Справа № 953/1737/22
н/п 1-кс/953/6384/24
ВСТАНОВИВ:
Заявник в судове засідання не прибув, подав до суду заяву, в якій клопотання про скасування арешту майна підтримує та просить задовольнити.
Слідчий та прокурор про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлені судом своєчасно та належним чином, в судове засідання не з`явилися. Прокурором Київської окружної прокуратури м.Харкова ОСОБА_6 , що входить до складу групи прокурорів в даному кримінальному провадженні на адресу суду подано заперечення на дане клопотання, в якому просить розглянути дане клопотання за його відсутності, заперечує проти його задоволення, оскільки зняття арешту може призвести до втрати речових доказів, що може перешкодити кримінальному провадженню, стверджує, що не відпала потреба в арешті даного майна.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
Дослідивши всі надані доводи учасниками в обґрунтування заявленого клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Заявник посилається на те, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 08.02.2022 на належне їй майно було накладено арешт, який просить скасувати. Проте, з долучених до даної заяви ухвали та рішення суду неможливо з`ясувати чи є заявник власником того майна, з якого просить скасувати арешт, а також відомості про осіб та майно, щодо яких ці рішення були ухвалені.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З аналізу ст. 171-174 КПК України вбачається, що у клопотанні про скасування арешту в обов`язковому порядку має бути зазначено наступне: хто звертається із клопотанням про скасування арешту майна /власник майна тощо/; перелік і вид майна, арешт, який має бути скасовано; яким процесуальним документом та коли був накладений арешт; мотивація чому слід скасувати арешт. Також, до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання.
Вивчивши клопотання та додані документи, суд зазначає, що заявником пв заяві не доведено підстав скасування арешту, накладеного ухвалою слідчої судді Київського районного суду м.Харкова від 08.02.2022 по справі №953/1737/21 на майно, що вилучене вході огляду місця події та визнано речовими доказами, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба. Надані на обґрунтування клопотання роздруківки з реєстру судових рішень не містять даних щодо осіб, відносно яких винесені ці рішення, а вступна та резолютивна частини заочного рішення Московського районного суду м.Харкова від 07.08.2023 не містить відомостей щодо набрання цим рішенням законної сили, тому ці документи не підтверджують обставини, на які посилається заявник в обґрунтування клопотання про скасування арешту майна.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Досліджуючи обґрунтування заявника, слідчий суддя зазначає, що доводи заяви не є підтвердженими, посилання на те, що доцільність арешту відпала є передчасним та непідтвердженим належними доказами.
Згідно наданих до слідчого судді даних, вилучене майно є речовим доказом, арешт накладений в порядку п.1 ч.2 ст. 170 КПК України з метою збереження речового доказу.
Відповідно до ст.98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.
При цьому, накладення арешту на майно по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від інших правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Доводи заявника щодо відсутності потреби арешту не є належним чином підтвердженим.
Слідчий суддя роз`яснює заявникові, що в подальшому, під час досудового розслідування або судового слідства, він не позбавлений можливості звернутись повторно до слідчого судді чи суду для зміни місця зберігання майна або скасування арешту, за наявності для цього належних підстав, за наявності обґрунтованих доказів на підтвердження необхідності його зміни, або скасування.
З урахуванням викладеного вище, зважаючи на те, що на теперішній час досудове розслідування, розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України триває, не проведені всі слідчі дії, необхідні для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя вважає, що арешт не втратив своєї актуальності, а тому клопотання є передчасним та задоволенню на теперішній час не підлягає, що не позбавляє заявника у разі наявності обґрунтованих підстав звертатись до слідчого судді чи суду повторно з даним клопотанням.
Керуючись ст.ст.55, 107, 220, 303-307, 372, 376 ч.2 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя -