КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №11-сс/824/4667/2024 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу з доповненнями прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 18 червня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 18 червня 2024 року у задоволенні клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001056 від 12 грудня 2023 року, про арешт майна - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення поданого ним клопотання про арешт майна.

Уважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена без урахування істотних обставин, що мають значення у кримінальному провадженні, без належної оцінки існуючих у кримінальному провадженні ризиків.

02 липня 2024 року до апеляційного суду надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких прокурор зазначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою доводи прокурора про те, що в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваними особами з метою подальшої легалізації (відмивання) майна, одержаного внаслідок протиправної діяльності злочинної організації, здійснювалось придбання рухомого та нерухомого майна, яке реєструвалось на близьких осіб з їх оточення та фактично знаходиться у користуванні та розпорядженні зловмисників.

Зауважує, що саме на даному етапі кримінального провадження (триває активний збір доказів, проводяться слідчі-розшукові дії тощо) потреби досудового розслідування виправдовують таке обмеження для виконання завдань кримінального провадження.

Посилається на те, що за наявною інформацією як у фігурантів справи, так і у номінальних власників майна, відсутні офіційні доходи у необхідному обсязі для його придбання.

Вказує, що 07 червня 2024 року слідчим винесено постанову про залучення спеціаліста з числа співробітників Державної податкової служби України з метою перевірки наявності ознак легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом, встановлення джерел та сум отриманих прибутків.

Також звертає увагу на те, що прокурором наголошувалось, що вказана перевірка не завершена та наявні всі правові підстави в накладенні арешту на майно з метою виконання приписів кримінального процесуального закону, визначених статтею 2 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу, а також пояснення захисника власника майна ОСОБА_11 - ОСОБА_7 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001056 від 12 грудня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частиною першою статті 255, частиною другою статті 255, частиною четвертою статті 190 КК України.

Згідно даних клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що громадяни України ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , маючи організаторські здібності, лідерські якості та відповідний авторитет серед криміногенного елементу, діючи умисно, з корисних мотивів, за не встановлених досудовим розслідуванням обставин, однак не пізніше початку грудня 2023 року, вирішили зайнятися незаконною діяльністю пов`язаною з систематичним заволодінням чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, з використанням електронно-обчислювальної техніки.

30 травня 2024 року проведено обшук, під час якого виявлено та вилучено автомобіль «PORSCHE CAYENNE», 2022 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який відповідно до реєстраційної картки на транспортний засіб зареєстрований за ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

По завершенні обшуку заначений автомобіль поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів.

Також під час здійснення досудового розслідування встановлено, що автомобілем марки «PORSCHE CAYENNE», 2022 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , підозрюваний ОСОБА_12 користувався на постійній основі, фактично будучи його власником, тим самим приховуючи від правоохоронних органів свої статки здобуті злочинним шляхом, які незаконно отримувалися від проведення ним протиправної діяльності, яка полягає в систематичному вчиненні ряду тяжких злочинів - шахрайства.

30 травня 2024 року слідчим винесено постанову про визнання речовими доказами речей, які було вилучено в ході обшуку автомобіля марки «PORSCHE CAYENNE», 2022 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , в томі числі і зазначений вище автомобіль.

31 травня 2024 року прокурором у кримінальному провадженні до Святошинського районного суду м. Києва подано клопотання про накладення арешту з метою збереження речових доказів, а саме арешт на автомобіль «PORSCHE CAYENNE», 2022 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .

10 червня 2024 року слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва винесено ухвалу про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків та встановлено строк для усунення недоліків 72 години. До клопотання додано копії матеріалів провадження якими усунуто недоліки.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 18 червня 2024 року у задоволенні клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001056 від 12 грудня 2023 року, про арешт майна - відмовлено.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно статей 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами частини третьої статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, як зазначено у клопотанні, відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001056 від 12 грудня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частиною першою статті 255, частиною другою статті 255, частиною четвертою статті 190 КК України, а також кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених частиною другою статті 255, частиною четвертою статті 28, частиною четвертою статті 190 КК України, у вчиненні яких підозрюється, зокрема, ОСОБА_12 .

Як убачається із матеріалів клопотання та долучених до нього матеріалів, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_12 користується транспортним засобом «PORSCHE CAYENNE», 2022 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , та в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваними особами, зокрема, ОСОБА_12 , з метою подальшої легалізації (відмивання) майна, одержаного внаслідок протиправної діяльності злочинної організації, здійснювалось придбання рухомого та нерухомого майна, яке реєструвалось на близьких осіб з їх оточення та фактично знаходиться у користуванні та розпорядженні зловмисників. За наявною інформацією як у фігурантів справи, так і у номінальних власників майна, відсутні офіційні доходи у необхідному обсязі для його придбання.

З метою доведення вказаних обставин 07 червня 2024 року слідчим винесено постанову про залучення спеціаліста з числа співробітників Державної податкової служби України з метою перевірки наявності ознак легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом, встановлення джерел та сум отриманих прибутків.

Як зазначає прокурор, вказана перевірка станом на час вирішення клопотання про накладення арешту на вказане майно не завершена.

Дослідивши доводи клопотання прокурора та матеріали судового провадження, колегія суддів уважає, що встановлені у даному кримінальному провадженні фактичні обставини кримінальних правопорушень, за якими здійснюється досудове розслідування, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що транспортний засіб, який зареєстрований на праві власності за ОСОБА_11 , проте перебуває у постійному користуванні підозрюваного ОСОБА_12 , відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки вказане майно могло зберегти на собі сліди та інші відомості, які мають значення для кримінального провадження, а також може бути використане як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що згідно частини третьої статті 173 КПК України дає підстави для його арешту як речового доказу з метою збереження.

Арешт майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна, не вимагає обов`язкового оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

З огляду на положення КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене, посилаючись в оскаржуваній ухвалі, як на підставу для відмови у накладенні арешту на належний ОСОБА_11 автомобіль «PORSCHE CAYENNE», д.н.з. НОМЕР_1 , на відсутність у власника даного транспортного засобу статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, слідчий суддя залишив поза увагою, що вказана обставина свідчить про неможливість накладення арешту на дане майно з метою його конфіскації як виду покарання, однак не може бути підставою для відмови в арешті даного автомобіля з метою його збереження як речових доказів.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до втрати доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого частиною першою статті 170 КПК України.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про те, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для накладення арешту на вилучений транспортний засіб «PORSCHE CAYENNE», 2022 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , з метою забезпечення збереження його як речового доказу.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду при вирішення питання про накладення арешту на транспортний засіб «PORSCHE CAYENNE», 2022 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане у клопотанні майно, оскільки останнім в повній мірі доведено необхідність накладення арешту на вилучений транспортний засіб з метою забезпечення його збереження як речового доказу у кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 170, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 18 червня 2024 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 - задовольнити.

Накласти арешт на майно шляхом заборони користування ним, розпорядження та відчуження, що вилучене в ході проведення обшуку, а саме на автомобіль марки «PORSCHE CAYENNE», 2022 року випуску, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який відповідно до реєстраційної картки на транспортний засіб зареєстрований за ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_3