Провадження №1-кс/463/8700/24
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

05 листопада 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 , погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Скварява Золочівського району Львівської області, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, -

встановив:

слідчий звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, без визначення застави.

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчими Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львів) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (далі ДБР) проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000442 від 13.10.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.06.2023 №170 (по строковій частині) солдата ОСОБА_4 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_2 зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення, а також призначено на посаду стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

19.06.2023 солдат ОСОБА_4 , справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №182 від 21.06.2023, солдат ОСОБА_4 прибув для проходження навчань у військову частину НОМЕР_2 , та в подальшому був відправлений у навчальний центр угрупування військ Сил ТрО « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ЗС України (військова частина НОМЕР_3 ).

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_4 від 03.07.2023 №574, солдат ОСОБА_4 вважається таким, що 04.07.2023 вибув з військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ) та прибув до військової частини НОМЕР_4 , що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , де повинен був знаходитись до подальших наказів.

Будучи військовослужбовцем призваним на військову службу під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватись правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

У порушення вказаних вимог нормативно-правових актів, солдат ОСОБА_4 , самовільно залишив місце служби тривалістю понад три доби, в умовах воєнного стану, при наступних обставинах.

Так, Солдат ОСОБА_4 07 липня 2024 року близько 18 години 00 хвилини, без поважних на те причин, самовільно залишив тривалістю понад три доби місце служби пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_4 за адресою: АДРЕСА_3 , після чого перебував поза межами місця розташування підрозділу військової частини, проводив час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконував, а отже останній у такий спосіб незаконно тимчасово припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності до 03 листопада 2024 року, до моменту добровільного прибуття до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові.

Відтак, у період з 07.07.2024 по 03.11.2024 час солдат ОСОБА_4 , проводив час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконував, свою належність до Збройних Сил України, а також той факт, що він незаконно перебуває за межами місця служби приховував.

Під час незаконного перебування за межами місця служби солдат ОСОБА_4 до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити.

04.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, обґрунтованість якої підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: повідомленням про вчинення злочину; матеріалами службового розслідування за фактом самовільного залишення розташування військової частини.

З врахуванням того, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, враховуючи наявність передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, запобігти яким застосуванням більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного неможливо, а також враховуючи вимоги ч.8 ст.176 КПК України, просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеним у ньому та просила таке задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили, оскільки підозра є необґрунтованою, ризики не доведені, а тому відсутні підстави застосовувати найсуворіший запобіжний захід. Крім цього, просили врахувати, що у підозрюваного відкрита форма туберкульозу, захворювання хребта, а тому за станом здоров`я його мали скерувати для проходження медичного огляду для визначення чи він взагалі придатний до військової служби.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

ДБР проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000442 від 13.10.2024.

Як вбачається з повідомлення про підозру від 04.11.2024, яке цього ж дня вручене підозрюваному, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, обґрунтованість якої підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: повідомленням про вчинення злочину; матеріалами службового розслідування за фактом самовільного залишення розташування військової частини.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Крім цього, відповідно до ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

При цьому абз.8 ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КПК України, за який законом передбачено покарання виключно у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років, тому з метою запобігти ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного слід з урахуванням абз.8 ч.4 ст.183 КПК України застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, починаючи з моменту фактичного затримання підозрюваного 12 год. 07 хв. 03 листопада 2024 року, на строк шістдесят днів без визначення розміру застави.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 395 КПК України,-

постановив:

клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів, починаючи з моменту фактичного затримання підозрюваного 12 год. 07 хв. 03 листопада 2024 року та закінчується о 24 год. 00 хв. 01 січня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 07.11.2024.

Суддя: ОСОБА_1