Номер провадження: 11-сс/813/1377/24
Справа № 497/2002/24 1-кс/497/723/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Болградського райсуду Одеської обл. від 24.08.2024, якою в межах к/п № 0000476 від 23.08.2024 відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Первомайськ Миколаївської області громадянина України, маючого середню-технічну освіту, одруженого, на утриманні перебуває одна малолітня дитина, офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 ,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 21.10.2024 із визначенням застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було частково задоволено клопотання слідчого СВ №1 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 та був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою до 00:20 год. 21.10.2024 із утриманням у ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 грн. відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтовуючи ухвалу, слідчий суддя зазначив, що органом досудового розслідування доведена обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, що з урахуванням суспільної небезпеки злочинів виправдовує застосування найбільш суворого запобіжного заходу, який водночас не є для підозрюваного безальтернативним.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись із оскаржуваною ухвалою, захисник ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує на те, що вона є необґрунтованою, висновки слідчого судді суперечать практиці ЄСПЛ, з таких підстав:

- матеріали провадження не містять відомостей, які б підтверджували обґрунтованість підозри, оскільки не містять інформації щодо незаконного збуту, крім пояснень підозрюваного, а також щодо повторності та попередньої змови групи осіб. Окрім того, допит підозрюваного відбувався з порушеннями права на захист, зокрема за відсутності захисника;

- оскаржувана ухвала не містить будь-яких відомостей щодо інших співучасників або щодо організованої групи, що свідчить про недоведеність ризиків;

- підозрюваний ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має сина, місце проживання;

За таких обставин, захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 24.08.2024 та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту. Окрім того, захисник просить дослідити обставини, встановлені під час провадження, які не досліджувалися слідчим суддею.

У судовому засідання апеляційного суду захисник ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити, водночас прокурор Болградської окружної прокуратури ОСОБА_9 направив на адресу апеляційного суду клопотання, в якому просив розглядати апеляційну скаргу за його відсутності, проти її задоволення заперечував.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі з огляду на такі обставини.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з матеріалів, які надані апеляційному суду, досудовим розслідуванням встановлено, що в серпні 2024, ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою орендованої квартири: АДРЕСА_3 , використовуючи мережу Інтернет через месенджер «Telegram», діючи з умислом спрямованим на збут особливо небезпечної психотропної речовини на території України, з корисливих мотивів, придбав у невстановленої особи через чат групи «Легіон» приблизно 150 г. особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), діючи при цьому у порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиці I, визначеної Постановою КМУ № 770 від 06.05.2000 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», на території України забороняється, окрім як певними суб`єктами господарювання (юридичними особами) за наявності в них відповідної ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, що видається у відповідності до Постанови КМУ № 589 від 03.06.2009 «Про затвердження Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом».

Після чого ОСОБА_7 , 22.08.2024 приблизно о 21 год., перебуваючи за тією ж адресою, з метою подальшого збуту, придбану особливо небезпечну психотропну речовину розфасував різною вагою до восьми зіп-пакетів для подальшого продажу невстановленим досудовим розслідуванням особам, та помістив вказані зіп-пакети до заздалегідь підготовлених поліетиленових пакетів «Нова Пошта» з дитячими речами.

Того ж дня, приблизно о 23:30, продовжуючи свій неправомірний умисел, ОСОБА_7 вирушив від орендованої квартири до поштомату « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , однак 23.08.2024 о 00 год. 20 хв. на перехресті вулиці Трудова та вулиці Свободи в м. Арциз Болградського району Одеської обл. був затриманий працівниками Болградського РВП ГУНП в Одеській обл., якими у нього виявлено та вилучено 8 пакунків з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), приблизною загальною масою 150 г. (точна маса досудовим розслідуванням невставлена).

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у учиненні інкримінованого злочину підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину, під час якого було проведено обшук ОСОБА_7 та виявлено розфасовані психотропні речовини, які були упаковані до поліетиленових пакетів поштової компанії «Нова Пошта» та готові до відправки; поясненнями підозрюваного ОСОБА_7 , який не заперечував свою провину, повідомив, що в період часу з 06.02.2024 по 23.08.2024 відправляв наркотичні засоби по всій країні; показаннями понятих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які були присутні при складанні протоколу затримання ОСОБА_7 та були свідками вилучення психотропної речовини; протоколом обшуку кв. АДРЕСА_5 , яку винаймав ОСОБА_7 , під час якого виявлено та вилучено прозорі zip-пакети з коробкою, які спаковано до спецпакету № НОМЕР_1 ; записник, вакуматор, електронні ваги, ложку чайна, кольорові пакети в кількості 630 шт., протоколом огляду предмету, а саме zip пакету, який обрано одним з понятих з метою ідентифікації виявленої речовини та встановлення в неї вмісту компонентів характерних психотропним та/або наркотичним засобам, в ході огляду використається прилад - ідентифікатор нарковмістних компонентів за реквізитами вказаними на корпусі LOT: 9024723АТ EXP:11/2026, спостерігається реакція - реактив окрасився фіолетовим кольором. Реакція підтверджує наявність наркомістких компонентів у досліджуваної речовини.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

На підставі аналізу матеріалів провадження, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді відносно того, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 із вчиненням злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за та виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадження з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження.

Що стосується доводів захисника відносно того, що матеріали провадження не містять відомостей, які б підтверджували обґрунтованість підозри, оскільки не містять інформації повторності та попередньої змови групи осіб, апеляційний суд зауважує, що відповідно до повідомлення про підозру ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України за кваліфікуючими ознаками незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини.

На переконання апеляційного суду, наявні на теперішній час докази, а саме пояснення підозрюваного та специфіка вилучених речей, а саме ваги та пакети свідчать про те, що на теперішній час підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину є обґрунтованою та такою, що виправдовує необхідність подальшого досудового розслідування.

Надаючи оцінку доводам захисника з приводу того, що допит підозрюваного відбувався з порушеннями права на захист, зокрема за відсутності захисника, апеляційний суд зауважує, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності, достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Що стосується наявності ризиків у вказаному кримінальному провадженні, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали, в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором та слідчим ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду та перешкоджати провадженню іншим чином.

Існування вказаних ризиків обумовлене тяжкістю покарання, яке може бути призначене підозрюваному ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Колегія суддів також враховує, що досудове розслідування знаходиться на початковому етапі, проводяться першочергові слідчі дії та встановлюються імовірно причетні до вказаного злочину особи, що свідчить про існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню.

Водночас, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Апеляційний суд враховує посилання захисника відносно того, що ОСОБА_7 має місці соціальні зв`язки та місце проживання, однак зауважує, що зазначені обставини не є безумовними підставами для застосування менш суворого запобіжного заходу та не стали для підозрюваного стримуючим фактором від імовірного вчинення злочину.

Колегія суддів також враховує суспільну небезпеку інкримінованого злочину, який має згубний вплив на фізичне та психологічне здоров`я людей та його корисливий мотив.

Окрім того, апеляційний суд зауважує, що запобіжний захід не є для підозрюваного безальтернативним, оскільки слідчим суддею була визначена застава в межах п.2) ч.5 ст. 182 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що стосовно підозрюваного ОСОБА_7 на даному етапі досудового розслідування необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, який на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 182, 183, 370, 403, 405, 407, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Болградського райсуду Одеської обл. від 24.08.2024 якою в межах к/п № 0000476 від 23.08.2024 відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4