Справа № 451/1580/24
Провадження № 1-кс/451/125/24
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу

( повний текст)

11 листопада 2024 року місто Радехів

Слідчий суддя Радехівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши клопотання начальника СВ відділення поліції № 1 Червоноградського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Радехівського відділу Червоноградської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000114 від 09.11.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вишневе Скадовського району Херсонської області, громадянки України, із середньо-спеціальною освітою, розлученої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої, як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

встановив:

начальник СВ відділення поліції № 1 Червоноградського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погоджене з прокурором Радехівського відділу Червоноградської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 , про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вишневе Скадовського району Херсонської області запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Клопотання обґрунтоване тим, що СВ ВП № 1 Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000114 від 09.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.11.2024 близько 22.50 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_2 , на ґрунті виниклих неприязних відносин, між нею та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час словесного конфлікту, діючи з прямим умислом на спричинення тілесних ушкоджень останньому, тримаючи у руках кухонний ніж нанесла один удар кухонним ножем в черевну порожнину ОСОБА_7 , спричинивши при цьому йому тілесні ушкодження в наслідок яких ОСОБА_7 помер у реанімаційному відділенні КНП Святого Пантелеймона м. Львів під час надання медичної допомоги.

Таким чином умисні, протиправні дії ОСОБА_5 , які виразились в умисному спричиненні тяжкого тілесного ушкодження, що призвело до смерті потерпілого, органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України.

09.11.2024 о 09.39 год. - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, та цього ж дня їй повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В клопотанні зазначають, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні даного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема - протоколом огляду місця події від 09.11.2024; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_9 ; протоколом затримання особи; повідомленням про підозру ОСОБА_5 ; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 ; протоколом слідчого експерименту із підозрюваною ОСОБА_5 ; медичними документами щодо тілесних ушкоджень. Вказують, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке кримінальним законом передбачена відповідальність у виді позбавлення волі від семи до десяти років позбавлення волі. Відтак, з метою забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків, а також з метою запобігти спробам останньої переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також з метою незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вважають за необхідне останній обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.

Вважають, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної та дозволить виконати завдання і досягти мети кримінального провадження, для забезпечення виконання з ним процесуальних рішень, більш м`який запобіжний захід унеможливить запобігання вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні, клопотання підтримав повністю, надав відповідні пояснення. Зокрема, посилається на те, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні розслідуваного кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами:

- протоколом огляду місця події від 09.11.2024 в ході яких виявлено та вилучено кухонний ніж, одяг та інші речі зі слідами РБК;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину;

- повідомлення про підозру ОСОБА_5 ;

- протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 в якому остання надає визнавальні у спричиненні тілесних ушкоджень ОСОБА_10 показання;

- протоколом слідчого експерименту із підозрюваною ОСОБА_5 ;

- медичними документами щодо тілесних ушкоджень:

В порядку ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваної ОСОБА_5 є забезпечення виконання нею покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам останньої:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на потерпілих та свідків.

Враховуючи суспільну небезпечність особи підозрюваної ОСОБА_5 , яка вчинила умисне тяжке кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, та яка перебуваючи на волі може, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, зможе впливати на потерпілих і свідків, чим перешкоджатиме встановленню істини в ході досудового розслідування прокурор просить клопотання задовольнити, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти наведеним ризикам.

Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечила, вказала, що підозра, оголошена ОСОБА_5 є попередньою кваліфікацією її дій, оскільки розслідування не завершено; ризики, передбачені ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не доведені, оскільки підозрювана, як внутрішньо переміщена особа має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , соціальні зв`язки із ріднею, зокрема має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та повнолітню доньку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , раніше не судима, стажувалась у м. Радехів у приватного підприємця ОСОБА_13 та з 11.11.2024 мала бути працевлаштованою, тобто працювала і заробляла гроші; з моменту вчинення кримінального правопорушення не переховувалась, від слідства не ухилялась, будь-яких повідомлень про вчинення тиску на потерпілу та свідків сторона обвинувачення не має. Також зазначила, що підозрювана повністю визнала факт заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , переховуватись від органів досудового розслідування та суду не буде, а впливати на потерпілу та свідків немає необхідності оскільки такі допитані. Просить врахувати, що неповнолітня донька ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка із підозрюваною зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 навчається в 11 класі в м. Радехів, часто хворіє, проблеми із суглобами та нирками, також старша донька ОСОБА_15 є студенткою та проживає в м. Луцьк, має проблеми із суглобами. Із врахуванням зазначеного, вважає достатнім буде застосування до підозрюваної цілодобового домашнього арешту і тому просить застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання, підтримала доводи свого захисника, не заперечила, що нанесла удар ножем своєму співмешканцю ОСОБА_10 , про те не з метою його вбивства чи спричинення тілесних ушкоджень, а захищаючись від дій загиблого, який до неї чіплявся перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Зазначила, що 08.11.2024 близько 22.50 перебувала за місцем проживання АДРЕСА_2 ; за даною адресою проживала разом із потерпілим ОСОБА_16 , який був її співмешканцем і своєю неповнолітньою донькою ОСОБА_17 ; не задовго до смерті потерпілого останній прийшовши додому у нетверезому стані почав до неї чіплятись, такі чіпляння були непоодинокими і дуже часто після таких чіплянь він завжди до неї застосовував силу і бив. Розуміючи, які можуть бути наслідки після його чіплянь, вона на кухні взяла кухонний ніж, щоб його налякати, однак він не зупиняючись продовжував до неї чіплятись і вона тримаючи у руці даний ніж завдала йому один удар в живіт, як це сталося пояснити не може. Одразу після скоєного викликала швидку медичну допомогу і поїхала разом із ним у лікарню, купувала всі необхідні ліки, які їй казали лікарі, однак ОСОБА_10 помер. Просить застосувати до неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зобов`язується з`являтися на виклики слідчого, прокурора і не буде переховуватися від слідства, а також не буде якимось чином впливати на потерпілу і свідків. Також просить врахувати те, що вона є внутрішньо переміщеною особою і зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , має на утриманні двох доньок, одна з них неповнолітня, навчається в 11 класі в м. Радехів, часто хворіє, вона раніше не судима, стажувалась у приватного підприємця Яворського, працювала і заробляла гроші.

Дослідивши клопотання та додані до нього копії з матеріалів кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, захисника, пояснення підозрюваної, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів клопотання вбачається, що в провадженні ВП № 1 Червоноградського РВП Головного управління Національної поліції у Львівській області перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000114 від 09.11.2024 за ч. 2 ст. 121 КК України.

Про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України ОСОБА_5 повідомлено 09.11.2024.

У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно положень ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Водночас, необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується: витягом з ЄРДР від 09.11.2024, рапортами про виявлення кримінального правопорушення від 08.11.2024, 09.11.2024; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 09.11.2024; даними протоколу огляду місця події від 09.11.2024 (місця вчинення злочину); протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_9 ; протоколом затримання особи; повідомленням про підозру ОСОБА_5 ; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 ; протоколом слідчого експерименту із підозрюваною ОСОБА_5 ; характеризуючими даними на ОСОБА_5 та іншими матеріалами кримінального провадження, зібраними під час досудового розслідування, у їх сукупності.

Слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки, наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваної ОСОБА_5 із вчиненим кримінальним правопорушенням, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому кримінальному провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Також, сама підозрювана визнала, що не задовго до смерті потерпілого перебувала із ним у квартирі, який перебуваючи у нетверезому стані почав до неї чіплятись, після чого вона тримаючи кухонний ніж у руці завдала йому один удар в живіт, як це сталося пояснити не може, однак одразу після скоєного викликала швидку медичну допомогу і поїхала разом із ним у лікарню, купувала ліки, тобто надавала першу медичну допомогу.

А тому, слідчий суддя вважає, що наведені докази в сукупності можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити інкриміноване правопорушення.

Із врахуванням вищезазначеного, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з цим, згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Крім того, як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, щоб обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо доведено органами державної влади. Аргументи за і проти звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її настільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі Бекчієв проти Молдови (Becciev v. Moldova), заява №9190/03, пп. 56 та 59 з подальшими посиланнями).

Відповідно до положень ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177КПК України, однак органом досудового розслідування не доведено, що більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.

Також, органом досудового розслідування не доведено та у судовому засіданні не встановлено, що наявні ризики виправдовують застосування до підозрюваної саме виняткового запобіжного заходу та що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Запобіжний захід, в тому числі у вигляді тримання під вартою, є засобом для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного під час проведення досудового розслідування та судового провадження, а не мірою відповідальності за скоєне, а тому можливе притягнення до кримінальної відповідальності за вказаний злочин та можливість переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та незаконний вплив на потерпілих і свідків, не можуть бути домінуючим критерієм для обрання запобіжного заходу. Інших доводів, які б підтверджували, що застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити її належну процесуальну поведінку, прокурором фактично не наведено.

Також, зважаючи, що у клопотанні фактично лише перераховані ризики, зазначені в ст. 177 КПК України, однак матеріалами клопотання не доведена реальна можливість підозрюваної незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тому підстав вважати, що існують обґрунтовані ризики щодо цього немає. Тяжкість покарання не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу, що вказаний у клопотанні.

Водночас, при вирішенні заявленого клопотання, слідчий суддя бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який в своїх рішеннях зазначає, що у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії» (Vrenсev v. Serbia)).

Таким чином, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, санкція частини статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, однак вона раніше не судима, до кримінальної відповідальності не притягувалась, як внутрішньо переміщена особа має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , має родичів ( двох доньок, одна з них неповнолітня, навчається в школі м. Радехів), що свідчить про наявність певного рівня соціальних зв`язків, що на думку слідчого судді, є і буде стримуючим фактором щодо переховування останньої від органу досудового розслідування та суду; щодо впливу на свідчення потерпілої та свідків, то такі вже допитані; також слідчий суддя бере до уваги відповідну процесуальну поведінку підозрюваної після вчинення кримінального правопорушення, зокрема, те, що підозрювана від слідства не переховувалась та сприяла його проведенню, про що свідчить участь у проведенні слідчих дій, що виходячи з доводів сторони захисту, слідчий суддя вважає, що належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків можливо забезпечити шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, слідчий суддя враховує початкову стадію розслідування кримінального провадження № 0000114, розпочатого 09.11.2024 та не закінчення органом розслідування перевірки показів підозрюваної про спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 внаслідок його неправомірних дій, що може в подальшому вплинути на кваліфікацію кримінального правопорушення та відповідно тяжкість призначеного покарання.

Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

За змістом закону, домашній арешт, як запобіжний захід полягає в обмеженні свободи пересування підозрюваного, обвинуваченого шляхом його ізоляції в житлі через заборону залишати житло цілодобово або у певний період доби. Його може бути застосовано лише до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Отже, оскільки органом досудового розслідування не доведено та у судовому засіданні не встановлено даних, які би свідчили, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної можливе виключно в умовах тримання її під вартою, тому клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає та наявні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що є достатнім для запобігання доведеним прокурором ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також необхідним і доцільним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної та виконання покладених на неї процесуальних обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст.194 КПК України покласти на неї на строк не більше двох місяців такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду; цілодобово не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та роботи; за наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Згідно із ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 186, 194, 196, 376, 395 КПК України, -

постановив:

Відмовити в задоволенні клопотання начальника СВ відділення поліції № 1 Червоноградського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Радехівського відділу Червоноградської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_5 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Задовольнити клопотання підозрюваної ОСОБА_5 та її захисника - адвоката ОСОБА_4 про обрання ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме, цілодобового домашнього арешту.

Обрати підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Вишневе Скадовського району Херсонської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої, як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Зобов`язати ОСОБА_5 виконувати такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

2) цілодобово не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання та роботи;

4) за наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали два місяці, тобто до 11.01.2025 включно.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити підозрюваній, її захиснику, прокурору, а також направити для виконання до Відділення поліції № 1 Червоноградського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 14.11.2024 о 08.20 год.

Слідчий суддяОСОБА_18