Справа № 615/1678/24
Провадження № 1-кп/615/173/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

при розгляді у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області матеріалів кримінального провадження №0000855 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

представника потерпілих ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

встановив:

27.08.2024 до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України, разом з реєстром матеріалів досудового розслідування та розпискою підозрюваного, захисника про отримання копій вказаних документів.

В ході досудового розслідування на підставі ухвал слідчого судді від 18.07.2024 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, накладено арешт на тимчасово вилучене майно.

Будь-які інші заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.

Заслухавши думку прокурора та інших учасників судового провадження, суд вважає можливим призначити кримінальне провадження на підставі обвинувального акту до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Кримінальне провадження надійшло до суду в межах територіальної юрисдикції суду, що відповідає положенням ст.32 КПК України.

Підстав для повернення кримінального провадження для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 КПК України, чи закриття провадження у випадках, передбачених п.п.4-8 ч.1 і ч.2 ст.284 КПК України, не встановлено. Обвинувальний акт складено з дотриманням вимог КПК України. Перешкод призначення судового розгляду не вбачається.

У відповідності до ч.2 ст.27 КПК України кримінальне провадження здійснювати у відкритому судовому засіданні за участі учасників судового провадження згідно переліку, передбаченого ч.2 ст.314 КПК України.

За клопотанням потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підготовче судове засідання проведено зі їх відсутності. Залучено до участі у судовому провадженні в якості потерпілої ОСОБА_7 та представника потерпілих ОСОБА_6 , в зв`язку з чим надати можливість їм ознайомитися з матеріалами кримінального провадження.

В підготовчому судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб без права внесення застави, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України, тобто в порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та заподіяло тяжкі тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_13 і ОСОБА_14 .

З клопотання, ОСОБА_3 фактично затриманий на території КНП «МКЛШНМД» ХМР ім. Проф. ОСОБА_15 16.07.2024 о 22:10.

Ухвалою слідчого судді від 18.07.2024 до нього застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 13.09.2024 без визначення розміру застави.

На думку прокурора, наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, як окремо, так і усіма в сукупності, а саме: протоколами огляду місця події, допиту свідка, потерпілих, слідчих експериментів, висновками судово-медичних та авто технічних експертиз.

Вважає, що враховуючи тяжкі наслідки кримінального правопорушення, продовжують існувати ризики, передбачені п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Зокрема, санкція кримінального правопорушення передбачає покарання у виді позбавлення волі від 7 до 12 років, що надає достатніх підстав вважати, що обвинувачений зможе переховуватись від суду з метою уникнути кримінальної відповідальності та покарання, що унеможливить досягнення завдань кримінального провадження.

Окрім того, ОСОБА_3 , маючи можливість вільного пересування, розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, зможе незаконно впливати на свідків, потерпілих та експертів у цьому кримінальному провадженні до моменту безпосереднього допиту їх судом.

Наполягає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, а подальше застосування заходу забезпечення у виді тримання під вартою жодним чином не порушить справедливої рівноваги між вимогами суспільного інтересу та необхідністю захисту основних прав зацікавлених осіб. Оскільки ОСОБА_3 звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який спричинив смерть двох потерпілих, визначення розміру застави згідно п.2 ч.4 ст.183 КПК України вважає неможливим.

Захисник, з думкою якого погодився обвинувачений, підтримав клопотання частково. Вважає, що за викладених прокурором обставин наявні підстави застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Потерпілі та їх представник підтримали думку прокурора.

Заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши надані матеріали кримінального провадження, суд доходить висновку, що враховуючи відомості з реєстру матеріалів досудового розслідування, стороною обвинувачення зібрано достатньо доказів, щоб пересвідчитись про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого йому злочину, що сторони та потерпілі не заперечували під час підготовчого судового засідання, окрім заперечення стороною захисту про перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння.

Оцінюючи сукупність обставин, які визначені ст.178 КПК України, враховуючи тяжкість наслідків кримінального правопорушення, встановлені слідчим суддею обставини щодо особи обвинуваченого, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі доведення його вини, суд вважає, що продовжують існувати ризики, передбачені п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Порядок продовження строку тримання під вартою, передбачений ст.199 КПК України, ч.5 якої зобов`язує суд відмовити в продовженні строку тримання під вартою лише у випадку якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені в ч.3 цієї статті, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Ч.2 ст.177 КПК України встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

При цьому судом досліджено можливість не застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , але враховуючи не зменшення зазначених ризиків та оцінюючи сукупність викладених обставин, менш суворі запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти наявним ризикам, що надає підстави для задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно підозрюваного у виді тримання під вартою, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить належне виконання ним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним протиправних дій.

Згідно п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Окрім того, захисником подано клопотання про витребування із КНП «МКЛШНМД» ХМР ім. Проф. ОСОБА_15 зразка крові стаціонарного хворого ОСОБА_3 , який перебував на лікуванні в період з 18:35 16.07.2024 по 12:00 17.07.2024 та призначення судово-молекулярної-генетичної експертизи.

Наполягає на необхідності проведення експертизи для повного та всебічного дослідження всіх обставин, оскільки заперечує, що підзахисний був в стані алкогольного сп`яніння. До такого висновку прийшов експерт лише 16.08.2024, а сторона захисту дізналася лише під час виконання ст.190 КПК України 26.08.2024, коли було змінено підозру на більш тяжку. Зауважив, що 27.08.2024 обвинувальний акт був вже поданий до суду, що позбавило можливості звернутися з відповідними клопотаннями до слідчого. Після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження виникли сумніви, що 16.07.2024 зроблено забір крові саме підзахисного. Вказав, що зібрані ним докази в порядку ст.290 КПК України прокурору та потерпіли мне відкривалися, оскільки отримані ним напередодні судового засідання.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника, наполягає, що не пам`ятає, де брали забір крові, але не в швидкій, можливо після операції. До того ж, в швидкій зробили укол з нарковмісною рідиною згідно мед документації, витребуваної захисником із медичних установ. Наголосив, що не перебував в стані алкогольного сп`яніння, оскільки зовсім не п`є, не його кров. Підтвердив, що керує т/з з 2019 року, в 2018 році дійсно притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, але з цього часу зовсім не вживає алкоголь. Не знає, брали кров після, чи під час операції. Звернув увагу, що визнавав вину за ч.3 ст.286 КК України, вибачився перед потерпілими, але під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження 26.08.2024 дізнався про звинувачення за ч.4 ст.286-1 КК України, тому раніше з таким клопотанням до слідчого не звертався. Як водій, знає, що після ДТП завжди відбираються зразки крові, але не цікавився результатами, оскільки не інкримінувалося.

Прокурор, думку якого підтримали обвинувачені, вважає клопотання сторони захисту передчасним, так як до його вирішення можна перейти лише після дослідження доказів.

Окрім того, захисник подав клопотання про виклик та допит в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , які знаходилися на місці події, для підтвердження обставин щодо не перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння, що підтримав ОСОБА_3 .

Прокурор, думку якого підтримали потерпілі, вважає можливим задовольнити частково клопотання про виклик та допит свідків, які були допитані під час досудового розслідування. В іншій частині вимоги клопотання передчасні, оскільки стороною захисту не відкриті докази в порядку ст.290 КПК України, слід вирішити після дослідження всіх доказів в судовому засіданні.

Окрім того, представник потерпілих ОСОБА_6 в інтересах свідка ОСОБА_22 про скасування арешту майна в порядку ст.174 КПК України. Зауважила, що т/з було арештовано на підставі ухвали слідчого судді в рамках кримінального провадження, але свідок не визнаний потерпілим, оскільки йому не завдано тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, лише механічні пошкодження автомобіля. Вважає, що свідку завдано збитків в результаті адмінправопорушення, чи вирішувалося питання слідчим про виділення матеріалів в цій частині, не знає, так як залучена до участі у справі тільки сьогодні, можливо більше дізнається після ознайомлення з матеріалами справи.

Прокурор наполягав на можливості вирішення клопотання лише після дослідження всіх доказів у кримінальному провадженні.

Захисник та обвинувачений не заперечували проти задоволення.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд доходить наступного висновку.

Згідно ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У відповідно до положень ст.290 КПК України сторона захисту за запитом прокурора зобов`язана надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до житла чи іншого володіння, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем сторони захисту, якщо сторона захисту має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Верховний Суд в постанові від 07.06.2022 у справі №462/1710/16-к зазначив, що вимоги ст.290 КПК України не перешкоджають стороні захисту шукати і надавати суду докази після закінчення досудового розслідування, у тому числі під час розгляду справи в суді першої інстанції. Це зокрема підтверджується положеннями п.8 ч.3 ст.42 КПК України, відповідно до яких обвинувачений, тобто особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду, має право збирати і подавати докази.

Виключення такої можливості істотним чином обмежить здатність обвинуваченої особи ефективно захищатися від обвинувачення, оскільки лише після закінчення досудового розслідування сторона захисту отримує доступ до доказів, на підставі яких сформульовано обвинувачення, і після цього має повноцінну можливість побудувати стратегію і тактику захисту, що включає пошук і надання доказів.

У разі з`явлення доказу, про який іншій стороні не було відомо, ця сторона має право на достатній час і можливості для вивчення нового доказу і, як у цьому разі, на підготовку до допиту, а суд має забезпечити стороні такі можливості відповідно до ст.22 КПК України.

З огляду на викладені правові норми, суд вважає можливим приєднати клопотання до матеріалів кримінального провадження, рекомендувати стороні захисту та представнику потерпілої виконати положення ст.290 КПК України, вирішити по суті під час судового розгляду після дослідження доказів сторони обвинувачення.

Інших клопотань щодо вирішення питань, пов`язаних із підготовкою кримінального провадження до судового розгляду, учасниками судового провадження не заявлялося.

На підставі викладеного, керуючись ст.369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження №0000855 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України, призначити до розгляду на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні в приміщенні Валківського районного суду Харківської області на 12:30 12.09.2024 за участю учасників судового провадження.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком 60 днів, тобто з 14.09.2024 до 12.11.2024 без права внесення застави.

Клопотання захисника про витребування доказів, призначення експертизи, виклик свідків приєднати до матеріалів судового провадження, задовольнити частково.

Викликати в судове засідання для допиту в якості свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , в іншій частині вирішити по суті після дослідження доказів сторони обвинувачення.

Рекомендувати захиснику виконати вимоги ст.290 КПК України в частині заявлених клопотань та доданих до них доказів.

Клопотання представника потерпілих про скасування арешту приєднати до матеріалів судового провадження, вирішити по суті після дослідження доказів сторони обвинувачення.

Рекомендувати представнику потерпілих виконати вимоги ст.290 КПК України в частині заявленого клопотання та доданих до нього доказів.

Надати можливість потерпілій ОСОБА_7 та представнику потерпілих ОСОБА_6 ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, які знаходяться у прокурора.

Ухвала, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення, передбаченого ч.1 ст.392 КПК України, окремому оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1