УХВАЛА

Іменем України

(повний текст)

25 листопада 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Українка, Малинського р-ну, Житомирської обл., громадянина України, з середньою освітою, фактично проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України, у кримінальному провадженні №0000850 від 20.11.2024, -

встановив:

Слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майор поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням, погодженим прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , відповідно до змісту якого просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий ОСОБА_4 зазначає, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000850 від 20.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у вечірній час 19 листопада 2024 року у ОСОБА_5 , який знав про те, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зберігає за місцем свого проживання значну суму грошових коштів та систематично здійснює позику грошей односельчанам, виник умисел, спрямований на умисне вбивство останнього з корисливих мотивів.

Реалізовуючи свій умисел, спрямований на вбивство ОСОБА_7 та подальше заволодіння грошовими коштами останнього, ОСОБА_5 20 листопада 2024 року в період з 01 год. 00 хв. до 03. год. 00 хв. прибув до місця проживання ОСОБА_7 до будинку АДРЕСА_1 , де у приміщенні веранди вказаного будинку руками, ногами та використовуючи невстановлений слідством предмет умисно наніс чисельні удари в ділянки обличчя, голови, верхніх і нижніх кінцівок, шиї та тулубу ОСОБА_7 , спричинивши множинних тілесних ушкоджень потерпілому, і в такий спосіб умисно заподіяв смерть останньому, після чого вчинив дії, спрямовані на пошук грошових коштів, які зберігались в одній із кімнат за місцем проживання ОСОБА_7 . Смерть ОСОБА_7 настала від травм голови, шиї та грудної клітки.

Після цього, з метою приховання слідів злочину, ОСОБА_5 перемістив труп ОСОБА_7 до каналізаційного колодязя, розташованого поблизу домоволодіння останнього, де занурив його у воду.

24.11.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий та прокурор обґрунтовують тим, що наявні ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України:

- ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі на тривалий період часу, у зв`язку з чим, бажаючи уникнути негативних наслідків кримінально-правового та цивільно-правового характеру, підозрюваний може ухилятися від органу досудового розслідування та суду. Також, відразу після вчинення інкримінованого злочину підозрюваний ОСОБА_5 утік з місця його вчинення, залишив місце проживання, тобто почав переховуватися з метою уникнення подальшого притягнення до кримінальної відповідальності, що також свідчить про існування зазначеного ризику;

- підозрюваний ОСОБА_5 , може знищити, сховати або спотворити речі, документи та речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки, зокрема, знаряддя вчинення кримінального правопорушення та місцезнаходження інших суттєво важливих речових доказів на даний час достеменно не встановлені, зважаючи на початкову стадію досудового розслідування у кримінальному провадженні (п.2 ч.1 ст.177 КПК України);

- підозрюваний ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічного, повного та неупередженого встановлення обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь-яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніх, зокрема більшість свідків у вказаному кримінальному провадженні є односельчанами підозрюваного й останньому відомі їх місця проживання. Окрім того, на вказаній початковій стадії досудового розслідування органом досудового розслідування не встановлено та не допитано усіх свідків, яким відомі ті чи інші обставини щодо вчиненого злочину. Підозрюваний буде вчиняти спроби впливу на учасників кримінального провадження з метою неможливості використання в суді в якості доказів показання останніх (п.п.3, 4 ч.1 ст.177 КПК України);

- характер кримінального правопорушення, вчинення якого інкримінується підозрюваному ОСОБА_5 , а саме спричинення численних тілесних ушкоджень потерпілому та заходи, вжиті підозрюваним для його невикриття у вчиненні інкримінованого злочину, свідчать про ризик вчинення ним інших кримінальних правопорушень чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 подане клопотання підтримали та просили його задовольнити. Прокурор наголосив на наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також просив не визначати розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що не причетний до злочину. Ввечері 19.11.2024 він розпивав спиртне з рідним дядьком ОСОБА_8 та на ранок 20.11.2024 його від дядька забрали його батьки та дівчина. Гаманець він загубив після того, як купував спиртне у магазині. Просив не застосовувати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. На запитання слідчого судді пояснив, що показання свідка ОСОБА_8 щодо того, що 20.11.2024 він покинув житло дядька не відповідають дійсності. Також пояснив, що переховувався від військових, а не поліцейських, оскільки розшукується за самовільне залишення військової частини, ночував в лісі біля ялинки, подряпався, тому на вилучених у нього трусах наявні сліди крові.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 , в судовому засіданні заперечувала проти застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши учасників судового засідання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає наступне.

Так як положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття "обґрунтованості підозри", в оцінці цього питання слідчій судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема "Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства", "Нечипорук та Йонкало проти України", Європейський суд з прав людини наголошує, що "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа можливо вчинила злочин. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування "обґрунтована підозра" не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи. Обґрунтована підозра повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Так, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що надані слідчим та прокурором докази у їх сукупності переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_5 , можливо, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене п.6 ч.2 ст.115 Кримінального кодексу України, що підтверджується, зокрема: витягом з Єдиного реєстру досудового розслідування; протоколом огляду місця події від 20.11.2024; протоколами обшуку від 21.11.2024, 20.11.2024; протоколом обшуку трупа від 21.11.2024; довідкою від 21.11.2024; протоколами допиту свідків від 20.11.2024, 21.11.2024; протоколом допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка від 21.11.2024; протоколом огляду від 21.11.2024; протоколом огляду предмета (речових доказів) від 21.11.2024; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.11.2024; інформацією про особу; повідомленням про підозру від 24.11.2024; протоколом допиту підозрюваного від 24.11.2024; рапортами.

Щодо наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Зокрема, існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, яке йому загрожує.

Так, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення (п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України), за вчинення якого КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.

Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення кримінальних правопорушень дають слідчому судді достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може, з метою уникнення покарання, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя відзначає, що тяжкість покарання збільшує ймовірність ризику переховування підозрюваного.

Також вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 з 20.11.2024 до моменту його затримання переховувався від органів поліції, про що свідчать складені оперуповноваженими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 рапорти.

Крім того, існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень в межах кримінального провадження №000850 від 20.11.2024, враховуючи, що досудове розслідування триває та триває збір доказів у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає достатньо обґрунтованим ризик незаконного впливу зі сторони підозрюваного ОСОБА_5 на свідків у кримінальному провадженні №000850 від 20.11.2024, з метою схилити їх до відмови від наданих показань на свою користь. Особи свідків ( ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ) у вказаному кримінальному провадженні є односельчанами підозрюваного й останньому відомі їх місця проживання.

Також слідчий суддя не виключає ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення з огляду на досліджені слідчим суддею обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №000850 від 20.11.2024 та те, що ОСОБА_5 раніше двічі притягувався до кримінальної відповідальності (довідка №).

Разом з тим, прокурором та слідчим не обгрунтовано ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Оскільки за обставин даного кримінального провадження підозрюваному ОСОБА_5 інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину, з огляду на встановлені в рамках даного кримінального провадження ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, враховуючи особу підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, та який не має міцних соціальних зв`язків (не одружений, не працевлаштований, дітей на утриманні не має),завдання даного кримінального провадження, які зводяться в тому числі до притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, - більш м`який запобіжний захід, на думку слідчого судді, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не буде сприяти забезпеченню досягнення завдань даного кримінального провадження на початковій стадії досудового розслідування.

Будь-яких обставин, які є перешкодою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачені частиною другою статті 183 КПК України, а також фактів, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на теперішній час не встановлено та стороною захисту не доведено.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 слід задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 23 години 50 хвилин 21 січня 2025 року.

Відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи приписи п.2 ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави слідчим суддею не визначається, оскільки підозрюваному інкримінується вчинення умисного вбивства.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 184, 193-194, 196-197, 199, 205, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 21 січня 2025 року до 23 години 50 хвилини, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання ОСОБА_5 , а саме з 23 години 50 хвилин 23 листопада 2024 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали складено 29 листопада 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1