Справа №753/6360/21 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/5479/2024 Доповідач: ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

1 жовтня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 18 вересня 2024 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Даною ухвалою судупродовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 289 КК України в Державній установі «Київський слідчий ізолятор», строком на 60 діб, тобто до 16.11.2024 року включно. Раніше визначену заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 грн. - залишено без змін.

Згідно ухвали суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів суд оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про можливе вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 інкримінованих злочинів, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачуються, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та вважав, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є достатнім та співрозмірним в даному кримінальному провадженні, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 18 вересня 2024 року змінити та постановити ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосувати ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що відсутні ризики, які б зумовили застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Зазначає, що обвинувачений не намагався в минулому ухилятись від кримінального провадження чи перешкоджати йому. Крім того, протягом трьох років судового розгляду обвинувачений не вчиняв жодних дій, які б свідчили про вплив з боку обвинуваченого на кого-небудь з учасників кримінального провадження. Інші ризики, передбачені ст. 177 КПК України прокурором не наведені та не обґрунтовані.

Вважає, що лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення не може слугувати підставою для застосування виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Звертає увагу на те, що судом належним чином не оцінено дані про особу обвинуваченого та наявні в нього сталі соціальні зв`язки, а саме постійне місце проживання, де він проживав з батьками, якими він опікувався.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши надані до апеляційного суду матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Як вважає колегія суддів, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Так, як вбачається з оскаржуваної ухвали, судом в повній мірі враховано тяжкість злочинів, міру покарання, яка може бути призначена обвинуваченому у разі доведення його винуватості, а усвідомлення обвинуваченим цієї обставини переконливо дає підстави вважати про існування наступних ризиків, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у вчиненні яких він обвинувачується.

Враховуючи наявні ризики, суд дійшов до обґрунтованого переконання, що загальносуспільний інтерес переважає інтереси обвинуваченого на особисту свободу, та встановив, що в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим.

На переконання колегії суддів, судом ретельно перевірено наявність обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого, обґрунтованість висунутого обвинувачення, встановлена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, враховано тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , дані про обвинуваченого, в тому числі і ті, на які звертає увагу апелянт, та зроблено вмотивований висновок про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою.

Обставини, які зазначені захисником в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для скасування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вони не виключають наявність ризиків, передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Також, на переконання колегії суддів, таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, а не інший більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, як про це просить захисник, має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції має бути залишена без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 18 вересня 2024 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 по 16 листопада 2024 року включно, із визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 грн., - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Суддя Суддя