ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2024 м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарга обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 17.04.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаївська-на-Амурі Хабаровського краю, Російської Федерації, гр. України, проживаючого в АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, інваліда ІІ групи, в порядку ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,-

У С Т А Н О В И Л А :

Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 17 квітня 2024 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України і йому призначено покарання у виді 3 роки позбавлення волі.

До набрання вироку законної сили запобіжний захід ОСОБА_7 залишено у виді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 визначено обчислювати з моменту його затримання, а саме з 22.11.2023 року.

Вирішено долю речових доказів.

Стягнуто з ОСОБА_7 у дохід держави 956, 00 грн. судових витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Згідно вироку суду, 21.11.2023 року близько 21 год. 50 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи у громадському місці, а саме: в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », по АДРЕСА_2 , з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи існуючі у суспільстві правила поведінки і норми моралі, бажаючи ЄУНСС 727/13903/23 НП 11кп/822/226/24 головуючий у 1 інстанції ОСОБА_8

самоствердитись за рахунок приниження інших людей, демонструючи зверхність, усвідомлюючи, що його дії відбуваються в умовах очевидності для інших осіб, а також протиправний характер своїх дій, які супроводжувались особливою зухвалістю, грубо порушуючи громадський порядок, без будь яких видимих причин, умисно, протиправно застосував спеціально заготовлений для заподіяння тілесних ушкоджень предмет - металеву палицю із рукояткою чорного кольору, в присутності відвідувачів магазину та працівників наніс нею декілька ударів в голову ОСОБА_9 , чим заподіяв останньому тілесні ушкодження, що призвели до короткочасного розладу здоров`я, а також внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 було тимчасово припинено нормальну діяльність магазину «Нива».

На цей вирок обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_6 подали апеляційні скарги.

Обвинувачений в поданій апеляційній скарзі вказував, що він ніяких хуліганських дій не вчиняв. Металеву палицю він знайшов біля баків зі сміттям. Цю палицю він не встиг занеси додому, оскільки йому потрібно було в магазин. В магазині він себе нормально поводив, а військовий, який там був та який, на його думку, через те, що він розмовляв російською мовою, накинувся на нього та спробував його вдарити. Він у відповідь лише відмахувався від того військового знайденою перед цим палицею, побоюючись на своє здоров`я та життя. Сам він має інвалідність 2-ї групи. Після того як він кілька разів відмахувався від того військового, який на нього накинувся, останній та ще одна особа, яка була з тим військовим, повалили його на підлогу та нанесли йому від 10 до 20 ударів. Також тоді у нього забрали телефон, щоб він не міг подзвонити своїм рідним і він не мав права на захист. Коли приїхали працівники поліції і він сказав їм, що у нього забрали мобільний телефон, товариш потерпілого повернув йому телефон. Він перебуває на обліку в психіатричній лікарні і має запальне захворювання.

Зазначав, що потерпілий сам спровокував конфлікт, а тому він почав від нього відмахуватись. Потерпілий першим наніс йому удар і своїми діями погрожував його здоров`ю та життю. Просив оскаржуваний вирок змінити та прийняти справедливе рішення, оскільки суд не врахував всі його захворювання, що його батько також є інвалідом ІІ групи і не може самостійно пересуватись та потребує сторонньої допомоги, і не застосував суд нього ст.69 КК України, якщо в його діях є склад злочину.

Адвокат ОСОБА_6 просила змінити оскаржуваний вирок та призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст.69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією закону.

На обґрунтування своїх вимог вказувала, що ОСОБА_7 визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому. Зазначала, що враховуючи наявність пом`якшуючих покарання обставин, є підстави для призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.69 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 не заявляв клопотання про участь в судовому засіданні, а тому суд апеляційної інстанції вважає можливим здійснити апеляційний розгляд скарг обвинуваченого та його захисника без участі обвинуваченого, який був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду та не виявив бажання приймати участь в ньому.

Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_6 , яка просила задовольнити подані апеляційні скарги, посилаючись на обставини, що наведені в них, прокурора, який просив відмовити в задоволенні вимог обвинуваченого та захисника, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апелянтів, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційних скарг необхідно відмовити.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України при обставинах, що наведені у вироку суду, повністю підтверджується дослідженими доказами, яким дана правильна юридична оцінка.

Так, з показань обвинуваченого, даних ним в суді першої інстанції, вбачається, що він свою вину визнав частково. Зазначав, що 21.11.2023 р., приблизно о 21год. 50 хв. він зайшов в магазин «Нива» по АДРЕСА_2 . Зазначав, що він забув пін-код своєї банківської картки, а йому були потрібні гроші і він в магазині хотів розрахуватись за когось з покупців своєю карткою, а щоб йому дали гроші купюрами. В магазині тоді працювало дві каси. Він підійшов до військового, який в той час пив пиво. Останній йому сказав, що воював. Потерпілому він пояснив, що в нього хворі ноги і він є інвалідом другої групи. Військовий після цього говорив з ним зухвало. Тоді він сказав військовослужбовцю, що якщо той буде йому грубити, він його вдарить. Після цього потерпілий зробив який різкий рух, а він наніс йому удар. Після цього потерпілий рукою відштовхнув, після чого збив з ніг і став наносити йому удари по тілу. Також наносив йому удари і товариш потерпілого. В той день він випив біля 300 гр. вина. Палицю, що була в нього, він знайшов на вулиці біля баків зі сміттям.

З показань потерпілого ОСОБА_9 вбачається, що з обвинуваченим він не був знайомий. 21.11.2023 року, приблизно о 21 год. 50 хв. він в магазині «Нива» взяв товари і в той час до нього підійшов обвинувачений і сказав, що оплатить його товар карткою, а він поверне йому гроші готівкою. Коли він відмовився від пропозиції обвинуваченого, останній став погрожувати йому і говорив, що розіб`є йому голову молотком. На це він плечем відштовхнув обвинуваченого, після чого останній наніс якимось предметом йому удар по голові. Коли він відійшов від обвинуваченого, останній став іти за ним, тримаючи в руці металеву палицю. Після цього обвинувачений знову став наносити йому удари металевою палицею, схожою на рукоять від молотка. Всього обвинувачений наніс йому біля 10 ударів. Намагаючись нейтралізувати обвинуваченого, вони обоє впали на підлогу. Там він завернув обвинуваченому руки і так утримував його до приїзду працівників поліції. Також пояснив, що він мав бойове поранення в голову. Обвинуваченого він не провокував. Від нанесених обвинуваченим йому ударів у нього була розбита голова і з рани текла кров.

Підтвердженням вини обвинуваченого ОСОБА_7 є також показання ОСОБА_10 , яка, будучи допитана в суді першої інстанції в якості свідка, показала, що вона працює продавцем в магазині «Нива». 21.11.2023 р. вона бачила як обвинувачений та потерпілий впали на підлогу і потерпілий став притримувати обвинуваченого. В той час у потерпілого була розбита його. Як саме потерпілому наносили удари, вона не бачила. В той день обвинувачений просив, щоб хтось розрахувався його карткою та йому дадуть готівку. Вона говорила обвинуваченому, що ніхто з покупців це робити не буде. Потерпілий говорив, що йому розбили голову. Бачила вона також на підлозі металеву трубу. Коли стались ці події, покупці стали втікати з магазину і робота останнього була зірвана. Там був ще один чоловік, який притримував обвинуваченого. В обвинуваченого вона не бачила тілесних ушкоджень.

Свідок ОСОБА_11 в суді дала показання, що вона працює касиром в магазині «Нива» і 21.11.2023 р. о 21 год. 50 хв. потерпілий розраховувався на касі готівковими коштами. В цей час до нього підійшов обвинувачений і хотів, щоб покупець розрахувався за товар його карткою та дав йому готівку. Покупець тоді сказав обвинуваченому, що він був на війні. Після цього обвинувачений продовжував з покупцем конфліктувати. Почула слова покупця, звернені до обвинуваченого: Ти що, хочеш мене ударити», але коли наносились удари, вона мне бачила. Побачила лише потерпілого і обвинуваченого на підлозі. В магазині були покупці з малими дітьми і вони всі втекли звідти. Бачила кров на підлозі. В обвинуваченого тілесних ушкоджень не бачила. Також пізніше бачила на підлозі в магазині металеву трубу. Обвинуваченого знає як конфліктну особу, часто бачила його в магазині в стані сп`яніння, раніше обвинувачений також погрожував їй ножом.

З висновку судово-медичної експертизи №814 екс, вбачається, що у ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження, які відносяться легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я (т.1 а.с.81).

З протоколу огляду місця події від 21.11.2023 р. вбачається, що в ході проведення цієї слідчої дії в магазині «Нива» було виявлено та вилучено металеву палицю та змиви речовини бурого кольору (т.1 а.с.25-43).

В ході проведення слідчого експерименту потерпілий ОСОБА_9 на місці показав та пояснив яким чином та при яких обставинах ОСОБА_7 наносив йому удари металевою палицею по голові та тулубу (т.1 а.с.70-74).

Вина обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, підтверджується також протоколами інших слідчих дій, які були предметом дослідження в суді першої інстанції.

Показання потерпілого, свідків, протоколів слідчих дій, дані судових експертиз свідчать про правильність висновку суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

І оскільки ОСОБА_7 вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та вчинив ці дії із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч.4 ст.296 КК України.

Зі змісту апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 вбачається, що він заперечує свою винуватість у вчиненні злочину та зазначає, що він лише оборонявся від нападу незнайомого йому військовослужбовця.

А тому твердження адвоката ОСОБА_6 про те, що обвинувачений визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, не відповідає дійсності.

Твердження апелянта про його невинуватість колегія суддів визнає обраним ним способом захисту.

Частиною першою статті 69 КК України встановлено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, колегія суддів не вбачає підстав для призначення обвинуваченому

покарання із застосуванням ст.69 КК України.

Той факт, що обвинувачений перебуває на обліку в лікаря психіатра та має інвалідність, судом було враховано при призначенні покарання як дані про особу винного, і з урахуванням тяжкості вчиненого злочину та даних про особу обвинуваченого, в тому числі і стану його здоров`я, призначено ОСОБА_7 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.4 ст.296 КК України.

Також колегія суддів, враховуючи дані про особу ОСОБА_7 , погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України.

Оскаржуваний вирок є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419, КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 відмовити, а вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 17 квітня 2024 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , який утримується під вартою, в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Копія. Згідно з оригіналом: суддя