Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/841/23
Провадження № 1-в/499/20/24
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні подання

12 вересня 2024 року смт Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі суду, подання від 21 серпня 2024 року, стосовно засудженого ОСОБА_3 (далі також засуджений), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеса, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та фактично проживаючого в квартирі АДРЕСА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

1. Суть питання, що вирішується ухвалою таке.

21 серпня 2024 року заступник начальника Пересипського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_4 (далі також інспектор) подала до суду подання про усунення суперечень, які виникли під час виконання вироку, в якому зазначила таке: Іванівський районний суд Одеської області вироком від 26 лютого 2024 року визнав засудженого винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого статтею 336 КК та призначив покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК звільнив від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку тривалістю три роки з встановленням обов`язків (далі також вирок від 26 лютого 2024 року); 21 червня 2024 року вирок від 26 лютого 2024 року направлений на виконання до Пересипського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області; на засудженого покладений обов`язок «виконувати заходи передбачені пробаційною програмою, до якої мають бути обов`язково включені заняття з української мови та літератури, історії України»; натомість пунктом 4 частини 3 статті 76 КК на осіб звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти такі обов`язки «виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою»; просить усунути суперечності щодо встановленого обов`язку відповідно до пункту 4 частини 3 статті 76 КК (далі також подання від 21 серпня 2024 року, подання).

Суд вирішує питання за поданням.

2. Суд щодо неприбуття в судове засідання сторін, зазначає таке.

Інспектор до судового засідання не з`явилася, про причини свого неприбуття суд не повідомила, повідомлена належно про час, дату та місце розгляду справи.

Прокурор просила вирішити подання за розсудом суду.

Засуджений та його захисник адвокат ОСОБА_5 до судового засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв та клопотань до суду не подавали, хоча повідомлені про час, дату та місце судового розгляду справи.

З урахуванням приписів частини 5 статті 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

3. Положення закону, якими суд керувався такі.

3.1. Якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст (частина 1 статті 380 КПК).

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку (пункт 14 частини 1 статті 537 КПК).

Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом (частина 1 статті 539 КПК).

3.2. Пробаційна програма - програма, що призначається за рішенням суду особі, засудженій до пробаційного нагляду, або особі звільненій від відбування покарання з випробуванням, та передбачає комплекс заходів, спрямованих на корекцію соціальної поведінки або її окремих проявів, формування соціально сприятливих змін особистості, які можливо об`єктивно перевірити (пункт 7 частини 1 статті 2 Закону України «Про пробацію»).

Під час вирішення питання про застосування до особи пробації суд бере до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення та соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого або засудженого, яку готує персонал органу пробації або адміністрація установи виконання покарань (частина 1 статті 7 Закону України «Про пробацію»).

До реалізації пробаційних програм можуть залучатися підприємства, установи та організації незалежно від форми власності (частина 4 статті 10 Закону України «Про пробацію»).

Соціально-виховна робота проводиться за індивідуальним планом роботи із засудженим з урахуванням оцінки ризиків повторного вчинення кримінальних правопорушень та передбачає диференційований підхід під час надання консультативної, психологічної та інших видів допомоги, сприяння працевлаштуванню, залучення до навчання, участь у виховних заходах та соціально корисній діяльності, проведення індивідуально-профілактичної роботи (частина 2 статті 13 Закону України «Про пробацію»).

Суб`єкти пробації зобов`язані: виконувати встановлені законом та покладені на них рішенням суду обов`язки; не вчиняти правопорушень; виконувати законні вимоги персоналу органу пробації; надавати достовірну інформацію персоналу органу пробації (частина 1 статті 17 Закону України «Про пробацію»).

Орган пробації у межах своїх повноважень організовує: забезпечення суду досудовими доповідями про обвинувачених; здійснення нагляду за засудженими; виконання покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт, пробаційного нагляду; реалізацію пробаційних програм стосовно осіб, засуджених до пробаційного нагляду, звільнених від відбування покарання з випробуванням; соціально-виховну роботу із засудженими; підготовку до звільнення засуджених, які відбувають покарання у виді обмеження волі та позбавлення волі на певний строк (частина 1 статті 18 Закону України «Про пробацію»).

Орган пробації під час виконання покладених на нього завдань взаємодіє в установленому цим Законом та іншими нормативно-правовими актами порядку з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями (частина 1 статті 21 Закону України «Про пробацію»).

