17.10.2024 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/627/24
Провадження № 1-в/533/36/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: прокурора ОСОБА_2 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

розглянувши подання начальника Кременчуцького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 відносно засудженої:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка та мешканка: АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, офіційно непрацююча, не заміжня, засуджену:

- 11.07.2024 вироком Козельщинського районного суду Полтавської області за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357, ч.1 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років із звільненням від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 (один) рік,

про звільнення засудженого від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння,

В С Т А Н О В И В

07.10.2024 до Козельщинського районного суду Полтавської області надійшло подання начальника Кременчуцького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 про звільнення засудженого від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння.

На обґрунтування клопотання представником уповноваженого органу з питань пробації зазначено, що починаючи із 14.08.2024 відповідно до вироку Козельщинського районного суду Полтавської області від 11.07.2024 засуджена відбуває покарання за діяння, караність якого усунена відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, що набрав чинності 09.08.2024.

З метою вирішення питання правильності виконання вироку, уповноважений представник органу пробації прохає суд звільнити засуджену ОСОБА_5 в частині призначеного вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 11.07.2024 покарання за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357, ч.1 ст.70 КК України, оскільки загальна сума завданої матеріальної шкоди відповідно до зазначеного вироку становить 2040,00 грн тобто станом на момент вчинення крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В судове засідання представник уповноваженого органу з питань пробації не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі представника, подання підтримує та прохала задовольнити.

Засуджена в судове засідання не з`явилася про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі та, просила клопотання задовольнити та звільнити її від призначеного покарання.

Прокурор не заперечував щодо задоволення подання та звільнення засудженої від призначеного судом покарання.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

В процесі реалізації кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання. Одним із таких фактів є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене ч.2 ст.74 КК України.

Згідно з ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч.1 ст.74 КК).

Відповідно до положень ч.2 ст.74 КК України (в ред. ЗУ №3886-ІХ від 18.07.2024) особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.2 і 3 ст.74 КК України.

Як вбачається з вироку Козельщинського районного суду Полтавської області від 11.07.2024 громадянку ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357, ч.1 ст.70 КК України.

ОСОБА_5 призначено покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та за ч.1 ст.357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження.

Остаточно визначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

Вирок набрав законної сили 13.08.2024.

Відповідно до положення ст.51 КУпАП, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17,00 грн, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2024 року складав 1514,00 грн (3028,00 грн - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2024 х на 50 %). Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1514,00 грн х 2 (неоподаткований мінімум доходів громадян) = 3028,00 грн.

Згідно вироку Козельщинського районного суду Полтавської області від 21.05.2024 громадянка ОСОБА_5 06.06.2024 року вчинила крадіжку майна на суму 2040,00 грн, що станом на момент вчинення крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3028,00 грн).

Таким чином, на засуджену розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Отже, зважаючи на те, що вартість викраденого засудженою майна становила 2040,00 грн., що на момент вчинення правопорушення не перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то ОСОБА_5 є засудженою за діяння, караність якого законом на теперішній час усунена, внаслідок чого остання підлягає звільненню від призначеного судом покарання за ч. 4 ст. 185 КК України відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України.

Однак, ОСОБА_5 слід вважати засудженою вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 11.07.2024 за ч. 1 ст. 357 КК України із призначенням покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік.

На підставі викладеного та керуючись ст.537-539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В

Подання начальника Кременчуцького районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 про звільнення засудженого від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння - задовольнити.

Привести у відповідність чинному законодавству вирок Козельщинського районного суду Полтавської області від 11.07.2024 у справі № 533/627/24.

Звільнити ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Козельщинського районного суду Полтавської області від 11.07 .2024 в частині призначеного покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

ОСОБА_5 вважати засудженою за ч. 1 ст. 357 КК України із призначенням покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги впродовж семи днів з моменту її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1