УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000592

ВСТАНОВИЛА

До провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000592.

Ініціатор клопотання зазначає, що 13 липня 2023 року слідчим суддею Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_4 у справі №761/23641/23 задоволено клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримки публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000592 від 15.06.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 110-2 КК України та накладено арешт на майно, що було вилучено 21.06.2023 під час проведення обшуку у житлових приміщеннях, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон Iphone 14 Plus, номер моделі MQ4E3AH/A, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 - 1шт.; ноутбук MB Pro_KosH, процесор М1 серійний номер FVFGN2TAQO5N - 1 шт.

При накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що 21.06.2023 постановою слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні мобільний телефон Iphone 14 Plus, номер моделі MQ4E3AH/A, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 та ноутбук MB Pro_KosH, процесор М1 серійний номер НОМЕР_3 , було визнано в якості речових доказів і тому арешт на вищезазначене майно накладався з метою збереження речових доказів.

ОСОБА_3 у клопотанні зазначає, що в цей важкий для країни та суспільства час, наявність засобів зв`язку із сім`єю в екстрених ситуаціях вкрай важлива, сучасні технології, а саме телефони марки Apple - iPhone 14 Plus допомагають в режимі онлайн визначити розташування членів родини (дружини та доньок), особливо під час ракетних небезпек, та дозволяє відчувати контроль ситуації, та у разі непередбачених випадків вчасно прийти на допомогу, а в часи блекаутів - наявність телефона з сучасними технологіями ще більш актуальніше.

Як зазначає ОСОБА_3 у клопотанні, останній має батьків, які мешкають за 120км від міста, їм вже обом за 70 років, і тому мені необхідний з ними постійний зв`язок, для їх моральної підтримки під час війни, має двох доньок, які зараз навчаються онлайн, старша у вищому навчальному закладі, а молодша у 9-ту класі, лекції, семінари та заняття проводяться за допомогою комп`ютерних технологій зв`язку: zoom, claccroom, для навчання та виконання домашніх завдань вкрай потрібен ноутбук, який вилучили під час обшуку.

Ініціатор клопотання зазначає, що під час обшуку не перешкоджав слідчим діям, добровільно надав для огляду мобільний телефон та ноутбук, попередньо розблокувавши та прибарвши всі паролі. З моменту проведення обшуку, з 21.06.2023, пройшло вже більше року, цього часу, на його думку достатньо для копіювання та аналізу наявної на телефоні та ноутбуці інформації та проведення щодо неї відповідних експертиз.

У зв`язку з чим, ОСОБА_3 просить скасувати арешт, накладений в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000592 від 15.06.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110-2 КК України, на майно що є приватною власністю ОСОБА_3 , що було вилучено 21.06.2023 під час проведення обшуку у житлових приміщеннях, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон Iphone 14 Plus, номер моделі MQ4E3AH/A, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 - 1шт.; ноутбук MB Pro_KosH, процесор М1 серійний номер FVFGN2TAQO5N - 1 шт.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився будучи належним чином повідомлений, в той же час у своєму клопотанні просив розгляд справи проводити без його присутності.

У судове засідання уповноважений прокурор не з`явився будучи належним чином повідомлений, заяв/ клопотань на адресу суду не надходило.

Слідча суддя, дослідивши клопотання про скасування арешту майна, долучені до нього документи приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що прокурорами Офісу Генерального прокурора здійснювалось процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000592.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.07.2023, справа №761/23641/23 накладено арешт на майно, тимчасово вилучене 21 червня 2023 року в ході проведення обшуку у житлових приміщеннях, що фактично використовує ОСОБА_3 , які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на: мобільний телефон Iphone 14 Plus, номер моделі MQ4E3AH/A, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 - 1 шт., ноутбук MB Pro_KosН, процесор М1 серійний номер FVFGN2TAQO5N - 1 шт., флеш накопичувач коричневого кольору з надписом tag1 Turn Team Group inc. - 1 шт., копію службової записки від 02.07.2021 на 2 арк.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Разом з тим, особою, яка звернулась із клопотанням, до матеріалів клопотання не долучено жодних доказів того, що на сьогодні відпала потреба у накладенні арешту на майно, щодо стадії досудового розслідування.

При цьому відповідно до вимог абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК України обов`язок доведення, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, законодавець покладає безпосередньо на особу, яка звернулась із клопотанням про скасування арешту майна.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, не надав доказів на підтвердження своїх доводів, що станом на момент звернення до суду з клопотанням на липень 2024 року потреба у подальшому застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відпала потреба, будь яких актуальних відомостей, в тому числі щодо руху кримінального провадження ОСОБА_3 надано не було.

За змістом ч.1 ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень.

При цьому доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність, з огляду на мету його застосування, що дає слідчій судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала, крім того, ініціатором клопотання не надано переконливих даних, що скасування арешту майна не перешкоджатиме кримінальному провадженню, з огляду на мету застосування заходу забезпечення.

За таких обставин не встановлено підстав для скасування накладеного арешту, а відтак слідча суддя прийшла до висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000592.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 22, 98, 170-174, 369-372 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000592.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1