печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 в інтересах Закритого акціонерного товариства «Завод комунального транспорту» про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 21.04.2016 в рамках кримінального провадження № 0000232,

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло в порядку ст. 174 КПК України клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ЗАТ «Завод комунального транспорту», в якому просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 21.04.2016 у справі № 464/3326/16-к (провадження № 1-кс/464/735/16) у вигляді заборони відчуження належного ЗАТ «Завод комунального транспорту» нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 45, в межах досудового розслідування кримінального провадження №0000232.

В обґрунтування даного клопотання, заявник вказує, що постановою Господарського суду Львівської області від 20.02.2014 у справі № 31/160(29/170(6/77-5/100) ЗАТ «Завод комунального транспорту» (вул. Стрийська, 45, м. Львів, 79000, ) визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором банкрута - ЗАТ «Завод комунального транспорту» призначено арбітражного керуючого ОСОБА_4 (свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 07.02.2013 р. за № 158).

З 21.10.2019 розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства, який є спеціальним законом та має пріоритет перед іншим законодавством при розгляді справи про банкрутство.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної маси скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Разом з тим, ліквідатором, з метою відновлення платоспроможності ЗАТ «Завод комунального майна» розроблено план санації, розгляд та схвалення якого Зборами кредиторів призначено на 23.09.2024. Розробленим планом санації передбачено повне погашення кредиторських вимог ЗАТ «Завод комунального транспорту» загальною сумою 490 974 351,02 грн., в тому числі і погашення заборгованості перед бюджетом щодо сплати податків та зборів у сумі 350 485 405,50 грн.

Повне погашення кредиторських вимог, в тому числі і перед податковим органом, повинно бути здійснено за планом санації не пізніше 31.12.2024 третьою особою (інвестором) - Товариством з обмеженою відповідальністю «Львів Інвест Сіті», до складу учасників якого повинен увійти боржник (ЗАТ «Завод комунального транспорту») із внеском у формі нерухомого майна за адресою м. Львів, вул. Стрийська, 45.

Відтак заявник зазначає, що без скасування вищевказаного заходу забезпечення кримінального судочинства неможливе виконання плану санації боржника та задоволення вимог держави та інших кредиторів у справі про банкрутство ЗАТ «Завод комунального транспорту».

За таких обставин, заявник вважає, що відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на майно.

До суду старший слідчий ОСОБА_5 подав заперечення, просить відмовити в задоволенні клопотання, вказуючи на його необґрунтованості та безпідставності.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування накладеного арешту.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за клопотанням представника ЗАТ «Завод комунального транспорту», приходить до наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000232 від 23.12.2015 за підозрою ОСОБА_6 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, чч. 2, 3, 4 ст. 358, чч. 2, 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 365 та ч. 1 ст. 388 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснює група прокурорів Офісу Генерального прокурора.

У вказаному кримінальному провадженні об`єднано матеріали досудових розслідувань кримінальних проваджень, слідство у яких здійснюється за фактами заволодіння нерухомим майном ЗАТ «Завод комунального транспорту» шляхом зловживання своїм службовим становищем службовими особами зазначеного товариства, вчинене повторно, що призвело до заподіяння шкоди останньому в особливо великому розмірі, поєднане із використанням завідомо підроблених документів, а також за фактом перевищення влади працівниками правоохоронних органів та інше.

Постановою прокурора першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами ДБР Офісу Генерального прокурора від 03.11.2023 матеріали досудового розслідування за № 0000232 від 23.12.2015, перераховані у додатку № 1 до постанови, щодо кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 358 КК України, виділені в окреме провадження та зареєстровані в ЄРДР за № 00000968.

Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 21.04.2016 у справі № 464/3326/16-к (провадження № 1-кс/464/735/16) задоволено клопотання старшого слідчого з ОВС другого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР ГУ ДФС у Львівській області та накладено арешт у вигляді заборони відчуження нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Стрийська, 45 , а саме: реєстраційний номер майна 2441088, головний корпус, загальною площею 123918,5 м.кв.; реєстраційний номер майна: 3149057, об`єкти нерухомого майна: будівля корпусу «Монастир» ліг. А-3, загальною площею 4364,2 м.кв.; приміщення блоку складів загальною площею 1651,1 м.кв.; дільниця помпування шип загальною площею 329,1 м.кв.; прохідна № 3 загальною площею 195,0 м.кв.: теплиця загальною площею 1489,3 м.кв.; адміністративне приміщення а прохідною № 2 заг. площею 478,0 м.кв.; адміністративне побутовий корпус №6 літ. В-3 загальною площею 1374,3 м.кв.; механічний склад двигунів з адміністративно-побутовими приміщеннями літ. П, П-1. П-2 загальною площею 2006,1 м.кв.; автомобільна вага загальною площею 70,5 м.кв.; склади ВКБ (2 шт.) загальною площею 742,8 м.кв.; транспортний цех поз. 13 загальною площею 1456,1 м.кв.; гаражі і майстерні загальною площею 598,3 м.кв., загальною площею 14754, 8 кв.м.

Як вбачається з мотивувальної частини даної ухвали підставою накладення арешту є забезпечення кримінального провадження №0000232 за фактом умисного ухилення від сплати податків службовими особами ЗАТ «Завод комунального транспорту», за ч.3 ст.212 КК України, за фактом шахрайських дій щодо незаконного відчуження майна ЗАТ «Завод комунального транспорту» за ч.4 ст.190 КК України та за фактом використання завідомо підробленого документа за ч.4 ст.358 КК України.

Відповідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства щодо накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України. Обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Як встановлено слідчим суддею, згідно даних Державного реєстру прав речових прав на нерухоме майно головний корпус загальною площею 123 918,5 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер обєкта в РПВН 2441088), а також будівлі і споруди загальною площею 14 754,8 кв.м., складовими частинами якого є будівля корпусу "Монастир" ліг. А-3, загальною площею 4364.2 м.кв.; приміщення блоку складів загальною площею 1651,1 м.кв.; дільниця помпування шип загальною площею 329.1 м.кв.; прохідна № 3 загальною площею 195,0 м.кв.: теплиця загальною площею 1489.3 м.кв.; адміністративне приміщення а прохідною № 2 заг. площею 478,0 м.кв.; адміністративне побутовий корпус №6 літ. В-3 загальною площею 1374,3 м.кв.; механічний склад двигунів з адміністративно-побутовими приміщеннями літ. П, П-1. П-2 загальною площею 2006,1 м.кв.; автомобільна вага загальною площею 70.5 м.кв.; склади ВКБ (2 шт.) загальною площею 742.8 м.кв.; транспортний цех поз. 13 загальною площею 1456,1 м.кв.; гаражі і майстерні загальною площею 598,3 м.кв. ( реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, номер обєкта в РПВН 3149057) зареєстровано на праві власності за ЗАТ «Завод комунального транспорту» ().

Постановою Господарського суду Львівської області від 20.02.2014 у справі № 31/160(29/170(6/77-5/100) ЗАТ «Завод комунального транспорту» (вул. Стрийська, 45, м. Львів, 79000, ) визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру.

Ліквідатором банкрута - ЗАТ «Завод комунального транспорту» призначено арбітражного керуючого ОСОБА_4 (свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 07.02.2013 р. за № 158).

З 21.10.2019 розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства, який є спеціальним законом та має пріоритет перед іншим законодавством при розгляді справи про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства, ліквідатор з дня свого призначення здійснює, серед іншого, такі повноваження, як: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу та продає майно банкрута для задоволення кредиторських вимог; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, здійснює інші повноваження, передбачені Кодексом.

До складу ліквідаційної маси включаються усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання (ч.1 ст. 62 Кодексу України з процедур банкрутства).

За змістом приписів ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства задоволення вимог кредиторів здійснюється шляхом спрямування коштів, отриманих від продажу майна боржника на користь кредиторів.

Таким чином, з наведених вище норм вбачається, що в процедурі ліквідації задоволення вимог кредиторів відбувається за рахунок коштів, отриманих від здійсненої у встановленому порядку реалізації майна банкрута, а тому майно банкрута повинно бути вільним від будь-яких обтяжень. Існування не скасованих заборон на відчуження активів банкрута перешкоджає ліквідатору у виконанні покладених на нього Законом у ліквідаційній процедурі обов`язків.

Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 58 Кодексу України з процедур банкрутства за клопотанням зборів кредиторів або ліквідатора господарський суд може прийняти рішення про введення процедури санації і після визнання боржника банкрутом, за умови наявності схваленого зборами кредиторів плану санації. Розгляд кредиторами плану санації здійснюється відповідно до статті 52 цього Кодексу.

Як вбачається з наданих заявником документів, ліквідатор ЗАТ «Завод комунального транспорту» разом з інвесторами розробив план санації боржника та виніс його для розгляду та схвалення на Збори кредиторів, скликані на 23.09.2024. Розробленим планом санації передбачено повне погашення кредиторських вимог ЗАТ «Завод комунального транспорту» загальною сумою 490 974 351,02 грн., в тому числі і погашення заборгованості перед бюджетом щодо сплати податків та зборів у сумі 350 485 405,50 грн.

Повне погашення кредиторських вимог, в тому числі і перед податковим органом, здійснюється за планом санації не пізніше 31.12.2024 третьою особою (інвестором) - ТОВ «Львів Інвест Сіті», до складу учасників якого повинно увійти ЗАТ «Завод комунального транспорту» із внеском у формі нерухомого майна за адресою м. Львів, вул. Стрийська, 45.

А саме в межах виконання плану санації пропонується, що інвестор - ТОВ «Львів Інвест Сіті» забезпечує як третя особа виконання зобов`язань ЗАТ «Завод комунального транспорту» перед кредиторами першої, другої, четвертої та шостої (за виключенням вимог зі сплати неустойки (штрафу, пені)) черг задоволення вимог кредиторів, а також кредиторів, вимоги яких погашаються позачергово, в сумі 140 488 945,52 грн та надає ЗАТ «Завод комунального транспорту» цільову позику для погашення вимог кредитора третьої черги (тобто Головного управління ДПС у Львівській області» в сумі 350 485 405,50 грн. При цьому, ЗАТ «Завод комунального транспорту» вносить до статутного капіталу ТОВ «Львів Інвест Сіті» додатковий вклад у формі нерухомого майна, визначеного планом санації та підписує акт приймання-передачі нерухомого майна як внеску до статутного капіталу ТОВ «Львів Інвест Сіті».

Отже, при умові внесення ЗАТ «Завод комунального транспорту» нерухомого мана до статутного капіталу ТОВ «Львів Інвест Сіті», останнє зможе здійснити погашення кредиторських вимог боржника.

За таких обставин, подальше збереження арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 21.04.2016 у справі № 464/3326/16-к (провадження № 1-кс/464/735/16), матиме негативні наслідки, а саме зумовить неможливість виконання плану санації у справі про банкрутство ЗАТ «Завод комунального транспорту» та перерахування інвестором боржнику грошових коштів на погашення вимог податкового органу.

Враховуючи вказане, беручи до уваги позицію сторін та матеріали якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить висновку про відсутність даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належного йому майна, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 41 Конституції України, ст. ст. 170, 174, 309, 392, 532, 535 КПК України, ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання ОСОБА_3 в інтересах Закритого акціонерного товариства «Завод комунального транспорту» про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 21.04.2016 в рамках кримінального провадження № 0000232 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 21.04.2016 у справі № 464/3326/16-к (провадження № 1-кс/464/735/16) у вигляді заборони відчуження нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 45 , а саме: реєстраційний номер майна 2441088 (в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер об`єкта 101), головний виробничий корпус, загальною площею 123918,5 м.кв.; реєстраційний номер майна: 3149057 (в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційний номер об`єкта 101), об`єкти нерухомого майна: будівля корпусу «Монастир» ліг. А-3, загальною площею 4364,2 м.кв.; приміщення блоку складів загальною площею 1651,1 м.кв.; дільниця помпування шип загальною площею 329,1 м.кв.; прохідна № 3 загальною площею 195,0 м.кв.: теплиця загальною площею 1489,3 м.кв.; адміністративне приміщення а прохідною № 2 заг. площею 478,0 м.кв.; адміністративне побутовий корпус №6 літ. В-3 загальною площею 1374,3 м.кв.; механічний склад двигунів з адміністративно-побутовими приміщеннями літ. П, П-1. П-2 загальною площею 2006,1 м.кв.; автомобільна вага загальною площею 70,5 м.кв.; склади ВКБ (2 шт.) загальною площею 742,8 м.кв.; транспортний цех поз. 13 загальною площею 1456,1 м.кв.; гаражі і майстерні загальною площею 598,3 м.кв., загальною площею 14754, 8 кв.м.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1