Справа № 212/3111/22
У Х В А Л А

іменем України

05 вересня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000409 від 10.05.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти продовження строку тримання під вартою та просив застосувати домашній арешт.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 , підтримав клопотання підзахисного, просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, та задовільнити клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов наступних висновків.

Так, ухвалою суду від 11.07.2024 року ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 08 вересня 2024 року включно.

Суд зазначає, що за ч. 1, 3 ст. 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначених прокурором.

З матеріалів справи судом встановлено, що по зазначеному кримінальному провадженню докази сторони обвинувачення та докази сторони захисту досліджені, але обвинувачений ОСОБА_4 вдруге заявив клопотання про заміну захисника, не обґрунтовуючи таке своє клопотання, що змусило суд надати час для обґрунтування клопотання в письмовому вигляді. Разом з цим, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років, яке було вчинено в період іспитового строку за попереднім вироком. Крім того, ОСОБА_4 раніше був неодноразово засуджений за вчинення умисних злочинів, в тому числі у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, та відбував покарання у місцях позбавлення волі, але на шлях виправлення не став і знов обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України. При цьому ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований та не має офіційного джерела доходів, міцних соціальних зав`язків не має.

Відповідно до п. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, зокрема правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом повинно враховуватися, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

За таких підстав, враховуючи встановлені по справі обставини, суд вважає, що існує реальний ризик, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість кримінального покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, може вдатися до втечі та переховуватись від суду; та враховуючи його репутацію, яка мала місце до наведених у обвинуваченні обставин, та відсутність офіційного та постійного доходу, може вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто суд погоджується з доводами обвинувачення про існування ризиків, визначених у п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також враховуючи, що з причини розгляду клопотань обвинуваченого, суд не мав змогу закінчити судове слідство, та вважає, що у даній конкретній справі суспільний інтерес превалює над принципом поваги до свободи обвинуваченого та саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, доводи обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, суд визнає необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи відсутні докази які містять будь-які дані про зміну обставин та встановлених ризиків, які слугували підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Отже, на підставі викладеного суд, приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів, та відповідно задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, а клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає за необґрунтованістю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 177, 183, 194, 202, 331, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 03 листопада 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст складено 05.09.2024 року.

Суддя ОСОБА_1