Справа № 638/7165/24
Провадження № 1-в/638/293/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представників колонії ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова подання начальника державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 25.07.2022 року вироком Київського районного суду м.Харкова за ч.1 ст.190, ст.ст.71, 72 КК України до 2 років 30 днів позбавлення волі, -

встановив:

Адміністрація державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» звернулась до суду на підставі ст.81 КК України з поданням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі.

В обґрунтування подання зазначає, що станом на 10.04.2024 року засуджений відбув 2/3 частини строку покарання, невідбута частина покарання складає 7 місяців 27 днів. Прибув 18.11.2022 року з ДУ «Харківський слідчий ізолятор». За період відбування покарання в установі засуджений характеризується позитивно. Адміністрацією ДУ «Олексіївська ВК (№25)» заохочувався 2 рази, установлений порядок відбування покарання не порушував, під час відбування покарання на профілактичному обліку в установі не перебував. До засудження не працював. По прибуттю до УВП засуджений не був працевлаштований на виробничих майстернях установи, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативністю. Має плани на майбутнє, а саме звернутися в центр зайнятості та працевлаштуватись за здобутими професійними навичками на середню заробітну плату. Засуджений має мотивацію змінити своє життя на краще, а саме має плани на майбутнє. У взаємовідносинах з іншими засудженими ввічливий, підтримує рівні стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Під час проведення бесід профілактично-виховного характеру проявляє тактовність. Переважно утримує в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користувався при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться задовільно. Самостійно виконує роботи із самообслуговування. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Підтримує доброзичливі стосунки з близькими шляхом посилок та телефонних розмов 3-4 рази на тиждень, короткострокових та тривалих побачень. Після звільнення планує повернутись на попереднє місце проживання. Не одружений, дітей не має. Виконавчі листи на засудженого не надходили. Працездатний, під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебував, проявляє готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

В судовому засіданні представник установи виконання покарань подання підтримав.

Засуджений підтримав подання про умовно-дострокове його звільнення.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання у зв`язку з тим, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

Суд, розглянувши подання, заслухавши думку учасників справи, дослідивши надані матеріали особової справи засудженого, дійшов наступних висновків.

Згідно із п.2 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ст. 154 КВК України стосовно засудженого, щодо якого відповідно до ст.81 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 25 липня 2022 року вироком Київського районного суду м.Харкова за ч.1 ст.190, ст.ст.71, 72 КК України до покарання у виді 2 років 30 днів позбавлення волі. Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту затримання або з моменту прибуття останнього до місць відбування покарання. Зазначений вирок суду набрав законної сили 13.09.2022 року.

Початок строку 07.11.2022 року, кінець строку 07.12.2024 року.

Станом на 27.09.2024 року засуджений відбув більше ніж дві третини строку призначеного покарання, а отже до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Разом із тим, згідно роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Згідно ч.2 ст.130 КВК України, засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Свідчення того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка, яка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень в процесі виконання покарання, сумлінною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечним виконанням законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватись інші особи, які відбувають покарання.

Окрім цього, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним на протязі всього перебування засудженого в установі виконання покарання. Умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Інших підстав законом не передбачено.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Так, згідно характеристики від 10.04.2024 засуджений ОСОБА_4 по прибуттю до УВП не був працевлаштований на виробничих майстернях установи, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Має плани на майбутнє, а саме звернутися в центр зайнятості та працевлаштуватись за здобутими професійними навичками на середню заробітну плату. У засудженого відсутні явні прояви неадекватної поведінки, відсутні явні ознаки нервового збудження, відсутні ознаки пригнічення, самооцінка адекватна , не має проблем над контролем поведінки, емоції не впливають на здатність мислити конструктивно. Відбуваючи покарання в державній установі виконання покарань засуджений підтримує доброзичливі стосунки з близькими шляхом посилок, телефонних розмов 3-4 рази на тиждень, короткострокових та тривалих побачень. На даний час вину у вчиненні злочину визнає повною мірою та повністю усвідомлює наслідки своєних ним кримінальних правопорушень. За час відбування покарання в державній установі засуджений характеризується позитивно, заохочувався 2 рази, установлений порядок відбування покарання не порушував. Під час відбування покарання на профілактичному обліку в установі не перебував. Засуджений має мотивацію змінити своє життя на краще. У взаємовідносинах з іншими засудженими ввічливий, підтримує рівні стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Під час проведення бесід профілактично-виховного характеру проявляє тактовність. Переважно утримує в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користувався при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться задовільно. Самостійно виконує роботи із самообслуговування. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. За весь період відбування покарання характеризується позитивно.

Відповідно до матеріалів особової справи до засудженого ОСОБА_4 було застосовано два заохочення у виді подяк від 23.10.2023 року та від 12.01.2024 року за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилам внутрішнього розпорядку колонії, а також дотримання трудового розпорядку та вимог безпеки праці.

При цьому суд зазначає, що умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

З наданих матеріалів вбачається, що засуджений ОСОБА_4 на оплачувані роботи не виводився та нарахування заробітної плати не мав.

Крім того, згідно Витягу з протоколу №28 від 19.07.2023 року засідання комісії з розгляду питань щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, встановлення адміністративного нагляду, зазначеною комісією прийнято рішення, що засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення та відмовлено в зміні умов тримання на підставі ст.101 КВК України.

Зі змісту характеристики від 19.07.2023 року вбачається, що засуджений характеризується посередньо.

Згідно Витягу з протоколу №48 від 29.11.2023 року засідання комісії з розгляду питань щодо застосування до засуджених умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, встановлення адміністративного нагляду, зазначеною комісією прийнято рішення, що засуджений не став на шлях виправлення, у зв`язку з чим останньому відмовлено в направленні матеріалів до суду для вирішення питання про заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким на підставі ст.82 КК України та згідно його заяви.

Зі змісту характеристики від 29.11.2023 року вбачається, що засуджений характеризується задовільно.

За вказаних обставин суд ставиться критично до висновку адміністрації установи щодо доведення засудженим ОСОБА_4 виправлення та можливості його умовно-дострокового звільнення.

З огляду на наведене, у суду виникають сумніви щодо виправлення засудженого, що є необхідною умовою під час застосування умовно-дострокового звільнення, матеріали справи на засудженого не містять об`єктивних даних, які б давали безсумнівні підстави суду вважати, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

В судовому засіданні не встановлені обставини, що процес виправлення засудженого досяг тієї стадії, на якій відбування ним призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі. При цьому суд зауважує, що процес виправлення засудженого тільки розпочався.

Отже, матеріали особової справи не відображають процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, зміст вищезазначених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Київського районного суду м.Харкова від 25.07.2022 року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та вважає подання таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.372, 392-395, 537-539 КПК України, суд, -

постановив:

Подання начальника державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» полковника внутрішньої служби ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком Київського районного суду м.Харкова від 25.07.2022 року залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Повний текст ухвали проголошено 30.09.2024 року о 15:30 годині.

Головуючий суддя: ОСОБА_1