Справа № 630/50/24
Провадження № 1-кс/630/302/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Люботин

Слідчий суддя Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000194 від 11.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

в с т а н о в и в:

12.08.2024 ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про часткове скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 000194 від 11.08.2023, накладеного ухвалою слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 03.07.2024 по справі № 630/50/24, в якому просить скасувати арешт грошових коштів.

В обґрунтування клопотання представником зазначено, що 01.07.2024 проведено обшук за адресою АДРЕСА_1 , де постійно проживають ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та згідно ухвали слідчого судді про обшук, даним приміщенням фактично користується ОСОБА_6 . За результатом обшуку було виявлено та вилучено організаційно-розпорядчу та іншу документацію ДП «Клінічний санаторій «Роща», планшет Samsung Tab S9, а також грошові кошти - купюри номіналом 100 Євро, загалом 35 банкнот на загальну суму 3500 Євро; купюри номіналом 50 Євро, загалом 56 банкнот на загальну суму 2800 Євро; купюри номіналом 20 Євро, загалом 5 банкнот на загальну суму 100 Євро; купюри номіналом 10 Євро, загалом 7 банкнот на загальну суму 70 Євро; купюри номіналом 5 Євро, загалом 2 банкноти на загальну суму 10 Євро; одна купюра номіналом 20 гривень; купюри номіналом 50 гривень, загалом 38 банкнот на загальну суму 1900 гривень; купюри номіналом 1000 гривень, загалом 26 банкнот на загальну суму 26000 гривень; купюри номіналом 500 гривень, загалом 448 банкнот на загальну суму 224000 гривень.

Представник заявників зазначає, що дані грошові кошти не мають значення до кримінального правопорушення та є особистими заощадженням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . До житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 не має ніякого відношення та в ньому не проживає, проте лише кілька разів залишався ночувати через початок комендантської години.

В судовому засіданні представник власника майна, а також ОСОБА_4 подане клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Прокурор Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_7 проти задоволення клопотання про часткове скасування арешту майна заперечував, просив відмовити в його задоволенні, обґрунтувавши це тим, що на переконання органу досудового розслідування ОСОБА_6 фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , вилучені речі документи так само, як і грошові кошти, мають безпосереднє відношення до кримінального правопорушення, розслідування якого відбувається, грошові кошти визнані речовими доказами у справі, а тому підстави для скасування їх арешту відсутні.

Вислухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, слідчий суддя встановив наступне.

Ухвалою слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 03 липня 2024 року було задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0000194 від 11 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, та накладено арешт, серед іншого, на грошові кошти - купюри номіналом 100 Євро, загалом 35 банкнот на загальну суму 3500 Євро; купюри номіналом 50 Євро, загалом 56 банкнот на загальну суму 2800 Євро; купюри номіналом 20 Євро, загалом 5 банкнот на загальну суму 100 Євро; купюри номіналом 10 Євро, загалом 7 банкнот на загальну суму 70 Євро; купюри номіналом 5 Євро, загалом 2 банкноти на загальну суму 10 Євро; одна купюра номіналом 20 гривень; купюри номіналом 50 гривень, загалом 38 банкнот на загальну суму 1900 гривень; купюри номіналом 1000 гривень, загалом 26 банкнот на загальну суму 26000 гривень; купюри номіналом 500 гривень, загалом 448 банкнот на загальну суму 224000 гривень.

Підставою накладення арешту на вилучене майно було те, що вилучене під час обшуку майно є речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки могло зберегти на собі сліди злочину або може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки вилучене майно можливо було набуте внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Накладення арешту на вказане вище майно, яке є речовими доказами у кримінальному провадженні, дозволить стороні обвинувачення здійснити повне, об`єктивне та неупереджене досудове розслідування, в тому числі шляхом проведення експертних досліджень, з метою встановлення об`єктивної істини по суті.

Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, і у такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, де вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. При цьому, майно, яке має ознаки речового доказу може вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстави передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На переконання слідчого судді, на цей час таке втручання у право власності як арешт майна переслідує легітимну мету, а саме, забезпечення збереження речових доказів задля досягнення цілей досудового розслідування, встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, тому суд не знаходить підстав для задоволення клопотання.

Розглядаючи клопотання, оцінюючи надані докази на обґрунтування клопотань, суд дійшов висновку про недоведеність доводів представника стверджуваних власників майна про те, що арештовані грошові кошти є їх особистими заощадженнями та не мають відношення до кримінального правопорушення, а також того, що в подальшому у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна відпала потреба або що такий арешт накладено необґрунтовано.

Також слідчий суддя зазначає, що правом на оскарження ухвали слідчого судді про арешт майна заявники не скористались.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що розслідування кримінального провадження на теперішній час не завершено, вилучене майно може бути використане для завдань, зазначених в ухвалі слідчого судді, слідчий суддя дійшов висновку, що підстави для скасування арешту відсутні, а захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна застосовано відповідно до вимог КПК України.

З урахуванням викладеного, в задоволенні клопотання про часткове скасування арешту слід відмовити.

Керуючись ст. 170, 174, 309, 356, 369-372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000194 від 11.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1