Провадження № 1-в/344/379/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника органу з питань пробації ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому подання начальника Івано-Франківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області про звільнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

від призначеного покарання у зв`язку з усуненням законом караності діяння, -

В С Т А Н О В И В:

Начальник Івано-Франківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області звернулася з поданням про звільнення ОСОБА_6 від покарання, призначеного вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 травня 2024 року за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання згідно з ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. В обґрунтування подання покликалася на те, що 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», відповідно до якого викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 51 КУпАП. Якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 51 КУпАП. ОСОБА_6 засуджений за вчинення шахрайства - заволодіння грошовими коштами по окремих епізодах на суму меншу за 2684 грн., тому в цій частині підлягає звільненню від покарання у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Представник органу з питань пробації подання підтримала, покликаючись на викладені в ньому обставини, просила подання задовольнити.

Прокурор проти задоволення подання не заперечив, оскільки вважає, що є всі підстави для звільнення ОСОБА_6 від покарання по епізодам, в яких суми грошових коштів, якими заволодів останній, не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Захисник підтримав думку прокурора.

Заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали подання суд вважає наступне.

Вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 травня 2024 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік, 6 місяців.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2, 3 ст. 74 КК України, а згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України.

В той же час 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (дрібне викрадення чужого майна).

В ч. 1 ст. 51 КУпАП у новій редакції передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у ч. 2 ст. 51 цього Кодексу передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (у 2023 році становило від 671 грн. до 2684 грн.).

Аналіз цих норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 22 серпня 2024 року у справі № 567/507/23.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до вироку Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 травня 2024 року засуджений ОСОБА_6 в окремих епізодах шляхом шахрайства заволодів грошовими коштами потерпілих на суму, що не перевищувала 2684 гривні, а саме:

06 червня 2023 року у потерпілого ОСОБА_7 на суму 2400 гривень (ч. 1 ст. 190 КК України); 13 червня 2023 року у потерпілого ОСОБА_8 на суму 2200 гривень; 27 червня 2023 року у потерпілої ОСОБА_9 на суму 2400 гривень; 30 червня 2023 року у потерпілої ОСОБА_10 на суму 1250 гривень; 03 липня 2023 року у потерпілої ОСОБА_11 на суму 2400 гривень; 03 липня 2023 року у потерпілої ОСОБА_12 на суму 2500 гривень; 03 липня 2024 року на суму 2500 гривень у потерпілої ОСОБА_13 ; 10 липня 2023 року на суму 1000 гривень у потерпілої ОСОБА_14 ; 11 липня 2023 року на суму 2500 гривень у потерпілої ОСОБА_15 ; 14 липня 2023 року на суму 2600 гривень у потерпілої ОСОБА_16 ; 20 липня 2023 року на суму 2200 гривень у потерпілої ОСОБА_17 ; 20 липня 2023 року на суму 2500 гривень у потерпілого ОСОБА_18 ; 20 липня на суму 2500 гривень у потерпілого ОСОБА_19 ; 20 липня 2023 року на суму 1400 гривень у потерпілого ОСОБА_20 ; 25 липня 2023 року на суму 2600 гривень у потерпілого ОСОБА_21 ; 26 липня 2023 року на суму 2400 гривень у потерпілого ОСОБА_22 ; 26 липня 2023 року на суму 2400 гривень у потерпілої ОСОБА_23 ; 27 липня 2023 року на суму 2500 гривень у потерпілої ОСОБА_24 ; 27 липня 2023 року на суму 1250 гривень у потерпілої ОСОБА_25 ; 28 листопада 2023 року на суму 2500 гривень у потерпілої ОСОБА_26 ; 01 серпня 2023 року на суму 2500 гривень у потерпілого ОСОБА_27 ; 14 серпня 2023 року на суму 2600 гривень потерпілого ОСОБА_28 ; 14 серпня 2023 року на суму 2600 гривень у потерпілого ОСОБА_29 ; 15 серпня 2023 року на суму 2587 гривень у потерпілого ОСОБА_30 ; 14 серпня 2023 року на суму 2600 гривень у потерпілого ОСОБА_31 ; 16 серпня 2023 року на суму 2587 гривень у потерпілої ОСОБА_32 ; 16 серпня 2023 року на суму 2600 гривень у потерпілого ОСОБА_33 ; 16 серпня 2023 року на суму 2600 гривень у потерпілого ОСОБА_34 ; 16 серпня 2023 року на суму 2587 гривень у потерпілої ОСОБА_35 ; 16 серпня 2023 року на суму 2500 гривень на потерпілого ОСОБА_36 ; 20 серпня 2023 року на суму 2600 гривень потерпілої ОСОБА_37 ; 20 серпня 2023 року на суму 2600 гривень у потерпілого ОСОБА_38 ; 20 серпня 2023 року на суму 2600 гривень у потерпілої ОСОБА_39 ; 21 серпня 2023 року на суму 2400 гривень у потерпілого ОСОБА_40 (ч. 2 ст. 190 КК України).

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_6 підлягає звільненню від призначеного судом покарання по зазначених вище епізодах у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

В той же час по епізодах вчинення ОСОБА_6 шахрайства щодо потерпілих ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 та ОСОБА_56 сума коштів перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2684 гривні), відтак ці епізоди є кримінально караними діяннями, за вчинення яких ОСОБА_6 вважається засудженим.

Керуючись ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, Законом України 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Подання задовольнити.

Засудженого ОСОБА_6 звільнити від покарання, призначеного вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30 травня 2024 року за ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України (потерпілий ОСОБА_7 ) та за ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України (потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_57 , ОСОБА_37 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 та ОСОБА_40 ), - у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

По епізодах вчинення шахрайства щодо потерпілих ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 та ОСОБА_56 , - вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки з випробуванням, - іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий-суддя ОСОБА_60