3.3. Метою реалізації пробаційних програм є виправлення суб`єктів пробації, звільнених від відбування покарання з випробуванням, засуджених до пробаційного нагляду, на яких судом покладено обов`язок проходження пробаційних програм (далі - суб`єкти пробації), запобігання вчиненню ними повторних кримінальних правопорушень (пункт 2 Порядку розроблення та реалізації пробаційних програм, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 року № 24, далі також Порядок).

Покладення на суб`єкта пробації обов`язку проходження пробаційної програми здійснюється судом відповідно до пункту 4 частини другої статті 76 Кримінального кодексу України (пункт 5 Порядку).

Проект пробаційної програми повинен містити завдання, функції, ознаки цільової групи, на яку спрямована така програма, інформацію про навички та знання, яких може набути суб`єкт пробації за результатами проходження зазначеної програми, ресурси, необхідні для її реалізації, зміст заходів, а також порядок проходження пробаційної програми і оцінки результатів проходження (пункт 8 Порядку).

Проекти пробаційних програм, зміни до них з урахуванням завдань, визначених у таких програмах, надсилаються Мін`юстом для вивчення, надання зауважень і пропозицій до Мінсоцполітики, МОЗ, МОН, МВС, Мінмолодьспорту, Національної поліції, Академії Державної пенітенціарної служби, Національної академії педагогічних наук, Національної академії медичних наук (пункт 13 Порядку).

Реалізація пробаційних програм здійснюється уповноваженим органом з питань пробації (пункт 13 Порядку).

Уповноважений орган з питань пробації може залучати до реалізації пробаційних програм волонтерів пробації, підприємства, установи та організації незалежно від форми власності (пункт 15 Порядку).

3.4. Реалізація пробаційних програм щодо засуджених до покарання у виді пробаційного нагляду, або осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, на яких судом покладено такий обов`язок (далі - суб`єкт пробації), забезпечується уповноваженим органом з питань пробації (далі - орган пробації) (пункту 1 Переліку заходів щодо реалізації пробаційних програм, затвердженої наказ Міністерства юстиції України 28 березня 2018 року, № 926/5, далі також Перелік).

Орган пробації забезпечує подання до суду, у межах територіальної юрисдикції якого він розташований, інформації про затверджені пробаційні програми, визначені в них завдання, зміст заходів, оцінку результатів реалізації пробаційної програми, іншої додаткової інформації про пробаційні програми, а також наявність фахівців, які пройшли відповідне навчання щодо реалізації пробаційних програм (абзац пункт 2 Переліку).

У день отримання рішення суду, який поклав на суб`єкта пробації обов`язок проходження пробаційної програми, керівник органу пробації доручає представнику персоналу органу пробації, який пройшов відповідне навчання, реалізацію пробаційної програми (далі - куратор пробаційної програми). Якщо вид пробаційної програми судом не визначено, його визначає куратор пробаційної програми з урахуванням результатів оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення (пункт 3 Переліку).

4. Мотиви постановлення ухвали такі.

Системний аналіз норм зазначених у пункті 3 мотивувальної частини цієї ухвали свідчить, що виконання покарання за вироком суду та реалізація пробаційних програм забезпечується уповноваженим органом з питань пробації. Уповноважений орган з питань пробації може залучати до реалізації пробаційних програм волонтерів пробації, підприємства, установи та організації незалежно від форми власності та взаємодіяти з державними органами, зокрема й з Міністерством освіти і науки України, Національної академії педагогічних наук тощо (далі органи).

Пробаційною програмою є програма, що призначається за рішенням суду особі, звільненій від відбування покарання з випробуванням, та передбачає комплекс заходів, спрямованих на корекцію соціальної поведінки або її окремих проявів, формування соціально сприятливих змін особистості, які можливо об`єктивно перевірити.

Орган пробації проводить за індивідуальним планом залучення засудженого до навчання, виховних заходів, індивідуально-профілактичної роботи тощо.

Натомість інспектор не додала до подання жодних доказів щодо реалізації пробаційної програми способом залучення або взаємодії з відповідальними органами, щоб забезпечити навчання засудженого, й відповідно виконання ним обов`язків за вироком від 26 лютого 2024 року.

Одночасно інспектор у поданні не зазначила конкретні причини, за яких вона просить усунути суперечності щодо встановленого засудженому обов`язку передбаченому пунктом 4 частини 3 статті 76 КК, та обставин неможливості виконання засудженим заходів передбачених пробаційної програмою, до якої мають бути обов`язково включені заняття з української мови та літератури, історії України.

5. Висновок суду такий.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку щодо необхідності відмови в задоволенні подання.

Керуючись статтями 9, 372, 539 КПК, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні подання від 21 серпня 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 12 вересня 2024 року.

СуддяОСОБА_6