст. 70, 71 КК України до 7 років 9 місяців позбавлення волі;

07.12.2017 Жовтневим районним судом м.Харкова за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнено 20.08.2021 за відбуттям покарання;

16.10.2023 Жовтневий районний судом м. Харкова, за ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 обвинуваченого ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В :

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року №757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року №2738-IX, Указом від 6 лютого 2023 року №58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року №2915-IX, Указом від 1 травня 2023 року №254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року №3057-ІХ, Указом від 26 липня 2023 року №451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року №3275-ІХ), та Указом від 6 листопада 2023 року №734/2023, затвердженим Законом України від 8 листопада 2023 року №3429-ІХ, який Указом Президента України від 05.02.2024 № 49/2024 продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб та Указом від 5 лютого 2024 року № 49/2024, затвердженим Законом України від 6 лютого 2024 року № 3564-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб, таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану за наступних обставин.

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, повторно, вчинив новий умисний злочин проти власності за наступних обставин.

Так, встановлено, що 18.07.2024, близько о 10 год. 35 хв., ОСОБА_3 перебував в приміщенні магазину «Lifesell» за адресою: АДРЕСА_2 , в цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.

ОСОБА_3 , продовжуючи перебувати у приміщенні зазначеного магазину, використовуючи вільний доступ до даного приміщення, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, переслідуючи корисливу мету, спрямовану на повторне заволодіння чужим майном, умисно, таємно, протиправно, діючи в умовах воєнного стану, викрав з рюкзака потерпілого ОСОБА_6 речі, які належали останньому, а саме: мобільний телефон «Blackview A70 pro» імеі: НОМЕР_1 ; імеі: НОМЕР_2 ; з прозорим чехлом який був вдягнутий на даному телефоні вартістю 2726 грн. 67 коп.; мобільний телефон «Apple IPhone 7 Plus» 32 Gb вартість якого становить 2513 грн. 33 коп.; в якому знаходилась сім картка мобільного оператора «Київстар» з телефонним номером НОМЕР_3 яке не представляє матеріальної цінності для потерпілого, чехол від мобільного телефону «IPhone 12 Pro» вартість якого становить 106 грн. 67 коп.; грошові кошти в сумі 100 гривень, та майно яке не представляє матеріальної цінності для потерпілого, а саме: пенсійне посвідчення на власне ім`я потерпілого, банківська картка банку «ПриватБанк», дисконтна картка «Велика Кишеня», фотографія з зображенням потерпілого, та гаманець коричневого кольору.

Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник разом з викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на свій розсуд, чим своїми злочинним діями завдав матеріального збитку потерпілому ОСОБА_6 , на загальну суму 5446 грн. 67 коп.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та суду показав, що вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за обставин викладених у обвинувальному акті.

Також обвинувачений підтвердив, що всі обставини викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, при досудовому розслідуванні кримінального провадження до нього недозволених методів проведення розслідування не застосовувалося.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує про визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує, щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому згідно ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому згідно ст. 67 КК України - рецидив злочинів.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, вчинив умисний злочин, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано, визнав у повному обсязі та щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікаря - нарколога та у лікаря - психіатра, посередньо характеризується, офіційно не працевлаштований, та приходить до висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України. Із врахуванням положень ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання слід приєднати частково невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.10.2023 року та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 5 років 8 місяців позбавлення волі, і саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 65,66,67 КК України, ст.ст. 342-380 КПК України,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднати частково невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 16.10.2023 року та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 5 років 8 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати із 18.07.2024 року, зарахувавши у строк відбування покарання строк попереднього ув"язнення у період із 18.07.224 року по день набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили застосований до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін.

Речові докази - мобільний телефон «Blackview A70 pro» з прозорим чохлом; мобільний телефон «Apple IPhone 7 Plus» 32 Gb; сім картка мобільного оператора «Київстар» з телефонним номером НОМЕР_3 ; чохол від мобільного телефону «IPhone 12 Pro»; грошові кошти в сумі 100 гривень; пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_6 ; банківська картка «ПриватБанк»; дисконтна картка «Велика Кишеня»; фотографія з зображенням ОСОБА_6 та гаманець коричневого кольору - залишити за належністю у власності потерпілого ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: