Провадження № 1-кс/344/8358/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , яке погоджено з прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту щодо ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034 від 26.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області розслідується кримінальне провадження №0000034 від 26.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що згідно ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Статтею 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що природні ресурси України є власністю Українського народу. Громадяни України мають право користуватися природними ресурсами України відповідно до цього та інших законів.

Надра частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння (ст. 1 Кодексу України про надра).

Статтями 4 та 19 Кодексу України про надра передбачено, що надра надаються тільки у користування. Надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Разом з тим, згідно ст. 56 Кодексу України про надра, однією із основних вимог в галузі охорони надр, зокрема, є: додержання встановленого законодавством порядку надання надр у користування і недопущення самовільного користування надрами; охорона родовищ корисних копалин від затоплення, обводнення, пожеж та інших факторів, що впливають на якість корисних копалин і промислову цінність родовищ або ускладнюють їх розробку.

Водним кодексом України визначено, зокрема, поняття «води підземні» та «водокористування». Води підземні води, що знаходяться нижче рівня земної поверхні в товщах гірських порід верхньої частини земної кори в усіх фізичних станах. Водокористування використання вод (водних об`єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об`єктів).

Водокористувачі в залежності від своїх цілей використання води можуть бути первинними та вторинними. Статтею 42 Водного кодексу України визначено, що первинними водокористувачами є ті, які мають власні водозабірні споруди і відповідне обладнання для забору води, а також отримують воду з каналів зрошувальних і осушувальних систем, водосховищ, ставків, водогосподарських систем, каналів та водогонів (водопроводів) міжбасейнового та внутрішньобасейнового перерозподілу водних ресурсів.

Водокористування поділяється на загальне та спеціальне. Спеціальне водокористування це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування.

Відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», підприємство питного водопостачання провадить свою діяльність на підставі таких документів:

- дозволу на спеціальне водокористування або дозволу на користування надрами (у разі використання підземних вод);

- ліцензії на господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення;

- державного акта на право постійного користування або на право власності на землю;

- технічного проєкту на розміщення водопровідних мереж, споруд та устаткування, погодженого і затвердженого в установленому порядку.

Порядок ведення державного обліку водокористування затверджений Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України «Про затвердження Порядку ведення державного обліку водокористування», яке ведеться з метою забезпечення складання державного водного кадастру за розділом «Водокористування», а також систематизації даних про забір та використання вод, скидання зворотних вод та забруднюючих речовин, наявність систем оборотного водопостачання та їх потужність, про діючі системи очищення стічних вод та їх ефективність.

Порядок видачі дозволів на спеціальне водокористування затверджено Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку видачі дозволів на спеціальне водокористування та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 10 серпня 1992 р. № 459». Форма дозволу на спеціальне водокористування та заяви для його отримання, а також форма нормативного розрахунку водокористування і водовідведення затверджуються Міндовкіллям.

Згідно статті 23 Кодексу України про надра, зокрема, землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, окрім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Згідно переліку корисних копалин загальнодержавного значення затвердженого Постановою КМУ №827 від 12.12.1994 року підземні води питні (для централізованого водопостачання) є корисними копалинами загальнодержавного значення.

Так, відповідно до наказу директора КП «Калуська енергетична Компанія» Калуської міської ради №1/03-02 від 11.01.2022 ОСОБА_6 , прийнято на роботу головним інженером КП «Калуська енергетична Компанія».

Відповідно до пункту 1.6. посадових інструкцій головного інженера, головний інженер з поміж іншого в своїй роботі повинен знати та керуватися чинним законодавством України, постановами, розпорядженнями, наказами, методичними, нормативними та іншими керівними матеріалами, які стосуються виробничої діяльності підприємства.

Пунктом 2.1. посадової інструкції головного інженера передбачено, що головний інженер здійснює координацію виробничих процесів КП «Калуська енергетична Компанія».

Відповідно до пункту 3.1. посадової інструкції, головний інженер здійснює координацію та управління щоденною роботою підлеглих.

Пунктом 3.2. посадової інструкцій передбачено, що головний інженер здійснює контроль за ходом виконання виробничих завдань.

Відповідно до пункту 3.20. інструкції, головний інженер здійснює моніторинг основних техніко-економічних показників виробничої діяльності підрозділів.

Таким чином ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді головного інженера КП «Калуська енергетична Компанія» обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій та відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України є службовою особою.

22 жовтня 2021 року на підставі рішення Калуської міської ради та відповідно до Акту було здійснено передачу майна на праві господарського відання від КП «Водотеплосервіс» до КП «Калуська енергетична компанія», зокрема теплових мереж, водяних мереж, каналізаційних мереж, насосних станцій (водяних та каналізаційних) будівель та інших основних засобів.

Рішеннями Калуської міської ради від 25.03.2021 №352, від 16.12.2021 №1106, 31.03.2022 №1327, 28.04.2022 №1370, затверджено типові статути Комунального підприємства «Калуська енергетична Компанія» Калуської міської ради (нова редакція).

Відповідно до п. 3.1 Статуту, Підприємство створене з метою якісного виробництва та реалізації продукції, виконання робіт та надання послуг вартісного характеру з виробництва електроенергії та централізованого водо-теплопостачання, водовідведення.

Предметом діяльності, відповідно до п. 3 Статуту, серед іншого є централізоване водопостачання та водовідведення.

Комунальне підприємство «Калуська енергетична Компанія» Калуської міської ради з 01.11.2021 року надає послуги з централізованого водопостачання, водовідведення та теплопостачання населенню, промисловим підприємствам та організаціям Калуської Територіальної громади з водозаборів поверхневих підземних питних вод (ділянки «Парк», «Хотінь», «Добрівляни» - 65 свердловин, «Вістова» та «Боднарів») , господарського побутового водопостачання м. Калуш та сіл Калуської ТГ.

Зокрема видобуток підземних вод проводиться з:

- Водозабору підприємства ділянка «Добрівляни», свердловини

№1, 2, 49, 357, 4a, 1a, 5.6, 52, 7, 7a, 8, 8a, 9, 10, 53, 11, 14, 15, 54, 16, 59, 60, 61, 62, 56, 17, 17a, 18, 18a, 18б, 55, 19, 48, 20, 20a, 58, 21, 63, 23, 43, 24, 25, 50, 26, 44, 27, 64, 29, 29а, 30, 38, 31, 32, 34, 34, 35, 51, 36, 47, 65, 45, 46;

- ділянка «Вістова»;

- ділянка «Парк», (колодязь №l);

- ділянка «Боднарів».

Головний інженер КП «Калуська енергетична Компанія»

ОСОБА_6 , будучи наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, діючи умисно, порушив встановлені правила охорони надр, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, достовірно знаючи про відсутність у підприємства спеціального дозволу на видобування корисних копалин, у період з 11.01.2022 по 30.10.2022 допустив незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення (підземних вод) із підземних горизонтів водозабору «Добровляни».

20 листопада 2024 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю, с. Негівці, Калуського району, зареєстрованому за адресою АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, з вищою освітою, одруженому, головному інженеру КП «Калуська енергетична Компанія», повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 240 КК України.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: матеріалами перевірки ДЕІ Карпатського округу, висновком екологічної експертизи виконаної експертом Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/109-24/10839-ФХЕД від 06.08.2024 показами свідків, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Прокурор клопотання підтримала з мотивів наведених в ньому, просила клопотання задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечив щодо даного клопотання, вказав, що ризики, які зазначені в клопотанні є не підтверджені. Щодо ризику п.1 зазначеного в клопотанні, на даний час є воєнний стан і виїзд не можливий, є громадянином України, є єдиним годувальником в сім`ї, працює головним інженером на критичному об`єкті, дружина є інвалідом ІІІ групи. Домашній арешт є непропорційним заходом, оскільки працює на об`єкті критичної інфраструктури, ризики п.3 зазначено в клопотанні, щодо впливу на свідків то таке не підтверджено слідчим, оскільки свідок є інспектором, якого підозрюваний навіть не знає, а сам домашній арешт не є перешкодою, він сам зацікавлений у правдивих свідченнях. Щодо ризику перешкоджання кримінальному провадженні, то слід пояснити, що з часу повідомлення про підозру з`являвся завжди, сам бажає ознайомитись із справою, але слідчий у такому (була подана скарга на бездіяльність слідчого).

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечив щодо клопотання водночас пояснив, що до 2021 року КП «Водотеплосервіс» було єдиним підприємством у Калуші. В подальшому відбулась реорганізація, та зупинено видачу документів під час воєнного стану. при цьому підозрюваний був прийняти на роботу в період коли документи перебували на розгляді у відповідних у становах, та з інших обставин, що зазначено в запереченні поданого до клопотання. Просив відмовити в задоволенні даного клопотання та обрати щодо підозрюваного особисте зобов`язання. Також звернув увагу суду, що слідчим в клопотанні зазначено, злочин, передбачений ч. 3 ст. 368 цього Кодексу відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті передбачає максимальне покарання за його вчинення десять років позбавлення волі з конфіскацією майна, однак підозрюваному оголошено підозру за ч.3 ст.240 КК України, санкція статті передбачає, діяння, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені на територіях чи об`єктах природно-заповідного фонду або вчинені за попередньою змовою групою осіб, або вчинені особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, чи службовою особою з використанням службового становища, караються позбавленням волі на строк від трьох до шести років.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали клопотання вважаю наступне.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 усвідомлює про можливість призначення їй судом покарання у вигляді позбавлення волі, в разі доведення її вини в суді. Окрім цього, ОСОБА_6 маючи паспорт громадянина України для виїзду за кордон, у будь який час може покинути місце свого проживання, тим же самим переховуватись від органів досудового розслідування та суду за скоєне ним кримінальне правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки їй в ході досудового розслідування стануть відомі їхні анкетні дані і вона шляхом вмовлянь, погроз зможе впливати на їхні покази, що в свою чергу може зашкодити проведенню досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може не з`являтися на виклик, посилаючись на різні ніби то форс мажорні чи поважні обставини, а також може симулювати хворобу.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

З матеріалів клопотання вбачається, що 20 листопада 2024 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю, с. Негівці, Калуського району, зареєстрованому за адресою АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, з вищою освітою, одруженому, головному інженеру КП «Калуська енергетична Компанія», повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 240 КК України.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: матеріалами перевірки ДЕІ Карпатського округу, висновком екологічної експертизи виконаної експертом Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/109-24/10839-ФХЕД від 06.08.2024 показами свідків, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті передбачає позбавленням волі на строк від трьох до шести років.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

В той же час, прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, зокрема і ризику переховування. Також, як встановлено слідчим суддею підозрюваний всі виклики до слідчого виконував.

Разом із тим, слідчому судді не надано достатніх і переконливих доказів, що підозрюваний має намір незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні.

Слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України приймає до уваги інші дані про особу підозрюваного, зокрема, що підозрюваний має постійне місце проживання, має на утриманні дружину, яка є інвалідом ІІІ групи. Стосовно ризику впливу на свідків вказаний вплив є виключеним оскільки підозрюваний пояснив, що його не знає. Крім того, жодних доказів наміру впливу на будь-кого з учасників кримінального провадження стороною обвинувачення не надано.

З огляду на зазначене слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ссторона захисту просила обрати підозрюваному запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Оскільки, причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якій йому повідомлено, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязаня, з покладанням обов`язків, передбачений ч. 5 ст. 194 КПК України.

Такий вид запобіжного заходу буде достатнім для уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, зокрема можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Частиною другою статті 179 КПК України передбачено, що підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до 20.01.2025 року включно в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками та іншими підозрюваними у цьому ж кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути заснований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 28.11.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_9