Справа №626/2325/22
Провадження№1-кп/639/115/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року м. Харків

Колегія суддів Жовтневого районного суду м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисників, адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню зареєстрованому 13 травня 2022 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000233 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Узбекистану, громадянина Узбекистану, одруженого, із середньою освітою, військовослужбовця призваного на військову службу за мобілізацією, стрільця 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.130, ч.4 ст.152, ч.6 ст.152, ч.3ст.153, ч.2 ст.156, ч.2 ст.301 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

На розгляді у колегії суддів Жовтневого районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 .

27 вересня 2024 року до суду надійшло клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що було обрано відносно останнього.

В обґрунтування заявленого клопотання прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор підтримав вимоги клопотання та просив продовжити відносно ОСОБА_8 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисники, адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , заперечували проти задоволення клопотання прокурора, останній звернувся до суду з клопотанням, яке підтримали обвинувачений та адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 з тримання під вартою на більш м*який.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За змістом ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судовим розглядом встановлено, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.08.2024 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.4 ст.152, ч.6 ст.152, ч.3 ст.153, ч.2 ст.156, ч.2 ст.301 КК України, серед яких є особливо тяжкий злочин та санкція відповідної частини та статті Кримінального кодексу України передбачає покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Частина 2 ст. 177 КПК України передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення,

Судом також враховується, що на даний час є наявними ризики, передбачені п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: у разі зміни запобіжного заходу обвинувачений може: переховуватися від суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_9 являється військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на посаді стрільця 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , місцезнаходження військової частини в якій він проходить військову службу в будь-який час може змінити місце дислокації в іншу область враховуючи проведення бойових дій на території України, що створить умови для його переховування від органу досудового розслідування та суду в інших областях України, враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для обвинуваченого у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання. Крім того вказані обставини створять складності явки або запізнення обвинуваченого до суду. В той же час, встановлено, що ОСОБА_9 вчиняє вказані злочини тривалий час внаслідок злочинних, суспільно небезпечних діянь ОСОБА_8 , його малолітні доньки на протязі багатьох років поспіль перетерпіли та перетерпають на даний час потужний психоемоційний стрес. Моральні страждання дітей позначились негативними змінами у їх житті та полягають у порушенні сну, постійній тривозі та переживаннях, емоційній напрузі, знервованості, почутті образи, обуренні, відчутті постійної тривоги, що все може повторитися і що самі вони в силу суб`єктивних причин захистити себе не в змозі. Діти постійно перебувають у стані дратівливості та депресії, нервово відноситися до оточуючого світу, зневірилися у своїх силах. Відновлення стійкого емоційного стану дітей потребуватиме значного часу та зусиль, необхідних для відновлення їх попереднього психологічного та психоемоційного стану. Крім того, враховуючи воєнний стан в державі ОСОБА_9 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 може перейти на бік ворога та передати інформації про наявність та місцезнаходження військової техніки військової частини НОМЕР_1 з метою ухилення від кримінальної відповідальності; незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_9 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, своїх спів службовців здійснити вплив на потерпілих, свідків, понятих, експертів, спеціалістів як благаючі або умовляючи їх, так і маючи безперешкодний доступ до вогнепальної зброї за допомогою якої може їм погрожувати щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що ОСОБА_9 , перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства. Зокрема, достовірність перевірки підстав неявки до суду вимагатимуть від сторони обвинувачення певного часу, що в свою чергу призведе до необґрунтованого затягування строків судового розгляду та створить можливості для ОСОБА_8 , незаконно впливати, свідків, потерпілих, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. В той же час останній перебуваючи на волі не буде позбавлений можливості з використанням мобільних телефонів, тощо здійснювати вплив на інших учасників кримінального провадження; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується останній, підтверджується тим, що ОСОБА_9 , перебуваючи на волі, як військовослужбовець військової служби, може вчинити інший військовий злочин, а саме самовільне залишення військової частини або місця служби, що кваліфікується за ст. 407 КК України, або дезертирство за ст. 408 КК України, тим самим переховуватись та ухилятись від кримінальної відповідальності за фактом вчинення особливо тяжкого злочину. В той же час, обвинувачений проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 , де проживають потерпілі його неповнолітні доньки ОСОБА_10 та ОСОБА_10 , а тому останній може продовжити вчиняти злочини у яких обвинувачується.

Оцінюючи сукупність обставин, що враховуються при дії запобіжного заходу, які визначені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_11 , його вік та стан здоров`я, відомості про особу останнього, суд приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого на даний час є неможливим, у зв`язку з чим відносно обвинуваченого ОСОБА_8 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зазначені судом ризики не зменшились та не відпали, внаслідок чого відсутні підстави для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 .

Крім того, положеннями ч. 6 ст. 206 КПК України визначено, що якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:

1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;

2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;

3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 49 Конституції України кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування, в тому числі і особи, які тримаються під вартою. Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм, в тому числі і в державних установах Міністерства юстиції, якими є слідчі ізолятори, в яких створюються умови для ефективного доступного для ув`язнених медичного обслуговування.

Згідно з ч. 3 ст. 21 Закону України «Про попереднє ув`язнення» адміністрація місць попереднього ув`язнення зобов`язана створити особам, взятим під варту, необхідні житлово-побутові умови відповідно до встановлених норм, забезпечити їх харчуванням та медичним обслуговуванням.

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України 14.06.2019 року № 1769/5, яким затверджено «Правила внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», передбачено надання медичного обслуговування ув`язненим особам в слідчих ізоляторах.

Надання ув`язненим і засудженим невідкладної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині СІЗО, здійснюється відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, взятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2012 року №239/5/104.

Згідно до п. 2.3 вищевказаного Порядку, медичне обстеження осіб, узятих під варту здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.

Під час медичного обстеження особи, узятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво СІЗО подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування.

Відповідно до п. 2.7 Порядку, у разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Про необхідність проведення обстеження, яке потребує вивезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО.

Керівництво СІЗО забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Приймаючи до уваги наявність захворювань та скарги обвинуваченого ОСОБА_8 на істотне погіршення стану здоров`я у період його перебування у СІЗО, надані ним під час судового розгляду пояснення, з метою недопущення порушення права особи на отримання необхідної і достатньої медичної допомоги, суд вважає за необхідне зобов`язати адміністрацію ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та керівництво Харківської міської медичної частини №27 та Філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях організувати та забезпечити невідкладне обстеження ув`язненого ОСОБА_8 з приводу його скарг та наявного у нього діагнозу.

У разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях та лікуванні, які не можуть бути проведені в умовах медичної частини СІЗО, слід забезпечити вивезення ув`язненого ОСОБА_8 до відповідного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.176, 177, 183, 206, 331, 336, 369, 372, 376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 25 листопада 2024 року включно.

Копію ухвали направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для долучення до матеріалів особової справи та вручення обвинуваченому ОСОБА_11 .

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 з тримання під вартою на більш м*який - відмовити.

Клопотання захисника, адвоката ОСОБА_12 поданого в порядку ст. 206 КПК України - задовольнити.

Зобов`язати адміністрацію ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та керівництво Харківської міської медичної частини №27 та Філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях організувати та забезпечити невідкладне обстеження ув`язненого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням його діагнозу та призначення необхідного лікування.

У разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях та лікуванні, які не можуть бути проведені в медичній частині № 27 , забезпечити вивезення ув`язненого ОСОБА_8 до відповідного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Про результати проведеного медичного обстеження повідомити Жовтневий районний суд м. Харкова та ув`язненого ОСОБА_8 .

Копію ухвали направити для виконання до Харківської міської медичної частини №27 та Філії ЦОЗ ДКВС України у Харківській та Луганській областях.

Ухвала може бути оскаржена, в частині застосування запобіжного заходу, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, які тримаються під вартою - протягом цього ж строку з дня вручення їм копії ухвали, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 30.09.2024 року о 15 год. 45 хв.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2