Провадження №1-кп/523/1405/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2024 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів Одеської спеціалізованої прокуратури

у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

у присутності обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000120 від 27.01.2024 року та клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Одеса Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні троє малолітніх дітей, ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судимого, який проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді водія відділення централізованих перевезень військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдат.

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.5 КК України, -

Встановив:

В провадженні Суворовського районного суду міста Одеси знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000120 від 27.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.407 ч.5 КК України.

За змістом пред`явленого обвинувачення встановлено, що ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді водія відділення централізованих перевезень військової частини НОМЕР_1 у військовому званні солдат, в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.ст.1, 3, 24 ч.4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.9, 11, 16, 49, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, перебуваючи відповідно Наказу командира військової частини НОМЕР_1 за №327 від 20.11.2023р. у щорічній відпустці строком на 15 діб, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби в умовах воєнного стану 5.12.2023 року о 8:00 годині без поважних причин своєчасно не з`явився з щорічної основної відпустки до розташування військової частини НОМЕР_1 , що дислокується у АДРЕСА_3 , проводячи час на власний розсуд до 11.07.2024р., не пов`язаного з його обов`язками військової служби.

Таким чином, на підставі фактичних даних, викладених в обвинуваченні, суд вважає, що ОСОБА_6 своїми діями скоїв умисний злочин, передбачений ст.407 ч.5 КК України та його дії вірно кваліфіковані за ознаками, як нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

У ході судового засідання стороною обвинувачення була заявлене та надане письмове клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.407 ч.5 КК України, у зв`язку з внесеними змінами до КК України, мотивуючи тим, що набрав чинності Закон України №3902-IX від 20.08.2024 року, який передбачає можливість звільнення від кримінальної відповідальності осіб, які під час дії воєнного стану самовільно залишили військову частину, або не з`явились вчасно без поважних причин до місця служби.

Захисник ОСОБА_5 не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, в свою чергу заявляючи аналогічне клопотання, зазначаючи, що особа, яка вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.407 КК України, може бути звільнена, якщо добровільно звернулася до суду з заявою про намір повернутися до військової частини та продовжувати службу, у даному випадку має місце декриміналізація діяння, у зв`язку з чим за наявності всіх підстав просила звільнити підзахисного від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, підтвердивши, що йому зрозумілі права та підстави закриття кримінального провадження, зазначаючи, що повністю визнає свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст.407 ч.5 КК України.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження, суд дійшов висновку, що клопотання сторони захисту та сторони обвинувачення обґрунтоване та підлягає задоволенню за наступними підставами.

Вирішуючи питання щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд враховує приписи ч.2, ч.3 ст.4 КК України за змістом яких кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Частиною 1 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Дійсно, 7.09.2024 року набрав чинності Закон України №3902-IX від 20.08.2024 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану», яким передбачений порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності, яка під час дії воєнного стану самовільно залишила військову частину, або не з`явилась вчасно без поважних причин до місця служби.

На підставі ст.284 ч.2 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно вимог ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. При цьому за змістом ч.2 ст. 285 КПК України особі, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Статтею ст.286 ч.1 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

За змістом ст.286 ч.2 абзац 2 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким обвинуваченим.

Положеннями ст.286 ч.4 КПК України регламентовано, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За змістом ст.287 ч.1 абзац 11 КПК України до клопотання прокурора повинна бути додана письмова згода особи на звільнення від кримінальної відповідальності, а у разі звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченого частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, - письмова згода командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження підозрюваним військової служби.

Правилами ч.3 ст.288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Крім цього, у ч.3 ст.288 КПК України визначено, що у разі закриття судом кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Статтею 44 ч.1, ч.2 КК України окреслені правові підстави та порядок звільнення від кримінальної відповідальності, а саме особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Водночас статтею 401 ч.5 КК України також сформульовані правові підстави звільнення від кримінальної відповідальності, а саме особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Відповідно до статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення за ознаками ст.407 ч.5 КК України, яке відноситься до категорії тяжкого злочину відповідно положень ст.12 КК України, вперше вчинив злочин в умовах воєнного стану, що знайшло своє документальне підтвердження у ході судового засідання, добровільно звернувся до прокурора та суду про намір повернутися до військової частини та продовжити службу, про що свідчить листовна заява солдата ОСОБА_6 , крім цього наявна письмова згода командира військової частини НОМЕР_2 , датованої за вих.№1458 від 27.09.2024р., якою погоджується на продовження проходження ОСОБА_6 військової служби на посаді стрілець у зазначеній військовій установі, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, а саме згоди безпосередньо ОСОБА_6 на звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, за відсутності будь-яких заперечень зі сторони учасників процесу, суд дійшов до висновку, що є достатньо правових підстав для задоволення клопотання, що ОСОБА_6 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності в порядку ч.5 ст.401 КК України у зв`язку із наміром повернутися до військової частини та продовжити проходження військової служби за адресою: АДРЕСА_4 , а кримінальне провадження закриттю за вищезазначеними підставами.

Також з`ясовано, що під час досудового розслідування речові докази не долучалися, проведення експертиз не здійснювалося, у зв`язку з чим судові витрати відсутні.

Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування та судового провадження відносно ОСОБА_6 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті в ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_5 , включно з визначенням застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Строк дії ухвали суду припиняє свою дію 21.10.2024 року.

Враховуючи прийняте судом рішення щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності, приймаючи до уваги положення ст.616 ч.2 КК України, якими передбачено, що за наявності достатніх підстав суд має право скасувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для подальшого продовження проходження обвинуваченим військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає за необхідне до набрання ухвали законної сили застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасувати, при цьому суд вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_6 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 11.07.2024 року (згідно протоколу затримання особи в порядку ст.208 КПК України від 11.07.2024 року) по 14.10.2024р.

Відповідно ст.616 ч.3 КК України контроль за виконанням ухвали суду про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для продовження військової служби покладається на прокурора ОСОБА_3 процесуального керівника у кримінальному провадженні за №0000120 від 27.01.2024 року.

Керуючись ст.ст.44, 401, 407 КК України, ст.ст.284-286, 288, 369-372, 394-395, 616 КПК України, -

Постановив:

Клопотання сторони захисту та сторони обвинувачення про звільнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.5 КК України на підставі ст.401 ч.5 КК України за мотивів, викладених в мотивувальній частині ухвали.

Кримінальне провадження за №0000120 року внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.01.2024 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - закрити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням на гауптвахті в ІНФОРМАЦІЯ_5 відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти у залі суду.

Зобов`язати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибути протягом 72 годин за місцем служби після набрання ухвали законної сили.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1