Справа № 478/1317/24 Провадження № 1-в/478/363/2024
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 жовтня 2024 року. Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» про приведення вироків у відповідність до Закону України « Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Миколаївської області, м. Миколаїв та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, громадянина України, засудженого: 08.05.2023 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 185 КК України, з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі,
У вересні 2024 року начальник Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» звернувся до суду із вказаним поданням відносно засудженого ОСОБА_4 , в якому просив суд вирішити питання щодо приведення вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.05.2023 року, за яким останнього засудженого за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі та вироку Заводського районного суду від 21.10.2021 року, за яким останнього засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».
Подання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 було засуджено вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.05.2023 року до 5 років позбавлення волі за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Вказаний засуджений відбуває покарання в ДУ «Казанківська виправна колонія (№ 93)», початок строку: 13.08.2021 року, кінець строку: 13.08.2026 року.
09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18.07.2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна), який поліпшує становище засудженого скасовуючи кримінальну відповідальність за вчинене ним діяння.
В судовому засіданні прокурор подання підтримав частково, просив звільнити засудженого ОСОБА_4 за епізодами таємного викрадення майно.
В судове засідання інші учасники судового провадження не з`явились, згідно поданої заяви засуджений просив суд провести розгляд подання без його участі.
Виходячи з абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Розглянувши подання, дослідивши матеріали особової справи, судом встановлено наступне.
Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.10.2021 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. Цим же вироком, на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 24.09.2020 року та визначене остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць. Строк покарання рахується з 13.08.2021 року.

Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.05.2023 року ОСОБА_4 визнано винним за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю цього злочину та злочину, за вчинення якого ОСОБА_4 було засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.10.2021 року шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Зі змісту вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.05.2023 року, судом встановлено, ОСОБА_4 було вчинено вісім епізодів крадіжки протягом 2021 року, а саме:

- в ніч з 27 на 28 червня 2021 року ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення майна (автомобільної магнітоли) на суму 874,75 грн.;

- у період часу з 08 по 09 липня 2021 року ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення майна на суму 3448,84 грн. (акумулятор, GPS-трекер, зарядний пристрій, акустична система, домкрат, пускові дроти, протиугонна сигналізація);

- 13.07.2021 року ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення майна на суму 1070,00 грн. (автомобільна магнітола, акустична система);

- 01.08.2021 року ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення майна на суму 1191,67 грн. (магнітола, механічний насос, дві музичні колонки);

- в ніч з 01 на 02 серпня 2021 року ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення майна на суму 303,75 грн. (рибацьке приладдя, серед якого катушка, мобільний телефон);

- в ніч з 01 на 02 серпня 2021 року ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення майна на суму 4 750,00 грн. (пульт управління мультитемпературною холодильною установкою виробництва);

- в ніч з 01 на 02 серпня 2021 року ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення майна на суму 960,00 грн. (насос радянського виробництва, кутова шліфувальна машинка);

- 11.08.2021 року ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення майна на суму 2 226,07 грн. (акустична система (2 колонки), набір голівок, стартові дроти, гідравлічний одноштоковий домкрат, набір ріжково-накидних ключів).

Встановивши наведені обставини. суд враховує наступне.

Відповідно до з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч. 2 і 3 ст. 74 КК України.

Відповідно п. 2 ч. 2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини 3 ст. 57, ч. 1 ст. 58, ч. 1 ст. 62 КК України), 11, 13, 13-2 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно з ч. 6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09.08.2024 року набув чинності Закон України від 18.07.2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Частиною 1 ст. 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2270 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX та ст. 5 КК України, розмір вартості майна, за яке настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, станом на 2021 рік, відтепер становить 2270 грн. (1120*2=2270).

Як вбачається з вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.05.2023 року, то ОСОБА_4 було вчинено вісім епізодів крадіжки, у п`ятьох з яких, вартість викраденого майна становила менше 2270,00 грн.

З огляду на наведене, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, та звільнити від покарання ОСОБА_4 призначеного йому вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.05.2023 року за наступними епізодами, що були ним скоєнні: в ніч з 27 на 28 червня 2021 року на суму 874,75 грн.; 13.07.2021 року на суму 1070,00 грн.; 01.08.2021 року на суму 1191,67 грн.; в ніч з 01 на 02 серпня 2021 року на суму 303,75 грн.; в ніч з 01 на 02 серпня 2021 року на суму 960,00 грн.; 11.08.2021 року на суму 2 226,07 грн.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_4 відбуває покарання за вчинення діянь, які мали місце в 2021 року, та відносно деяких епізодів кримінальна караність законом усунена, суд дійшов висновку, що подання ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» підлягає задоволенню частково, а саме: ОСОБА_4 слід звільнити від покарання за наведеними вище епізодами, що не звільняє його від призначеного покарання в цілому за іншими епізодами крадіжки, визначеними вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.05.2023 року, не змінює та не скасовує вказаний вирок в частині призначеного покарання. У зв`язку з цим, будь-якої невідповідності між вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.05.2023 року та вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.10.2021 року не виникають.

Таким чином, суд, на підставі ст. 58 Конституції України, ст. 5 , ч. 2 ст. 74 КК України, Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» та керуючись ст.ст.336, 537,539 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» про приведення вироку у відповідність до Закону України « Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 08.05.2023 року за ч. 3 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння за епізодами, що були ним скоєнні: в ніч з 27 на 28 червня 2021 року на суму 874,75 грн.; 13.07.2021 року на суму 1070,00 грн.; 01.08.2021 року на суму 1191,67 грн.; в ніч з 01 на 02 серпня 2021 року на суму 303,75 грн.; в ніч з 01 на 02 серпня 2021 року на суму 960,00 грн.; 11.08.2021 року на суму 2 226,07 грн.

В задоволенні іншої частини подання відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя