ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1840/24 Справа № 214/2648/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000019 за апеляційними скаргами прокурора та захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.03.2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бистриця Надвірнянського району Івано-Франківської області, громадянина України, не одруженого, який має на утриманні трьох неповнолітніх дітей 2007, 2011 та 2012 року народження, офіційно не працевлаштованого, в силу ст. 89 КК України не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним за ч. 2 ст. 111 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років, із конфіскацією всього належного йому на праві власності майна; за ч. 1 ст. 111-1 КК України та призначено покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах, в органах державної влади, державного управління та місцевого самоврядування, чи органах, що надають публічні послуги на строк 10 (десять) років. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнено від призначеного покарання за ч. 1 ст. 111-1 КК України у виді позбавлення права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах, в органах державної влади, державного управління та місцевого самоврядування, чи органах, що надають публічні послуги на строк 10 (десять) років, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, -

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені фактичні обставини

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за вчинення кримінальних правопорушень при таких обставинах.

Згідно обвинувального акту, у період з 10.03.2022 р. по 25.03.2022 р. під час акту агресії РФ проти України, під час дії на всій території України воєнного стану, громадянин України ОСОБА_7 , будучи радикально налаштованим до діючої влади в Україні та держави у цілому, сповідуючи проросійські сепаратистські настрої, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з ідеологічних мотивів перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту, діючи під керівництвом та за вказівками представників командного складу ЗС РФ, чим вчинив протиправні дії з метою нанесення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_7 в період збройного конфлікту та в умовах воєнного стану в Україні, 10.03.2022 р. ініціативно фактично перейшов на бік ворога збройних сил держави-агресора (РФ), що виразилось у такому:

-збору з метою передачі та передачі військовослужбовцям, представникам командного складу збройних сил РФ відомостей щодо місць дислокації та пересування військових підрозділів ЗС України, планів та намірів ЗС України щодо супротиву військовій агресії РФ на території Великоолександрівської та Високопільської територіальних громад Бериславського району Херсонської області;

-сприяння у протидії та нейтралізації збройними силами країни-агресора діяльності проукраїнсько-налаштованих громадян серед мешканців населених пунктів Великоолександрівської та Високопільської територіальних громад Бериславського району Херсонської області;

-надання ЗС РФ допомоги у прихованому пересуванні їх підрозділів по території Великоолександрівської та Високопільської територіальних громад Бериславського району Херсонської області з метою захоплення та знищення особового складу, техніки та позицій ЗС України;

-закликах до місцевих мешканців щодо співпраці з представниками країни-агресора, переходу на їх сторону, сприяння у підривній діяльності та підтримки у встановленні на окупованій військами РФ території області незаконних органів влади, підконтрольних співробітників спецслужб та командного складу збройних сил РФ;

-сприяння військовим та спецпідрозділам РФ у здійсненні впливу на посадових осіб органів державної влади, місцевого самоврядування та представників юридичних осіб Великоолександрівської та Високопільської територіальних громад Бериславського району Херсонської області з метою надання останніми відомостей щодо місць дислокації та пересування військових підрозділів ЗС України, підрозділів правоохоронних органів, їх співробітників, планів та намірів ЗС України щодо супротиву військовій агресії РФ, а також іншої допомоги у підривній діяльності проти України.

Також згідно обвинувального акту, 13.03.2022 р. військові підрозділи РФ після повномасштабного вторгнення на територію України увійшли в інші населенні пункти Великоолександрівської та Високопільської територіальних громад Бериславського району Херсонської області, у тому числі смт. Архангельське та с. Пригір`я.

У цей час ОСОБА_7 з метою нанесення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, перейшовши на бік ворога, під час вторгнення військових сил РФ у населені пункти зазначених вище територіальних громад, зокрема у АДРЕСА_2 та інших, здійснював розвідку позицій ЗС України, шляхом відвідування з 10.03.2022 р., у тому числі у нічний час, блокпостів ЗС України та збирання відомостей щодо кількості військовослужбовців та техніки, які там знаходяться.

Крім того, у період з 13 по 15 березня 2022 року ОСОБА_7 , будучи місцевим жителем с. Зарічне, неодноразово відвідував смт. Архангельське та місця розташування у ньому представників окупаційних військ РФ з метою інформування останніх про обстановку у с. Зарічне та навколишніх населених пунктів, а також щодо місцевих патріотично налаштованих мешканців, які надавали допомогу військовослужбовцям ЗС України.

Продовжуючи свій злочинний задум, спрямований на надання допомоги представникам воєнізованих підрозділів РФ у проведенні ними агресивної війни проти України, 15 березня 2022 року ОСОБА_7 особисто надав допомогу російським військовим під час здійснення ними окупації АДРЕСА_1 , зокрема, під час захоплення особовим складом військових формувань ЗС РФ зазначеного населеного пункту ОСОБА_7 добровільно переміщувався з ними на автомобілі із розпізнавальними знаками окупаційних військ РФ та особисто вказував на будинки патріотично налаштованих місцевих жителів, які, за його словами, надавали допомогу ЗС України та нібито зберігали у себе військове спорядження та зброю, яку залишили військовослужбовці України, а також матеріальні цінності, які необхідно вилучити на потреби окупаційних військ РФ.

На виконання завдань представників військових ЗС РФ, здійснюючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 частково переодягнувся у форму військових формувань держави-агресора, позначивши себе при цьому білою стрічкою на нозі, та здійснював розвідку позицій ЗС України на території Великоолександрівської та Високопільської територіальних громад Бериславського району Херсонської області шляхом відвідування блокпостів та збирання відомостей щодо кількості військовослужбовців та техніки, які там знаходяться, а також особисто проводив війська ЗС РФ окільними шляхами до смт. Архангельське Бериславського району Херсонської області, що надавало їм можливість зайняти вигідні позиції для протидії діям ЗС України.

Зокрема, 15.03.2022 р. за наведенням ОСОБА_7 військовими ЗС РФ під час захоплення с. Зарічне були проведені незаконні обшуки у власних помешканнях місцевих жителів, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та інших.

У цей же день ОСОБА_9 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , на яких прямо вказав ОСОБА_7 як на таких, які здійснюють активну допомогу ЗС України, військовими держави-агресора були незаконно затримані та доставлені до смт. Архангельське до приміщення професійного аграрного ліцею, де їх було допитано із застосуванням фізичного та морального тиску.

Після цього 17.03.2022 р. ОСОБА_9 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , а також затриманий напередодні у смт. Архангельське ОСОБА_16 були примусово перевезені до будівлі відділу поліції у м. Нова Каховка, де протиправно утримувались до 21 березня 2022 року. Під час утримання вказаних осіб до них з боку представників окупаційних військ застосовувались тортури, фізичний та психологічний тиск з метою отримання значимої для них інформації, та не здобувши такої вказані особи були звільнені.

Також, у період з 17 по 21 березня 2022 року ОСОБА_7 , перебуваючи разом з незаконно затриманими за його наведенням ОСОБА_9 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та іншими особами у приміщенні відділу поліції у м. Нова Каховка, агітував останніх не протидіяти окупаційним військам, переходити на їх бік та надавати всю необхідну їм інформацію.

Крім того встановлено, що з 16 по 17 березня 2022 року ОСОБА_7 , маючи на меті надання російським окупаційним військам допомоги у протидії та нейтралізації діяльності проукраїнсько-налаштованих громадян серед мешканців населених пунктів Великоолександрівської та Високопільської територіальних громад Бериславського району Херсонської області, особисто вказав представникам командування військовими підрозділами ЗС РФ шлях до місцезнаходження майнового комплексу «Ставки» (орієнтир станція Блакитна з/д- проміжна залізнична станція Херсонської дирекції Одеської залізниці на лінії Дубки Снігурівка). Після прибуття до місця розташування господарських споруд навколо ставків ОСОБА_7 вказав представникам військових формувань ЗС РФ на найбільш вигідні позиції для блокування усієї території та вказав, де саме можуть знаходитись військові ЗС України та матеріальні цінності, які російські військові можуть незаконно вилучити на власні потреби.

В той же час, коли робітник ставків місцевий мешканець ОСОБА_17 намагався виконати вимогу російських окупаційних військ щодо відчинення воріт до майнового комплексу, його було поранено у ногу російськими військовими зі стрілецької зброї, оскільки згідно наданої ОСОБА_7 інформації, останні вважали, що на території господарства знаходяться військові ЗС України.

Після звільнення з приміщення відділу поліції у м. Нова Каховка ОСОБА_7 у період з 21 по 25 березня продовжив свою злочинну діяльність, та, знаходячись у АДРЕСА_1 , збирав інформацію про місцезнаходження військ ЗС України та агітував місцеве населення не здійснювати спротив окупаційним військам.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у державній зраді, тобто у тому, що він у період з 10 по 25 березня 2022 року умисно вчинив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, скоєний в умовах воєнного стану на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Дії ОСОБА_7 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 2 ст. 111 КК України, а саме: державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинене в умовах воєнного стану.

В ході судового розгляду судом встановлено підстави для додаткової кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 111-1 КК України.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали

На вказаний вирок суду прокурором подано апеляційну скаргу, в якій останній вказує, що вирок суду незаконний та підлягає скасуванню. Зауважує, що ОСОБА_7 в обвинувальнмоу акті висунуто обвинувачення виключно за ч. 2 ст. 111 КК України, при цьому суд першої інстанції вийшов за межі обвинувачення, фактино кваліфікувавши дії ОСОБА_7 додатково за ч. 1 ст. 111-1 КК України, що є істотним порушенням крмиінального процесуального закону. Просить вирок суду скасувати та постановити новий, яким ОСОБА_7 визнати винним за ч. 2 ст. 111 КК України та приначити покраання у вигляді 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На вказаний вирок захисником ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , подано апеляційну скаргу, в якій він вказує, що вирок незаконний та підлягає скасуванню. Зауважує, що обвинувачення ґрунтується на показаннях з чужих слів, а очевидців протиправної діяльності ОСОБА_7 не допитано та не встановлено. Звертає увагу, що ОСОБА_7 сам постраждав від окупантів, адже перебував в незаконному ув`язнені разом з іншими мешканцями селища. Просить вирок суду скасувати та постановити новий, яким виправдати ОСОБА_7 .

Позиції учасників судового провадження

Прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора, заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 .

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу захисника, заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Захисник ОСОБА_8 підтримав свою апеляційну скаргу, частково, в частині скасування вироку суду, підтримав апеляційну скаргу прокурора.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 377 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у даному кримінальному провадженні в ході досудового розслідування ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, також щодо нього було складено обвинувальний акт та направлено до суду.

Під час судового розгляду прокурор обвинувачення не змінював, додаткове обвинувачення не висував.

Попри вказані обставини, суд першої інстанції всупереч вимогам ст. 377 КПК України вийшов за межі пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення та додатково кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 111-1 КК України.

З огляду на викладені норми закону, суд не наділений процесуальними повноваженнями виходити за межі пред`явленого обвинувачення, збільшувати його об`єм, перекваліфіковувати дії обвинуваченого на більш тяжкі кримінальні правопорушення та пред`являти обвинувачення або притягати до кримінальної відповідальності інших осіб, яким не пред`являлося обвинувачення. Ці повноваження відносяться виключно до компетенції слідчого та прокурора, як сторони обвинувачення.

Вказані порушення є істотним порушенням кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвели до незаконного рішення суду, за наслідками розгляду обвинувального акту щодо ОСОБА_7 .

На переконання колегії суддів, допущені порушення можливо виправити лише в ході нового судового розгляду в суді першої інстанції.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються:

1) у разі визнання особи виправданою формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд;

2) у разі визнання особи винуватою: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення; обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання; мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання, застосування примусових заходів медичного характеру при встановлені стану обмеженої осудності обвинуваченого, застосування примусового лікування відповідно до статті 96 Кримінального кодексу України, мотиви призначення громадського вихователя неповнолітньому; підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Змістовний аналіз вищенаведених норм Закону вказує, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд повинен у мотивувальній частині вироку вказати формулювання обвинувачення, яке встановлено саме судом, із зазначенням всіх положень, передбачених ст. 93 КПК України. У разі не доведення вини особи, суд повинен вказати на обставини, визнані судом недоведеними.

В оскаржуваному вироку суд першої інстанції вказує на формулювання обвинувачення, яке зазначено в обвинувальному акті, при цьому не вказує на обставини, які безпосередньо встановлені судом. Таким чином судом істотно порушено вимоги процесуального закону.

Допущені судом першої інстанції порушення є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, є такими порушеннями вимог КПК України, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що тягне за собою безумовне скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 415 КПК України призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, апеляційний суд не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Під час нового розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції місцевому суду слід ретельно, використовуючи усі процесуальні можливості, здійснити перевірку доводів апеляційних скарг захисника та прокурора, після чого з урахуванням усіх обставин і вимог кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, ухвалити законне, обґрунтоване, і належним чином вмотивоване судове рішення.

Приймаючи рішення про призначення нового судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , колегія суддів вважає за необхідне продовжити ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 02.12.2024 року включно без визначення розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора та захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.03.2024 року відносно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 02 грудня 2024 року без визначення розміру застави.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: