27 вересня 2024 року Єдиний унікальний № 501/4097/24 Провадження № 1-кс/501/651/24
УХВАЛА

Іменем України

26 вересня 2024 року м. Чорноморськ

Слідчий суддя Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

номер справи 501/4097/24 провадження 1-кс/501/651/24

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання слідчого ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса Одеської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 Кримінального кодексу України - раніше не судимий,

участь у справі приймали: прокурор ОСОБА_6 ,

слідчий ОСОБА_3

захисник ОСОБА_7 ,

підозрюваний ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад обставин клопотання.

Слідчий СВ ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1999 року працює в правоохоронних органах та станом на 25 вересня 2024 року працює на посаді поліцейського СРПП відділу поліції № 1 Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області і має спеціальне звання старший сержант поліції згідно до Наказу ГУНП в Одеській області № 35/ОС від 12 січня 2022 року.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» від 23 грудня 1993 року № 3781-XII до правоохоронних органів відносяться органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Згідно з положеннями Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-XII, основними завданнями поліції є: забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги. Так, 24 вересня 2024 року, о 08 год. 00 хв., працівники сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області у складі старшого сержанта поліції ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (службове посвідчення серії НОМЕР_1 ) та майора поліції ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (службове посвідчення серії НОМЕР_2 ), заступили у форменому одязі на чергування у складі добового наряду «Мусон 153», на службовому автомобілі марки «Renault Sandero» д/н НОМЕР_3 та приступили до виконання своїх службових обов`язків, передбачених ЗУ «Про Національну поліцію» щодо патрулювання на території Одеського району Одеської області з метою здійснення контролю за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі, а також своєчасне реагування на заяви та повідомлення громадян.

О 21 год. 26 хв. до чергової частини відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській зі служби «102» надійшло повідомлення про те, що 24 вересня 2024 року, о 21:17 год., за адресою: АДРЕСА_3 , на АЗС «VST», в стані алкогольного сп`яніння буянить невідомий чоловік.

Підтвердивши повідомлення на планшетному пристрої та впевнившись, в тому, що територія на якій здійснюється правопорушення відносить до території обслуговування відділу поліції №1 старший сержант поліції ОСОБА_8 , спільно з майором поліції ОСОБА_9 , на службовому автомобілі марки «Renault Sandero» д/н НОМЕР_3 направилися на місце події за адресою: АДРЕСА_3 .

Приїхавши на місце події, старший сержант поліції ОСОБА_8 , спільно з майором поліції ОСОБА_9 почали відпрацьовувати повідомлення про вчинення адміністративного правопорушення, а саме дрібного хуліганства, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративне правопорушення, шляхом опитування працівників АЗС та складання відповідних протоколів. В цей час на територію АЗС «VST» за адресою: м. Одеса, вул. Архітекторська, 26/А під`їхав службовий автомобіль працівників УПП ГУНП в Одеській області разом з особою, що вчинила вказане правопорушення - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для складання відносно останнього адміністративних матеріалів, передбачених ст. 173 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Підійшовши до працівників УПП ГУНП в Одеській області, які знаходилися разом із затриманим ОСОБА_4 , старший сержант поліції ОСОБА_8 , на підставі ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію» назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явив службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, після чого повідомив причину свого візиту, а саме складання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративних матеріалів, передбачених ст. 173 Кодексу України про адміністративне правопорушення, після чого запропонував останньому назвати його анкетні дані, на що останній відмовився та почав вести себе зухвало, при цьому виражався нецензурною лексикою та розмахував руками.

В цей час, у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень співробітнику поліції ОСОБА_8 .

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, 24 вересня 2024 року, о 22:05 годин, ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що старший сержант поліції ОСОБА_8 є працівником правоохоронного органу і виконує свої службові обов`язки, діючи умисно, з метою заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар правою рукою в область голови ОСОБА_8 , в результаті чого останньому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забою тім`яно-виличної ділянки, підшкірної гематоми, больового синдрому.

