УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року, слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання слідчого 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 , за погодження прокурора третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000350, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.04.2024 за підозрою громадянина України ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110-2, ч. 1 ст. 111-2 КК України та за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

21 жовтня 2024 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання слідчого 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 , за погодження прокурора третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000350, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.04.2024 за підозрою громадянина України ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110-2, ч. 1 ст. 111-2 КК України та за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, виявленого та вилученого за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки Iphone 13 Pro Max, IMEI: НОМЕР_1 з сім-карткою мобільного оператора «Vodafonе» з тел моб НОМЕР_2 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що слідчими Головного слідчого управління СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000350 від 19.04.2024 за підозрою громадянина України ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110-2, ч. 1 ст. 111-2 КК України та за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з травня 2014 року по травень 2020 року де-юре являвся засновником та керівником «Общества с ограниченой ответственностью» (далі - ООО) «ОСНОВА», а в подальшому з травня 2020 року по т.ч. керівником ООО «ОСНОВА» де-факто, що спеціалізується на виробництві та дистрибуції металопластикових вікон, дверей, аксесуарів до них, металевих дверей, алюмінієвих дверей та вікон, їх конструкцій, засклення балконів та лоджій, відливів, підвіконь, жалюзів воріт, хвірток, павільйонів для басейнів. Так, 14.05.2014 громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрував ООО «ОСНОВА» відповідно до російського законодавства на тимчасово окупованій території АР «Крим», за адресою: АДРЕСА_2 , отримавши присвоєний «основной государственный регистрационный номер» (далі - ОГРН) - НОМЕР_3 та «идентификационный номер налогоплательщика» (далі - ИНН) - . «Генеральним директором» ООО «ОСНОВА» з 14.05.2014 був громадянин України ОСОБА_5

16.10.2024, на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 10.10.2024, за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, під час якого було виявлено і вилучено предмети, які мають значення для досудового розслідування.

Постановою слідчого від 16.10.2024 вищевказані предмети, речі та документи, відшукані та вилучені в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

На підставі наведеного та враховуючи, що вилучене майно має статус речового доказу у кримінальному провадженні, з метою його належного збереження у кримінальному провадженні, слідчий просить накласти арешт на вищевказане майно.

Прокурор та слідчий в судове засідання не прибули, між тим слідчий, направив до Шевченківського районного суду м.Києва заяву, у якій просив проводити судове засідання без їх участі. Крім того, до заяви долучив рапорт, відповідно до якого власники майна належним чином повідомлені про дату та час судового засідання та копію ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку.

Власник майна у судове засідання, будучи належним чином повідомленим не прибув, заяв чи клопотань до суду не направляв.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, суд встановив, що слідчими Головного слідчого управління СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000350 від 19.04.2024 за підозрою громадянина України ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110-2, ч. 1 ст. 111-2 КК України та за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

16.10.2024, на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від 10.10.2024, за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук, під час якого було виявлено і вилучено предмети, які мають значення для досудового розслідування.

Постановою слідчого від 16.10.2024 вищевказані предмети, речі та документи, відшукані та вилучені в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за обставинами вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження вилученого майна, яке відповідає ознакам речових доказів згідно ст. 98 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту вилученого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170-173, 309-310, 392-393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого 1 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_3 , за погодження прокурора третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на виявлене та вилучене за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки Iphone 13 Pro Max, IMEI: НОМЕР_1 з сім-карткою мобільного оператора «Vodafonе» з тел моб НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_8