УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000732 від 07.09.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 307, ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307, ч.ч. 1,2 ст. 320 КК України

ВСТАНОВИЛА

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000732 від 07.09.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 307, ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307, ч.ч. 1,2 ст. 320 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що Слідчим управлінням ГУ Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000732 від 07.09.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 307, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч.ч. 1, 2 ст. 320 КК України. Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Київської обласної прокуратури.

31.08.2024 в період часу з 07:40 до 11:45 старший слідчий ОВС СУ ГУНП в Київській області майор поліції ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва № 761/28896/24 № 1-кс/761/18973/2024 від 08.08.2024, проведено обшук під час якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон Samsung Galaxy A12 червоного кольору в чохлі чорного кольору IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з карткою мобільного оператора НОМЕР_3 ,

- мобільний телефон realme ui, чорного кольору в прозорому чохлі IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 з сім-картками: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ;

- препарат GABAPENTIN 6 баночок по 300 мг, 6 баночок по 100 мг;

- картка для виплат НОМЕР_8 ,

- посвідчення НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_7 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 2103 д.н.з НОМЕР_10 на Ім`я ОСОБА_8 ;

- талон на мопед YAMAHA, на ім`я ОСОБА_7 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу OPEL VECTRA д.н.з. НОМЕР_11 на ім`я ОСОБА_9 ;

- патрони EVO TRAINING, в кількості 6 шт., патрони САМО Захист 12x70 в кількості 15 шт., 1 патрон калібру 7x62, патрони 5x45 в кількості 2 шт.,один патрон 9 мм;

- пластиковий кейс з таблетками різної форми і кольору, в кількості 10 шт., одна ампула димедролу 3 білі таблетки круглої форми, 2 зелені таблетки;

- копія листка призначень на ім`я ОСОБА_10 ;

- ноутбук DELL, чорного кольору, номер 0 , S/N:9SPN262 з зарядним пристроєм;

- паспорт НОМЕР_13 на ім`я ОСОБА_10 для виїзду за кордон;

- флеш-карта, сріблястого кольору;

- паспорт НОМЕР_14 , на ім`я ОСОБА_11 ;

- паспорт ОСОБА_10 НОМЕР_21;

- паспорт ОСОБА_12 НОМЕР_22 та ІПН НОМЕР_15 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу RENAULT д.н.з. НОМЕР_16 ;

- банківські картки НОМЕР_17 та НОМЕР_18 ;

- ноутбук Lenovo, чорного кольору з зарядним пристроєм;

- ноутбук HP, S/N: 5CD746DNHO з зарядним пристроєм;

- мобільний телефон Xiomi M2006C3LG, IMEI 1: НОМЕР_19 , IMEI2: НОМЕР_20 .

31 серпня 2024 року вказані предмети (майно) визнані речовими доказами про що винесено відповідну постанову.

Як зазначає слідчий у клопотанні, наразі в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке вилучено 31.08.2024 за місцем проживання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки є вагомі підстави вважати, що вищевказані речі, предмети та документи самостійно або в сукупності з іншими доказами мають суттєве значення для документування протиправної діяльності та встановлення істини по даному кримінальному провадженню.

Слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі, зазначив, що в ході проведення обшуку було вилучено речі та документи, які мають доказове значення в даному кримінальному провадженні та визнані речовими доказами, вказав, що наразі не проведено повний огляд технічних засобів, постановою слідчого призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу, просив клопотання задовольнити, а також долучив додаткові документи.

Адвокат ОСОБА_13 не заперечувала щодо накладення арешту на мобільні телефони, щодо накладення арешту на документи та карту для виплат, зазначила, що не зрозуміло яке саме доказове значення вони мають в межах даного кримінального провадження. Крім того вказала, що ноутбук Lenovo, чорного кольору з зарядним пристроєм; ноутбук HP, S/N: 5CD746DNHO з зарядним пристроєм; мобільний телефон Xiomi M2006C3LG, IMEI 1: НОМЕР_19 , IMEI2: НОМЕР_20 , належать донці ОСОБА_14 , яка наразі проживає за кордом, тому в цій частині заперечувала проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників, дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, документи, що долучено в судовому засіданні, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Слідчою суддею встановлено, що Слідчим управлінням ГУ Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000732 від 07.09.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 307, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч.ч. 1, 2 ст. 320 КК України. Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Київської обласної прокуратури.

31.08.2024 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08.08.2024, справа №761/28896/24, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено речі та документи, які 31.08.2024 постаново старшого слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_15 , визнано речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

31.08.2024 ОСОБА_12 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.

31.08.2024 ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.

04.09.2024 постановою ст. слідчого в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч.3 ст.132 КПК України застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Аналіз матеріалів клопотання дозволяє стверджувати про належний рівень обґрунтованості тверджень слідчого про те, що має місце вчинення кримінального правопорушення необхідного ступеня тяжкості.

Слідчий заявляє метою арешту майна є збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відтак належить врахувати положення ч. 11 ст. 170 КПК України, відповідно до якої заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, а також ч. 4 ст. 173 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. Вказані обставини, разом із розумністю та співрозмірністю обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя оцінюватиме за допомогою критеріїв, що випрацювані практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Усталена практика ЄСПЛ свідчить, що правомірність втручання у здійснення права власності з боку держави оцінюється з урахуванням того, що таке втручання повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»). Поняття загального (суспільного) інтересу, якому слугувало втручання у право власності під час кримінального провадження, ЄСПЛ пов`язує із видом застосованого заходу обмеження або позбавлення права власності та використовує його у тісному взаємозв`язку з поняттям правомірної мети застосування відповідного заходу. У п. 188 рішення ЄСПЛ по справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04) вказано, що накладення арешту на речові докази може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

При цьому слідчий суддя, дослідивши клопотання, долучені до нього матеріали кримінального провадження не знаходить у висновках органу досудового розслідування та слідчого при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Разом з тим, можна дійти висновку, що клопотання слідчого відповідає вимогам та меті кримінального процесуального законодавства, оскільки існує сукупність підстав вважати, що речі та документи виявлені та вилучені в ході проведення обшуку 31.08.2024, за адресою: АДРЕСА_1 , можуть мати доказове значення в даному кримінальному провадженні, а також містити відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, вилучені під час обшуку мобільні телефони та ноутбуки, а також інформація, що на них міститься може мати доказове значення у кримінальному провадженні, що узгоджується з положеннями ст. 168 КПК України.

В той же час, в судовому засіданні слідчим не підтверджено та таких обґрунтувань не наведено у самому клопотанні, що картка для виплат НОМЕР_8 , посвідчення НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_7 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 2103 д.н.з НОМЕР_10 на Ім`я ОСОБА_8 ; талон на мопед YAMAHA, на ім`я ОСОБА_7 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу OPEL VECTRA д.н.з. НОМЕР_11 на ім`я ОСОБА_9 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу RENAULT д.н.з. НОМЕР_16 ; банківські картки НОМЕР_17 та НОМЕР_18 , є засобом та предметом вчинення кримінального правопорушення, або набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, що є підставою для відмови у арешті.

Разом з тим, обов`язок органу досудового розслідування/прокурора надати відповіде підтвердження про їх відповідність положенням ст. 98 КПК України, а саме, що вилучені під час обшуку речі є засобами та предметами вчинення кримінального правопорушення, пов`язаними з їх незаконним обігом та набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Доказів настання невиправданих негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у межах даного клопотання слідчого слідчим суддею не встановлено.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом якого здійснюється розслідування у даному кримінальному провадженні, що слідча суддя дійшла висновку, що наявні достатні підстави для часткового задоволення даного клопотання та застосування ініційованого слідчим заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, шляхом заборони розпорядження та користування, в той же час в іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 168, 170-173, 309, 395, частиною другою статті 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 31.08.2024 року за місцем проживання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон Samsung Galaxy A12 червоного кольору в чохлі чорного кольору IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з карткою мобільного оператора НОМЕР_3 ,

- мобільний телефон realme ui, чорного кольору в прозорому чохлі IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 з сім-картками: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ;

- препарат GABAPENTIN 6 баночок по 300 мг, 6 баночок по 100 мг;

- патрони EVO TRAINING, в кількості 6 шт., патрони САМО Захист 12x70 в кількості 15 шт., 1 патрон калібру 7x62, патрони 5x45 в кількості 2 шт.,один патрон 9 мм;

- пластиковий кейс з таблетками різної форми і кольору, в кількості 10 шт., одна ампула димедролу 3 білі таблетки круглої форми, 2 зелені таблетки;

- копія листка призначень на ім`я ОСОБА_10 ;

- ноутбук DELL, чорного кольору, номер 0, S/N:9SPN262 з зарядним пристроєм;

- флеш-карту, сріблястого кольору;

- ноутбук Lenovo, чорного кольору з зарядним пристроєм;

- ноутбук HP, S/N: 5CD746DNHO з зарядним пристроєм;

- мобільний телефон Xiomi M2006C3LG, IMEI 1: НОМЕР_19 , IMEI2: НОМЕР_20 , із забороною розпорядження та користування.

В іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч.3 ст. 169 КПК України, слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідча суддя ОСОБА_1