печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001845 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло вказане клопотання.

Слідчий зазначив, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001845 від 06.09.2021 за підозрою громадянина України ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 3 ст. 146, ч. 2, 4 ст. 260, ч. 1 ст. 438, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

В ході досудового розслідування встановлено, що 11.06.2014 приблизно о 09 год. 00 хв. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які були діючими співробітниками правоохоронних органів та працювали у Микитівському районному відділі міліції міста Горлівки, приїхали до овочевої бази у місті Горлівка Донецької області, більш точне місцезнаходження якої в ході досудового розслідування не встановлено, з метою придбання продуктів харчування, де зустрілись з раніше знайомим ОСОБА_9 .

В подальшому того ж дня, приблизно о 10 год. 00 хв., невстановлені в ході досудового розслідування особи в кількості близько 8 осіб, які до того були працівниками патрульної постової служби Горлівського МУ ГУМВС України в Донецькій області, при цьому поділяючи погляди терористичної організації «ДНР» та безпосередньо підпорядковуючись ОСОБА_6 , який на той час обіймав посаду так званого «народного керівника» Горлівського управління міліції, будучі одягнутими в зелену камуфляжну форму з «георгіївськими стрічками» на передніх нагрудних карманах, маючи при собі вогнепальну зброю, яку демонстративно перевели у бойовий стан шляхом зведення затворної рами, підійшли до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 і наказали їм підняти руки догори.

Після цього вказані невстановлені в ході досудового розслідування особи наказали ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 пред`явити усі особисті речі, які останні мали при собі, надягли поліцейські металеві кайданки на ОСОБА_10 та помістили його до службового автомобіля спеціального призначення (автозак). ОСОБА_7 та ОСОБА_8 помістили до іншого службового автомобіля міліції «Рено Кенго», який на той час також знаходився у користуванні вищевказаних осіб.

При цьому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомили, що вони є діючими співробітниками правоохоронних органів України, пред`явили наявні у них службові посвідчення та просили повідомити причини їх затримання.

Вищезазначені невстановлені в ході досудового розслідування особи повідомили, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 буде доставлено до Горлівського МУ ГУМВС України в Донецькій області, за адресою: Донецька область, м. Горлівка, вул. Петровсього, 2, в якому на той час знаходились члени терористичної організації «ДНР», при цьому направляючи у бік останніх вогнепальну зброю, яка знаходилась у бойовому положенні, тим самим примушуючи їх підкорюватись їх вимогам та не чинити опір.

Прибувши у приміщення Горлівського МУ ГУМВС України в Донецькій області, за адресою: Донецька область, м. Горлівка, вул. Петровсього, 2, невстановлені в ході досудового розслідування особи наказали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишатись у приміщенні холу, в тому час як один з учасників терористичної організації «ДНР» пішов на другий поверх адміністративного приміщення доповісти ситуацію керівництву, а саме ОСОБА_6 , який на той час обіймав посаду так званого «народного керівника» Горлівського управління міліції. При цьому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не могли самовільно залишити приміщення Горлівського МУ ГУМВС України в Донецькій області, оскільки біля виходу перебували озброєні учасники терористичної організації «ДНР», а їм строго наказали стояти та виконували усі вказівки.

У ОСОБА_6 , який дізнався про затримання ОСОБА_8 і ОСОБА_7 та доставлення їх до Горлівського МУ ГУМВС України в Донецькій області, виник умисел на взяття та утримання їх в якості заручників, з метою отримання грошових коштів за їх звільнення.

ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що між Російською Федерацією та Україною з 19 лютого 2014 року триває міжнародний збройний конфлікт, розуміючи, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на момент подій у складі Збройних Сил України чи інших військових формувань України не перебували, під час затримання жодної зброї при собі не мали, участі у стримані збройної агресії та бойових діях не брали, тобто були цивільними особами та перебували під захистом міжнародного гуманітарного права, реалізуючи свій злочинний умисел, в порушення вимог ст. 34 Конвенції та п. (с) ч. 2 ст. 75 ДП І, віддав наказ невстановленим в ході досудового розслідування учасникам терористичної організації «ДНР» затримати ОСОБА_8 і ОСОБА_7 та помістити їх до підвального приміщення адміністративної будівлі, з метою утримання в якості заручників та отримання в подальшому грошових коштів за їх звільнення.

Після цього невстановлені в ході досудового розслідування особи, які безпосередньо підпорядковувались ОСОБА_6 як «народному керівнику» Горлівського управління міліції, діючи на виконання його наказу, вилучили усі наявні у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 особисті речі, зв`язали руки пластиковими монтажними стяжками та примусово помістили їх до підвального приміщення адміністративної будівлі, де стали незаконно утримувати під озброєною охороною в якості заручників, з метою отримання викупу.

З метою подальшої реалізації свого злочинного умислу, невстановлені в ході досудового розслідування особи, які безпосередньо підпорядковувались ОСОБА_6 як «народному керівнику» Горлівського управління міліції, діючи на виконання його наказу, почали вимагати за звільнення ОСОБА_8 та ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 10 000 доларів США. Вказані вимоги висувались до родичів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , а саме дружин останніх ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також до співслужбовців та безпосереднього керівництва ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які були діючими службовими особами правоохоронних органів України. В подальшому грошова сума, яку вимагали за звільнення ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , поступово була зменшена до 3 000 доларів США. Вказані вимоги супроводжувались погрозами фізичної розправи над ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

В подальшому 14.06.2014, в період часу з 15-00 год. до 17 год. 00 хв., до приміщення Горлівського МУ ГУМВС України в Донецькій області, за адресою: Донецька область, м. Горлівка, вул. Петровсього, 2, прибув ОСОБА_14 , який на той час обіймав посаду начальника Микитівського районного відділу міліції в місті Горлівка, та передав безпосередньо ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 3 000 доларів США, які належали та заздалегідь були надані дружинами ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , з метою звільнення останніх.

Після отримання грошових коштів ОСОБА_6 особисто віддав наказ привести в кабінет ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , віддав їм частину їх особистих речей, які були у них вилучені під час затримання 11.06.2014, після чого розпорядився відпустити їх, та останні разом з ОСОБА_14 покинули приміщення Горлівського МУ ГУМВС України в Донецькій області, за адресою: Донецька область, м. Горлівка, вул. Петровсього, 2.

28.05.2024 у кримінальному провадженні №0001845 від 06.09.2021 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в установленому порядку повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, за фактом порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 на теперішній час перебуває на тимчасово окупованій території Донецької області, в результаті чого останньому неможливо вручити повідомлення про підозру в день його складання, таке вручення здійснено шляхом:

- опублікування 24 травня 2024 року повідомлення про підозру на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора в мережі інтернет, на підтвердження чого додається скрін-шот з відповідного сайту;

- опублікування повідомлення про підозру в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме в газеті «Урядовий кур`єр», випуск № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від 28 травня 2024 року.

Крім того, в порядку ч. 8 ст. 135 КПК України 24 травня 2024 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та 28 травня 2024 року в газеті «Урядовий кур`єр» опубліковано повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 до слідчого для проведення з ним слідчих дій на 05, 06 та 07 червня 2024 року.

Підозрюваний ОСОБА_6 на вказані виклики до слідчого не з`явився, причини неявки не повідомив.

Як вбачається з інформації, наданої оперативним підрозділом, ОСОБА_6 до теперішнього часу проживає на тимчасово окупованій території України за адресою: АДРЕСА_1 та на даний час переховується від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території України.

07.06.2024 ОСОБА_6 оголошено у розшук, проведення якого доручено Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

На даний час існує сукупність підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду наявний, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років та усвідомлюючи тяжкість покарання, не бажаючи нести відповідальність за свої дії, переховується від органу досудового розслідування, протягом останніх 10 років перебуває на тимчасово окупованій території України та має реальну можливість продовжити переховуватись в подальшому з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення наявний з огляду на те, що на даний час не встановлено всіх речей та документів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, а також відсутність в органу досудового розслідування доступу до місця вчинення кримінального правопорушення, в той час, як підозрюваний навпаки має безперешкодний доступ до такого місця, речей та документів.

Ризик незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що на теперішній час не встановлені усі свідки та очевидці злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , в тому числі особи, які продовжують проживати на тимчасово окупованій території України, відтак є підстави вважати, що підозрюваний в подальшому може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на них, враховуючи посаду, яку останній обіймає в структурі терористичної організації «ДНР».

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином вбачається з того, що на даний час не встановлені усі спільники ОСОБА_6 у вчиненні даного кримінального правопорушення, яким останній може повідомити про факт виявлення його злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення наявний з огляду на те, що ОСОБА_6 до теперішнього часу постійно перебуває на тимчасово окупованій території України, продовжує бути активним членом терористичної організації «ДНР» та здійснює повне та всебічне сприяння окупаційним військам та окупаційній адміністрації в умовах повномасштабного вторгнення, що свідчить про те, що останній може продовжити свою злочинну діяльність.

З урахуванням викладених обставин, сторона обвинувачення приходить до висновку, що жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи складну суспільно-політичну ситуацію на даний час та повномасштабне збройне вторгнення РФ на територію України, за умов проведення відповідними силовими підрозділами України бойових дій, направлених на протистояння ЗС РФ та деокупацію окремих територій України, небезпека вчинення підозрюваним вищезазначених дій носить підвищений характер, а відтак такі обставини вимагають більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Підсумовуючи клопотання, слідчий просив обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з викладених у ньому підстав, просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечувала, в його задоволенні просила відмовити, посилаючись на те, що підозрюваний наразі перебуває в розшуку, його точне місцезнаходження не встановлено та відсутні докази, що останній дійсно ухиляється від органу досудового розслідування.

Вислухавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя надходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Як вбачається з матеріалів, що долучені до клопотання, 23.05.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено та погоджено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України /а. м. 211-218/.