Позиція учасників судового процесу.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_7 не заперечили щодо задоволення клопотання частково , проте зазначили, що наміру переховуватись не має, співпрацює зі слідством, просили обрати домашній арешт у нічний час доби.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання, просили застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою:, АДРЕСА_2 строком на два місяця, враховуючи ризики передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Під час розгляду клопотання встановлено, що у провадженні у провадженні СВ ВП № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000847 від 24 вересня 2024 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

За результатами проведеного розслідування, 25 вересня 2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України, за кваліфікуючими ознаками - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України, віднесені також запобіжні заходи.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено ч. 1 ст. 178 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно ч. 1, 2 ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Запобіжні заходи на стадії досудового розслідування можуть застосовуватися лише до підозрюваного.

За змістом ч. 1 ст. 42 Кримінального процесуального кодексу України, статус підозрюваного має, зокрема, особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру.

Частиною 1 статті 276 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: (1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; (2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; (3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень .

Як встановлено слідчим суддею, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України, складено і підписано та вручено 24 вересня 2024 року.

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 Кримінального процесуального кодексу України, ОСОБА_10 набув статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Згідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series А, № 182).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність останнього до їх вчинення вірогідною та достатньою для обрання відносно нього запобіжного заходу.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів долучених до клопотання.

Ураховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно з матеріалами судового провадження факти, слідчий суддя вважає, що наявна інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 своїми діями, про які йдеться у повідомленні про підозру, вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вказані в клопотанні ризики а саме передбачений ?п. 1 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України - ризик переховування від органу досудового розслідування/суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення відносно працівника правоохоронного органу, за який згідно Кримінального кодексу України передбачено покарання обмеження або позбавлення волі до п`яти років, може переховуватися від суду, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Ризик передбачений ?п. 3 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України незаконно впливати на покази свідків кримінального правопорушення, оскільки не всі свідки учасники події встановлені та допитані.

Ризик передбачений ?п. 4 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу.

Передбачений ?п. 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 , діючи умисно, зухвало, в стані алкогольного сп`яніння, посягнув на життя та здоров`я працівника правоохоронного органу, який виконував службові обов`язки, що підвищує суспільну небезпечність та негативно впливає на життя та благополуччя суспільства.

На переконання слідчого судді, досліджені під час судового засідання та описані у цій ухвалі ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід може негативно відобразитися на здійсненні швидкого та ефективного досудового розслідування, якого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження.

За встановлених слідчим суддею обставин, необхідним є саме домашній арешт в нічний час, оскільки застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, буде недостатнім стримуючим фактором від реалізації встановлених ризиків і створить можливість для вчинення ним позапроцесуальних дій з метою перешкоджання кримінальному провадженню.

Разом із цим, слідчий суддя враховує обсяг обставин, що підлягають доказуванню, з огляду на правову кваліфікацію, а також введений на всій території України воєнний стан, який поза залежністю від волі сторони обвинувачення може ускладнити проведення слідчих та процесуальних дій, а тому вважає за доцільне визначити строк дії такого запобіжного заходу у межах строку досудового розслідування.

Крім того, вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує, що згідно правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і цілодобовий домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.

Беручи до уваги викладене вище, суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді цілодобвого домашнього арешту, оскільки прокурором не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд вважає, що до підозрюваного можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, з покладенням на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, саме такий запобіжний захід буде достатнім, та зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам.

Висновки суду.

У зв`язку викладеним вище, суд з врахуванням вимог ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», приймаючи до уваги фактичні обставини справи, особу ОСОБА_4 суд вважає, що наявні підстави для часткового задоволення клопотання та визначення запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час строком на два місяці з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків передбачених ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 206, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч. 2 ст. 345 Кримінального кодексу України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000847 від 24 вересня 2024 року задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса Одеської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 Кримінального кодексу України - раніше не судимий - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 строком на два місяці, тобто до 24 листопада 2024 року, включно.

Покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

? прибувати за кожним викликом до слідчої групи, прокурорів, слідчого судді та суду за кожною вимогою;

? здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

? не відлучатися з місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

? повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця мешкання;

? утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, яким проводиться досудового розслідування, прокурора після передачі справи до суду.

Повний текст ухвали проголошено 27 вересня 2024 року о 13:30 годині.

Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала є остаточною оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя