Номер провадження: 11-сс/813/1290/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 06.08.2024, якою в межах к/п №0000082 від 17.04.2024 стосовно:

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Москва, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, головного спеціаліста відділу розвитку підприємництва та інвестиційної діяльності управління розвитку пріоритетних напрямків економіки Департаменту економічної політики та стратегічного планування ОДА, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, змінено запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в межах №0000082 від 17.04.2024 було задоволено клопотання прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури Одеської обласної прокуратури Полубок- ОСОБА_10 та змінено застосований стосовно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком до 14.09.2024 включно, в межах строку досудового розслідування, а також заставу в розмірі 257 380 грн., внесену за підозрюваного заставодавцем ОСОБА_11 , звернено в дохід держави та зараховано до спеціального фонду державного бюджету України.

Мотивуючи своє рішення про зміну запобіжного заходу, слідчий суддя, у сукупності із фактом того, що ОСОБА_9 порушив покладені на нього обов`язки прибувати до суду за першою вимогою та здати на зберігання до ГУ Державної міграційної служби України в Одеській обл. свій паспорт для виїзду за кордон, дійшов переконання про те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України та ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, а також незаконного впливу на свідків у провадженні, які стали підставою для застосування стосовно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в якості альтернативного запобіжного заходу.

Водночас, врахувавши положення ч. 8 ст. 182 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність звернення внесеної за підозрюваного ОСОБА_9 суми застави в дохід держави.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 не погодилась із оскаржуваною ухвалою з огляду на наступні обставини:

- всупереч твердженням прокурора, підозрюваний ОСОБА_9 надав дані стосовно здачі свого закордонного паспорта, а також сумлінно виконував покладені на нього ухвалою слідчого судді про застосування запобіжного заходу обов`язки, зокрема, був присутнім в судовому засіданні із розгляду клопотання прокурора про відсторонення його від займаної посади, не зважаючи на факт невручення такого клопотання підозрюваному та захиснику, натомість, слідчий суддя змінив запобіжний захід при наявності лише однієї обставини перебування ОСОБА_9 в лікарні у зв`язку з необхідністю обов`язкового медичного обстеження;

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що ОСОБА_9 раніше не судимий, має стійкі соціальні зв`язки, має родину.

Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , не погодилась із оскаржуваною ухвалою, вважаючи її незаконною, просила ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити в задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_9 , а також послалась на те, що доповнення до апеляційної скарги будуть подані до початку апеляційного розгляду.

Разом із тим, до початку апеляційного розгляду від захисника ОСОБА_8 доповнень до апеляційної скарги не надійшло.

Позиція інших учасників провадження.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 прокурор Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах) відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_12 зауважила, що:

- у захисника не було істотних процесуальних перешкод для вчасного подання апеляційної скарги, натомість, оскаржувана ухвала слідчого судді була проголошена 06.08.2024 в присутності підозрюваного ОСОБА_9 та його захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ;

- всупереч твердженням захисника, підозрюваним ОСОБА_9 були порушені обов`язки, покладені на нього в межах застосування стосовно нього запобіжного заходу у вигляді застави, зокрема, починаючи з 22.07.2024 не вжито заходів стосовно здачі до ГУ ДМС України документів для виїзду за кордон, натомість, закордонний паспорт підозрюваним було здано лише 30.07.2024, після звернення прокурора до слідчого судді із клопотанням про зміну йому застосованого запобіжного заходу; підозрюваний без поважних причин не з`явився в судове засідання з розгляду клопотання про відсторонення від посади, призначене на 25.07.2024.

З урахуванням викладених обставин, прокурор ОСОБА_12 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 на оскаржувану ухвалу слідчого судді.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 прокурор ОСОБА_12 зауважила, що:

- захисник звернулась до апеляційного суду із пропуском строку на апеляційне оскарження ухвали, оскільки захисник ОСОБА_8 була присутньою в судовому засіданні та при оголошенні 06.08.2024 оскаржуваної ухвали слідчого судді, а також не була позбавлена можливості звернутись з апеляційною скаргою в останній день строку на апеляційне оскарження, тобто 11.08.2024, за допомогою системи «Електронний суд» або поштових відділень;

- апеляційна скарга захисника не містить обґрунтування вимог апелянта із зазначенням того, у чому полягає незаконність та необґрунтованість судового рішення.

З урахуванням викладеного, прокурор ОСОБА_12 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 на оскаржувану ухвалу слідчого судді.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

При вирішенні питання щодо допуску апеляційних скарг захисників до розгляду, апеляційний суд керується правовою позицію, викладеною в постанові ККС у складі ВС від 17.05.2021 у справі №335/9520/19 (провадження №512755км20), в мотивувальній частині якої зазначено, що сторони кримінального провадження мають право оскаржувати в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді про зміну підозрюваному обраного запобіжного заходу у випадку, якщо застосування такого запобіжного заходу або відмова в його застосуванні підлягають апеляційному оскарженню відповідно до ч. 1 ст. 309 КПК України.

Враховуючи те, що п. 2 ч. 1 ст. 309 КПК України передбачена можливість апеляційного оскарження ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмови в його застосуванні, колегія суддів доходить висновку про те, що оскаржувана ухвала слідчого судді про зміну застосованого стосовно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Системний аналіз оскаржуваної ухвали свідчить про те, що слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону не дотримався з огляду на таке.

Положеннями ч.ч. 1 та 2 ст. 200 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому ст. 184 КПК України, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Системний аналіз викладених вище положень кримінального процесуального законодавства дає підстави дійти висновку про те, що розгляд клопотання про зміну запобіжного заходу здійснюється за правилами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, на підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що 18.07.2024 ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України (а.с. 67-76), санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3-х до 8-ми років з конфіскацією майна.

Ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 19.07.2024 було задоволено клопотання слідчого та застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.09.2024 включно, в межах строку досудового розслідування, із визначенням застави в якості альтернативного запобіжного заходу в розмірі 85 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 257 380 грн. (а.с. 119-120).

Згодом, 22.07.2024 підозрюваний ОСОБА_9 був звільнений з-під варти з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» у зв`язку із внесенням за нього визначеного вище розміру застави (а.с. 121).

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Органами досудового розслідування ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, зокрема, у тому, що він, реалізуючи свій злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди, 09.04.2024, займаючи посаду головного спеціаліста відділу розвитку підприємництва та інвестиційної діяльності управління розвитку пріоритетних напрямків економіки Департаменту економічної політики та стратегічного планування ОДА, перебуваючи у приміщенні свого службового каб. №565 за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, використовуючи становище, яке він займає, виказав вимогу ОСОБА_13 директору МП ТОВ «ТНВЦ ТОМ», надати йому грошові кошти без зазначенням суми у якості неправомірної вигоди за вчинення дій, пов`язаних з отриманням, опрацюванням та подальшим погодженням Генеральним штабом Міністерства оборони України та Міністерством економіки України шляхом впливу на прийняття позитивного рішення невстановленими в ході досудового розслідування особами вказаних установ, уповноваженими на виконання функцій держави, щодо бронювання працівників МП ТОВ «ТНВЦ ТОМ» в інтересах ОСОБА_13 , як того, хто надає неправомірну вигоду.

В подальшому, 17.07.2024 приблизно об 11:55 год., з метою доведення свого злочинного наміру щодо одержання неправомірної вигоди до кінця, перебуваючи у своєму службовому кабінеті №565, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, використовуючи становище, яке він займає, ОСОБА_9 особисто передав ОСОБА_13 пакет документів щодо бронювання працівників очолюваного ним підприємства, серед яких наказ Міністерства економіки України №16436 від 09.07.2024 «Про бронювання військовозобов`язаних МП ТОВ «ТНВЦ ТОМ», після чого одержав від вказаного керівника підприємства неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 1000 доларів США, що станом на 17.04.2024 за курсом НБУ становить 41 257, 50 грн., за вчинення дій, пов`язаних з отриманням, опрацюванням та подальшим погодженням Генеральним штабом Міністерства оборони України та Міністерством економіки України документів щодо бронювання працівників МП ТОВ «ТНВЦ ТОМ».

Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України на даному етапі досудового розслідування сторонами кримінального провадження не оскаржується та підтверджується долученими до клопотання матеріалами провадження.

Водночас, погоджуючись із висновком слідчого судді, апеляційний суд вважає доведеними в зазначеному кримінальному провадженні ризики переховування підозрюваного ОСОБА_9 від органів досудового розслідування та суду, а також незаконного здійснення впливу на свідків у провадженні, обґрунтовані тим, що: останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері службової діяльності, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3-х до 8-ми років з конфіскацією майна; в силу свого віку має безперешкодне право покидати територію України в умовах введеного воєнного стану; особисто знайомий зі свідком в даному кримінальному провадженні, внаслідок чого може здійснювати незаконний вплив на нього з метою надання сприятливих для підозрюваного показань.

Водночас, колегія суддів не погоджується із висновком слідчого судді стосовно того, що підозрюваним ОСОБА_9 були порушені встановлені ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 19.07.2024 обов`язки прибувати до суду та здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон з огляду на наступні обставини.

Так, ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 19.07.2024 стосовно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.09.2024 включно, із визначенням застави в якості альтернативного запобіжного заходу в розмірі 257 380 грн. та покладенням на підозрюваного у разі внесення застави строком до 14.09.2024 включно наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;

- утримуватись від спілкування зі свідками в межах кримінального провадження;

- здати на зберігання до ГУ ДМС України в Одеській обл. спій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну (а.с. 119-120).

З урахуванням факту внесення за підозрюваного ОСОБА_9 визначеного вище розміру застави, стосовно останнього, починаючи з 22.07.2024, діяв альтернативний запобіжний захід у вигляді застави (а.с. 121).

Що стосується посилань прокурора в поданому клопотанні та слідчого судді в оскаржуваній ухвалі на те, що підозрюваний ОСОБА_9 без поважних причин не з`явився за викликом суду для розгляду клопотання про його відсторонення від посади, призначене на 25.07.2024, колегія суддів зауважує на наступному.

Відповідно до наявної в матеріалах провадження копії журналу судового засідання Київського райсуду м. Одеси від 25.07.2024, підозрюваний ОСОБА_9 викликався секретарем в судове засідання із розгляду клопотання про його відсторонення від посади телефонним зв`язком, а саме за номером телефону його дружини (а.с. 122-123).

Окрім того, в матеріалах справи також містяться рапорти слідчого та прокурора, відповідно до яких підозрюваний ОСОБА_9 повідомлявся про необхідність явки в судове засідання із розгляду клопотання про відсторонення від посади шляхом здійснення виклику на мобільний номер його дружини ОСОБА_14 (а.с. 128-137).

Будь-яких підтверджень здійснення виклику саме підозрюваного ОСОБА_9 для участі в розгляді клопотання слідчого про відсторонення від посади з боку суду матеріали провадження не містять.

При цьому, вимогами ч. 1 ст. 135 КПК України передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Відтак, апеляційний суд доходить висновку про те, що надіслання повідомлення про виклик для участі в розгляді клопотання про відсторонення посади дружині підозрюваного не може бути визнано належним сповіщенням особи в розумінні вимог кримінального процесуального законодавства.

Окрім того, відповідно до долучених захисником в судовому засіданні суду апеляційної інстанції матеріалів, в зазначений період час підозрюваний ОСОБА_9 проходив медичне обстеження у нейрохірурга та офтальмолога.

Надаючи оцінку твердженням прокурора у поданому клопотанні та слідчого судді в оскаржуваній ухвалі на те, що підозрюваний ОСОБА_9 порушив покладений на нього обов`язок здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій закордонний паспорт, апеляційний суд зауважує на безпідставності таких тверджень.

Так, відповідно до наявної в матеріалах провадження копії заяви, підозрюваний ОСОБА_9 30.07.2024, на виконання ухвали слідчого судді від 19.07.2024, здав на зберігання до ГУ ДМС України в Одеській обл. свій закордонний паспорт (а.с. 148).

Всупереч твердженням слідчого судді, вищезгадана ухвала слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 19.07.2024 не встановлює конкретного строку, впродовж якого на підозрюваного ОСОБА_9 було покладено обов`язок здати свій закордонний паспорт на зберігання до ГУ ДМС України в Одеській обл., внаслідок чого факт того, що підозрюваний не виконав покладений обов`язок негайно не може розцінюватись в даному випадку як порушення ним покладених на нього обов`язків, з огляду на те, що фактично такий обов`язок виконаний ним був.

Натомість, сам слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі обґрунтовано посилається на те, що ухвалою слідчого судді від 19.07.2024 на підозрюваного ОСОБА_9 вищезгаданий обов`язок здати на зберігання до ГУ ДМС України в Одеській обл. спій паспорт для виїзду за кордон було покладено строком 14.09.2024 включно (а.с. 173).

З огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_9 здав свій закордонний паспорт на зберігання до ГУ ДМС України в Одеській обл. 30.07.2024, тобто в межах строку, визначеного ухвалою слідчого судді від 19.07.2024, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що підозрюваний не порушив зазначений обов`язок.

З урахуванням викладених обставин, апеляційний суд вважає, що органом досудового розслідування та прокурором не було доведено факту порушення підозрюваним ОСОБА_9 покладених на нього ухвалою слідчого судді від 19.07.2024 обов`язків в межах застосування запобіжного заходу у вигляді застави, натомість, підозрюваний покладені на нього обов`язки виконує.

Відтак, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді є такими, що не відповідають фактичним обставинам провадження, натомість, з огляду на обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, наявність у зазначеному провадження встановлених вище ризиків, а також характеристики особи підозрюваного, альтернативний запобіжний захід у вигляді застави на даній стадії зазначеного кримінального провадження цілком здатний забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_9 .

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Положення п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачають, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 411 КПК України, суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Отже, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги захисників підлягають частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_9 з застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з підстав, зазначених апеляційним судом вище.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 183, 194, 200, 370, 404, 405, 407, 409, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.08.2024, якою стосовно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, змінено запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 14.09.2024 включно скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Одеської обласної прокуратури ОСОБА_15 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_9 з застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваного ОСОБА_9 звільнити з-під варти негайно.

Копію ухвали апеляційного суду направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4