Письмове повідомлення про підозру в день його складення ОСОБА_6 вручене не було у зв`язку із неможливістю такого вручення. ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, у спосіб, передбачений ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, а саме шляхом публікації вказаного повідомлення про підозру у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», випуск № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора /а. м. 221-223/. Таким чином, при врученні ОСОБА_6 повідомлення про підозру від 23.05.2024 вимоги ст. ст. 276-279, 135 КПК України дотримані, ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного.

Окрім того, ОСОБА_6 викликався до слідчого для допиту в якості підозрюваного та проведення інших слідчих та процесуальних дій на 05.06.2024, 06.06.2024 та 07.06.2024. Вказані повістки відповідно до вимог ст. 135 КПК України були розміщені у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр», випуск № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора /а. м. 219-223/. Натомість, підозрюваний ОСОБА_6 до слідчого не з`явився, причини неприбуття не повідомив.

Виходячи з наявних у наданих суду матеріалах даних, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Зокрема, такі дані підтверджуються: протоколом та стенограмою допиту потерпілого ОСОБА_7 від 20.06.2022 /а. м. 40-85/, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 15.06.2022 /а. м. 89-102/, протоколами допиту свідків ОСОБА_15 від 29.06.2022, ОСОБА_13 від 26.04.2024 /а. м. 107-113, 154-158/, протоколом та стенограмою допиту свідка ОСОБА_14 від 25.03.2024 /а. м. 134-136, 140-148/, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.06.2022, 16.06.2022, 30.06.2022, 25.03.2023 /а. м. 86-88, 103-105, 114-116, 137-139/, протоколами огляду речей та документів від 13.06.2022, 10.06.2022 /а. м. 118-124/, висновком експерта від 14.03.2023 /а. м. 131-133/, висновком службового розслідування відносно ОСОБА_6 /а. м. 169-171/, протоколом огляду відомостей загальнодоступної мережі Інтернет від 13.05.2024 /а. м. 197-210/.

07.06.2024 постановами старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у державний та міжнародний розшук /а. м. 229-232/.

07.06.2024 постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001845 зупинено у зв`язку з розшуком підозрюваного /а. м. 235-236/.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_6 у 2014 році прийняв присягу «ДНР» та обійняв посаду так званого «народного керівника» Горлівського управління міліції, у 2022 році останній обіймав посаду керівника працівників поліції «ДНР» в окупованому російськими військами с. Талаківка.

Наведеним спростовуються доводи захисту про відсутність доказів перебування підозрюваного на тимчасово окупованій території і переховування від слідства. За таких обставин наявні передбачені ч. 6 ст. 193 КПК України підстави розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу без участі підозрюваного.

З урахуванням викладеного вважаю доведеним, що ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду, чим підтверджується існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, як зазначено у клопотанні, на даний час у вказаному кримінальному провадженні не встановлені всі обставини, які підлягають доказуванню, зокрема не встановлено всіх співучасників злочину, тому для уникнення покарання за скоєння особливо тяжкого злочину підозрюваний може самостійно або за допомогою інших осіб знищити, сховати або спотворити речі і документи, які можуть мати значення речових доказів у кримінальному провадженні та які на даний час не відшукані органом досудового розслідування.

З метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_6 може впливати на свідків, оскільки тривалий час працював в правоохоронних органах України та може володіти інформацією щодо свідків, які на даний час ще не допитані органом досудового розслідування та безпосередньо судом.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином вбачається з того, що на даний час не встановлені усі спільники ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яким останній може повідомити про факт виявлення його злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вбачається з огляду на те, що підозрюваний може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки встановленими на даний час відомостями підтверджується той факт, що підозрюваний досі приймає сторону окупаційної влади РФ, їхні погляди та переконання, як до повідомлення про підозру останньому так і після, постійно здійснює діяння, пов`язані зі шкодою державній та інформаційній безпеці України.

Із врахуванням тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, тривалої неналежної процесуальної поведінки підозрюваного та переховування від органу досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначені вище ризики є реальними та стійкими.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри, існування в провадженні передбачених ст. 177 КПК України ризиків щодо ОСОБА_6 , наявності обґрунтованих підстав вважати, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування, перебуває на тимчасово окупованій території України з метою уникнення кримінальної відповідальності, у зв`язку із чим оголошений в державний та міжнародний розшук, вважаю наявними підстави згідно ч. 6 ст. 193 КПК України для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

З урахуванням оголошення ОСОБА_6 у державний та міжнародний розшук, даних щодо його перебування на тимчасово окупованій території України, при обранні щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підстави для визначення застави відсутні.

На підставі та керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 176, 177, 178, 183, 184, ч. 6 ст. 193, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Обрати у кримінальному провадженні №0001845 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Питання про застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, після затримання останнього і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження підлягає розгляду слідчим суддею, судом за участю підозрюваного, обвинуваченого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1