ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/6382/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1305/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст. 286 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 березня 2024 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 0000784 від 11.07.2023, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 березня 2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, фізичної особи - підприємця, не одруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого, визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, та призначено йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 (два) роки. Строк основного покарання у виді обмеження волі ОСОБА_6 відраховується з дня прибуття і постановки на облік у виправному центрі. До набрання вироком законної сили застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 5 статті 194 КПК України, а саме: прибувати за викликом до суду, а у разі неможливості прибути - завчасно повідомити про це суд; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання. Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 в якості відшкодування моральної шкоди 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень та процесуальні витрати на правову допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України процесуальні витрати за проведене у кримінальному провадженні експертне дослідження в розмірі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять). Згідно вироку ОСОБА_6 20.06.2023, приблизно о 14.05 год. керував технічно справним автомобілем "Renault Master", р.н. НОМЕР_1 , та рухався по пров. Сімферопольському з боку вул. Великої Гончарівської, в напрямку вул. Конєва в м. Харкові. В цей час ОСОБА_6 , при виїзді на перехрестя нерівнозначних доріг, на вул. Конєва, яка являється головною по відношенню до пров. Сімферопольського, діючи необережно, проігнорував вимоги дорожнього знака 2.1 "Дати дорогу", не дав дорогу велосипедисту ОСОБА_7 , який керував велосипедом "Streetster Bakerstreet" та під`їжджав до нерегульованого перехрестя по головній дорозі - вул. Конєва з боку вул. Полтавський шлях, з лівої сторони, відносно напрямку руху автомобіля "Renault Master", р.н. НОМЕР_1 та допустив з ним зіткнення, чим порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху а також вимоги розділу 33 "Дорожні знаки" п. 2 "Знаки пріоритету" Правил дорожнього руху, а саме дорожнього знаку "2.1 Дати дорогу", згідно з якими: - пункт 16.11 "На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху»; - пункт 2.1 розділу 33 «дорожній знак «Дати дорогу». Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі». У зв`язку з вказаною дорожньо-транспортною пригодою велосипедист ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. Висновком комплексної судово-медичної та автотехнічної експертизи встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження - закритий вбитий перелом голівки променевої кістки лівої руки без зміщення; садна верхніх кінцівок; закриту черепно-мозкову травму у формі струсу головного мозку з легкими клінічними проявами і забитою раною тім`яної ділянки зліва. З вказаних тілесних ушкоджень закритий вбитий перелом голівки променевої кістки лівої руки без зміщення відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я, яка перевищує 3 тижні, а інші тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень. Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи дії водія автомобіля "Renault Master", р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 не відповідали вимогам п. 16.11 Правил дорожнього руху, а також вимогам розділу 33 "Дорожні знаки" п. 2 "Знаки пріоритету" Правил дорожнього руху, а саме дорожнього знаку "2.1 Дати дорогу", і, з технічної точки зору, знаходилися у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_6 виразилися в тому, що він при виїзді на перехрестя нерівнозначних доріг, на вул. Конєва в м. Харкові, яка являється головною по відношенню до пров. Сімферопольського, діючи необережно, проігнорував вимоги дорожнього знака 2.1 "Дати дорогу", не дав дорогу велосипедисту ОСОБА_7 , який керував велосипедом "Streetster Bakerstreet та під`їжджав до нерегульованого перехрестя по головній дорозі - вул. Конєва з боку вул. Полтавський шлях та допустив з ним зіткнення, що спричинило вищевказані наслідки. До початку апеляційного розгляду від обвинуваченого ОСОБА_6 надійшла заява, в якій він просить вирок суду скасувати, звільнити його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із примиренням із потерпілим, про що надає мирову угоду, укладену 20.08.2024 з потерпілим ОСОБА_7 . Від захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 надійшло клопотання, в якому він просить проводити судовий розгляд без його участі та задовольнити подану обвинуваченим заяву про його звільнення від кримінальної відповідальності. Заслухавши суддю - доповідача, пояснення обвинуваченого, який підтримав своє клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із примиренням з потерпілим, думку прокурора, яка не заперечувала проти задоволення клопотання, потерпілого, який підтримав клопотання обвинуваченого про його звільнення від кримінальної відповідальності, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши оскаржуваний вирок, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання обвинуваченого про його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України підлягає задоволенню, а апеляційна скарга його захисника - частковому задоволенню, виходячи з наступного. Висновки суду відносно фактичних обставин справи та кваліфікації дій обвинуваченого апелянтом не заперечуються. Суд апеляційної інстанції приймає до уваги, що згідно з положеннями частини 4 статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. При цьому, колегія суддів враховує, що відповідно до частини 3 статті 285 КПК України у разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку. Зважаючи на принцип диспозитивності, що закріплений у пункті 19 частини 1 статті 7, статті 26 КПК України, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, те, що обрання тієї чи іншої лінії процесуальної поведінки залежить від вибору самого обвинуваченого, колегія суддів, приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого про його звільнення від кримінальної відповідальності підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до частини 1 статті 285 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Згідно з положеннями статті 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду. Відповідно до частини 4 статті 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років. Санкція частини 1 статті 286 КК України передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років. Таким чином, кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 286 КК України, у вчинені якого ОСОБА_6 визнаний винуватим оскаржуваним вироком, згідно частини 2 статті 12 КК України є необережним нетяжким злочином. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений є особою, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності. Крім того, обвинувачений примирився з потерпілим, повністю відшкодував потерпілому завдану останньому шкоду, потерпілий не має до обвинуваченого жодних претензій, що було підтверджено потерпілим шляхом укладення між ним та обвинуваченим мирової угоди, а також в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, у зв`язку із чим потерпілий не заперечував проти звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності. З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, суд апеляційної інстанції вважає, що у справі наявні умови звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 286 КК України на підставі статті 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим. Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження. Оскільки обвинувачений просить звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України, відсутні підстави для проведення судового провадження в повному обсязі в загальному порядку, у зв`язку з чим колегія суддів не надає оцінки доводам апеляційної скарги захисника щодо необхідності звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням. Разом з тим, враховуючи, що апеляційне провадження було відкрито саме за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого, суд апеляційної інстанції вважає, що вказана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Відповідно до статті 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження. За наведених обставин суд апеляційної інстанції доходить висновку, що клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України, яке підтримано потерпілим, підлягає задоволенню, вирок суду - скасуванню, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за частиною 1 статті 286 КК України - закриттю. Разом з тим, суд апеляційної інстанції зауважує щодо необхідності стягнення саме з обвинуваченого процесуальних витрат за експертне дослідження, проведене у кримінальному провадженні. Згідно з положеннями частини 1 статті 126 КПК суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. Пунктом 3 частини 1 статті 118 КПК встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів. Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження. За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20), суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого на нереабілітуючих підставах і застосування до нього більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє його від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судової автотехнічної експертизи. Така позиція узгоджується з висновками, що містяться у постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 вересня 2021 року (справа № 342/1560/20, провадження № 51-2331км21), від 01 лютого 2024 року (справі № 930/497/23, провадження № 51-4798км23). У зв`язку із наведеним, з ОСОБА_6 належить стягнути на користь держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України процесуальні витрати за проведене у кримінальному провадженні експертне дослідження в розмірі 1912 гривень. Керуючись ст. 404,405, 284, 417 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 - задовольнити частково. Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України - задовольнити. Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 286 КК України на підставі статті 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим. Вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 березня 2024 року стосовно ОСОБА_6 - скасувати. Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України - закрити. Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України процесуальні витрати за проведене у кримінальному провадженні експертне дослідження в розмірі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) гривень. Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: