В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" листопада 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю адвоката: ОСОБА_4 ,

за участю обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва кримінальне провадження за № 0003620 від 20.10.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Києва, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

у с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності (останній раз 18.10.2018 року Обухівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі, з конфіскацією майна),

16.10.2023 року ОСОБА_6 перебував у м. Києві, де у нього виник злочинний умисел на вчинення шахрайських дій, а саме перездачі в оренду іншим особам приміщення квартири та заволодіння отриманими грошовими коштами невизначеної кількості громадян шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 маючи на меті незаконне збагачення 16.10.2023 року перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 уклав усний договір оренди на короткотривалий термін з 18 по 20 жовтня 2023 року зазначеної квартири з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 назвавшись при цьому вигаданим анкетними даними, а саме « ОСОБА_8 ».

Також у невстановлений досудовим розслідуванням час з метою введення потерпілих в оману, ОСОБА_6 використовуючи придбаний в невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та місці паспорт громадянина України на ім я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серія: НОМЕР_1 , виданий Антращитівським МВ ГУМВС України в Луганській області 16.02.2010 року, виготовив документ з назвою «витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності» на квартиру за адресою АДРЕСА_3 , де в графі власники зазначив ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (який за формою та змістом не відповідає аналогічним документам) з метою створення у осіб, які б мали винайняти квартиру, хибного уявлення про те, що він є власником нерухомого майна.

В подальшому, ОСОБА_6 , використовуючи власний мобільний телефон, через особистий кабінет на платформі «Olx.ua», де він був зареєстрований, розмістив відповідне оголошення, з завідомо неправдивим наміром здачі вказаної квартири в оренду, прикріпивши до оголошення фото квартири та контактний номер телефону НОМЕР_2 , НОМЕР_3 особи на ім`я « ОСОБА_10 ».

Так, 17.10.2023 року, розміщене ОСОБА_6 на платформі «Olx.ua», оголошення побачила ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та з метою обговорення домовленостей щодо оренди запропонованого житла, зателефонувала на мобільний номер, що було вказано в оголошені - НОМЕР_2 , та домовилась з ОСОБА_6 , який видавав за власника житла, представляючись при цьому анкетними даними ОСОБА_9 , телефону про перегляд вище значеної квартири.

Наступного дня, близько 18:30 год., ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_11 в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_5 , в ході розмови, з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення, під вигаданим приводом здачі в оренду квартири в довгостроковий найм за адресою: АДРЕСА_3 , не являючись її власником запропонував ОСОБА_11 сплатити грошові кошти, як першочергову оплату за проживання.

Так, ОСОБА_11 будучи введена в оману, не здогадуючись про злочинні наміри ОСОБА_5 виходячи із помилкової впевненості у правильності та добросовісності дій останнього погодилась на його пропозицію та 18.10.2023 року о 18:52 год. з власної банківської картки АТ «Універсалбанк» НОМЕР_4 переказала на банківську картку АТ «Кредобанк» № НОМЕР_5 , номер якої їй надав ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 2000 грн.

При цьому між ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_11 було домовлено, що решту суми в розмірі 6000 гривень вона передасть ОСОБА_5 наступного дня при передачі ій екземпляру договору про оренду та ключів від квартири.

Так, ОСОБА_6 , з метою повторного заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), 18.10.2023 знаходячись на території Дніпровського району міста Києва, висловивши завідомо неправдиву інформацію, створюючи у потерпілого штучне уявлення про виконання взятих на себе зобов'язань з метою приховування скоєного ним злочину та завідомо злочинного умислу заволодів грошовими коштами ОСОБА_11 , на загальну суму 2000 грн.

Крім того, 17.10.2023 року, розміщене ОСОБА_6 на платформі «Olx.ua», оголошення побачила ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та з метою обговорення домовленостей щодо оренди запропонованого житла, зателефонувала на мобільний номер, що було вказано в оголошені - НОМЕР_2 , та домовилась з ОСОБА_6 , який видавав за власника житла, представляючись при цьому анкетними даними ОСОБА_9 , телефону про перегляд вище значеної квартири.

Наступного дня, близько 19:15 год., ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_12 в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 , в ході розмови, з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення, під вигаданим приводом здачі в оренду квартири в довгостроковий найм за адресою: АДРЕСА_3 , не являючись її власником запропонував ОСОБА_12 сплатити грошові кошти, як першочергову оплату за проживання за перший та останній місяць.

Так, ОСОБА_12 будучи введена в оману, не здогадуючись про злочинні наміри ОСОБА_5 виходячи із помилкової впевненості у правильності та добросовісності дій останнього погодилась на його пропозицію та передала йому в приміщенні квартири обумовлену між ними суму в розмірі 16 000 гривень. Отримавши гроші, в загальній кількості 16 000 гривень, ОСОБА_5 підписав з потерпілою договір про найм житлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де в графі власники зазначначено - ОСОБА_9 , та пред`явив потерпілій спеціально виготовленний документ за назвою «витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що розташовано за адресою: АДРЕСА_3 про реєстрацію права власності», де в графі власники зазначено - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . При цьому між ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_12 було домовлено, що наступного дня передаст ключі від квартири, але ОСОБА_5 наступного дня перестав виходить на зв`язок з потерпілою, та відповідати на її повідомлення.

Так, ОСОБА_6 , з метою повторного заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), 18.10.2023 знаходячись на території Дніпровського району міста Києва, висловивши завідомо неправдиву інформацію, створюючи у потерпілої штучне уявлення про виконання взятих на себе зобов`язань заволодів шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_12 , на загальну суму 16 000 грн.

Крім того, 17.10.2023 року, розміщене ОСОБА_6 на платформі «Olx.ua», оголошення побачила ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та з метою обговорення домовленостей щодо оренди запропонованого житла, зателефонувала на мобільний номер, що було вказано в оголошені - НОМЕР_2 , та домовилась з ОСОБА_6 , який видавав за власника житла, представляючись при цьому анкетними даними ОСОБА_9 , телефону про перегляд вище значеної квартири.

Наступного дня, близько 17:30 год., ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_13 в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 , в ході розмови, з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення, під вигаданим приводом здачі в оренду квартири в довгостроковий найм за адресою: АДРЕСА_3 , не являючись її власником запропонував ОСОБА_13 сплатити грошові кошти, як першочергову оплату за проживання.

Так, ОСОБА_13 будучи введена в оману, не здогадуючись про злочинні наміри ОСОБА_5 виходячи із помилкової впевненості у правильності та добросовісності дій останнього погодилась на його пропозицію та 18.10.2023 року о 20:26 год. через платіжний термінал «City24», що розташований за адресою: АДРЕСА_4 переказала грошові кошти у розмірі 4 000 грн. на банківську картку АТ «Сенсбанк» № НОМЕР_6 , номер якої їй надав ОСОБА_5 .

При цьому між ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_13 було домовлено, що решту суми в розмірі 4 000 гривень вона передасть ОСОБА_5 наступного дня при передачі ій екземпляру договору про найм житла та ключів від квартири.

Наступного дня, приблизно о 14:00 год. ОСОБА_13 зустрілась з ОСОБА_5 в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_3 , де передала останньому обумовлену між ними суму в розмірі 4000 гривень. Отримавши гроші, в загальній кількості 4 000 гривень, ОСОБА_5 підписав з потерпілою договір про найм житлового приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де в графі власники зазначначено - ОСОБА_9 , також ОСОБА_5 пред`явив потерпілій спеціально виготовленний документ за назвою «витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що розташовано за адресою: АДРЕСА_3 про реєстрацію права власності», де в графі власники зазначено - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та передав ОСОБА_13 ключі від квартири, створюючи у останньої штучне уявлення про виконання взятих на себе зобов`язань.

Після цього ОСОБА_5 з грошима, якими він заволодів шляхом обману, місце вчинення злочину залишив, розпорядившись ними на власний розсуд, тим самиим завдавши ОСОБА_13 майнової шкоди в розмірі 8000 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав та зазначив, що вину у вчиненому визнає в повному обсязі. Пояснив, що злочин вчинив через скрутне матеріальне становище. Крім цього, в судовому засіданні підтвердив встановлені судом обставини.

Потерпіла ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що раніше з обвинуваченим знайома не була. Вказала, що в жовтні 2017 року вона побачила оголошення про оренду квартири, оскільки приїхала до Києва. Домовившись про зустріч з приводу квартири вона зустрілася з ОСОБА_5 та передала йому грошові кошти у розмірі 12 000 грн. після чого останній передав їй ключі які підходили до замка квартири. Через кілька днів вона з подругою приїхала завезти речі, проте ключі до замку вже не підходили. Згодом сусіди повідомили, що вона не одна така та з`ясувалося, що не тільки їй одній здали квартиру.

Потерпіла ОСОБА_12 в судовому засіданні повідомила, що з обвинуваченим вона раніше знайома не була. Вказала. Що вона з чоловіком шукала 2-х кімнатну квартиру, оскільки була вагітна. Увечері вона зателефонувала та домовилася про зустріч. Квартира їй сподобалася та вони підписали договір, віддавши грошові кошти у сумі 16 000 грн.. після чого отримали ключі. Приїхавши до квартири, ключі до дверей не підійшли, на що сусіди повідомили про шахрайські дії з квартирою.

Потерпіла ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що з обвинуваченим вона раніше знайома не була. Вона, знайшовши на сайті «ОЛХ» оголошення про оренду квартири, домовилася про зустріч для її перегляду. Зазначила, що передала ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 2 000 грн. після чого він передав їй ключі від квартири. Поїхавши до квартири вона з`ясувала, що ключі до квартири не підходять. Після цього вона дізналася, що ОСОБА_5 являється шахраєм.

Крім показань потерпілих у судовому засіданні, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України підтверджується дослідженими судом письмовими доказами, які долучені до матеріалів кримінального провадження, а саме:

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.10.2023 (т. 2 а.с. 22-24);

-протоколом огляду речей від 23.10.2023 року (т. 2 а.с. 26-31);

-протоколом огляду речей від 06.11.2023 (т. 2 а.с. 50-54);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.10.2023 (т. 2 а.с. 56-58);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.10.2023 (т. 2 а.с. 91-92);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.11.2023 (т. 2 а.с. 107-109);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.10.2023 (т. 2 а.с. 140-142);

-протоколом огляду місця події від 23.10.2023 (т. 2 а.с. 144-147);

-протоколом огляду предметів від 06.11.2023 (т. 2 а.с. 148-150);

-протоколом огляду документів від 20.11.2023;

-протоколом додаткового огляду вилучених речей від 26.10.2023;

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена сукупністю належних, допустимих та достовірних доказів, безпосередньо досліджених судом у судовому засіданні. Досліджені докази є взаємозв`язаними між собою і суд вважає їх достатніми для визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за яким він обвинувачується, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) вчиненим повторно.

Стандарт доведення винуватості поза розумним сумнівом в контексті рішень Європейського суду з прав людини означає, що сукупність обставин справи встановлена під час судового розгляду, виключає будь яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є не тяжким злочином, особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, посткримінальну поведінку обвинуваченого, його спосіб життя, та те, що останній раніше судимий, а також враховує його вік та стан здоров`я.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом визнає рецидив злочинів.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

У правовій державі покарання передусім є виправним та превентивним засобом, в якій має використовуватись не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи.

На реалізацію принципу, встановленого частиною другою статті 61 Конституції України, згідно з яким юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, спрямовані положення статті 65 КК України. Зазначений принцип, зокрема, конкретизовано у положеннях Кримінального кодексу України щодо системи покарань, звільнення від кримінальної відповідальності, звільнення від покарання та його відбування, у тому числі призначення більш суворого покарання.

Керуючись загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання.

Призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину та передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Виходячи з мети покарання й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Тобто, кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання, яке застосоване до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути справедливим, тобто таким, що відповідає як тяжкості вчиненого кримінального правопорушення так і конкретним обставинам його вчинення, а також особливостям особистості злочинця.

Вищевказана позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.05.2023 винесеній за результатами розгляду справи № 135/563/22.

Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та межі покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Такий висновок узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (рішення у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року) (рішення Конституційного Суду України від 26 січня 2011 року № 1-рп/2011).

Санкція ч. 2 ст. 190 КК України передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, наявністю встановлених судом пом`якшуючої та обтяжуючої обставин, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого та його посткримінальну поведінку, позицію сторони обвинувачення в частині призначення обвинуваченому покарання, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що обвинуваченого ОСОБА_5 засуджено до реального відбування покарання суд вважає необхідним обрати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, та взяти його під варту в залі суду негайно.

Цивільний позов в межах даного кримінального провадження не заявлено.

У порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Керуючись ч. 2 ст. 190 КК України, ст. ст. 100, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою та взяти його під варту в залі суду негайно.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

Речові докази у кримінальному провадженні: що зберігаються в матеріалах кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Після набрання вироком законної сили, речові докази у кримінальному провадженні, а саме: зв`язку ключів (ключ від квартири, магнітний ключ), що передані на зберігання до камери схову Дніпровського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 04-03620 від 10.11.2023) - знищити.

Відповідно до ч. 3 ст. 376 КПК України, роз`яснити ОСОБА_5 право на звернення з клопотанням про помилування та право на ознайомлення з журналом судового засідання, а також подачу на нього своїх зауважень.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя