ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 210/4321/24

Провадження № 1-кп/210/650/24

23 вересня 2024 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: Головуючої - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони кримінального провадження, які приймали участь у підготовчому судовому засіданні: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5

розглянувши у відкритому у судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 20 липня 2024 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000855 відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Миколаївка, Широківського району, Дніпропетровської області, громадянин України, має вищу освіту, одружений на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має малолітнього сина: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працює на Північному гірничо-збагачувальному комбінаті машиністом екскаватору, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку за частиною 1 статті 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок за наступних фактичних обставин.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 20 липня 2024 року у період часу з 09:49 години до 09:57 години, знаходячись біля банкомату ПАТ «Приват Банк», розташованого за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Соборності, 39, побачив в роз`ємі для банківських карток зазначеного банкомату АТ КБ «ПриватБанк» банківську карту, що належала потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , діючи умисно, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на привласнення офіційних документів, будучи впевненим, що його дії носять таємний характер, шляхом вільного доступу привласнив безконтактну платіжну картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка відповідно до Закону України «Про інформацію», Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Закону України «Про банки та банківську діяльність» - є офіційним документом, що не потребує введення пін-кода при здійсненні розрахунку, емітовану АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я потерпілого ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів та з метою подальшого використання вказаної платіжної картки для незаконного заволодіння грошовими коштами потерпілого, шляхом розрахунку безконтактними платіжними системами у торгових магазинах, які перебували на банківському рахунку останнього.

Після чого, ОСОБА_4 покинув місце вчинення злочину з вказаним офіційним документом, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним за власним розсудом, а саме:

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфікуються як кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 357 КК України за ознаками ознаками привласнення офіційних документів, вчиненого з корисливих мотивів.

В судовому засіданні обвинувачений свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, у вчиненому розкаявся, не оспорює фактичні обставини обвинувачення. Пояснив суду, що 20 липня 2024 року він підійшов до банкомату зняти готівку зі своєї картки. В банкоматі хтось залишив свою платіжну картку «ПриватБанк». Він вирішив нею скористатися, тому забрав собі. Того ж дня у приміщенні магазину «Продукти» вінспробував розплатитися карткою, яку він привласнив. Виявилось що не потрібно вводити пін-код. Тому він двічі нею скористався в цьому магазині та оплатив товари. Пізніше хотів розрахуватися в кав"ярні, одна картка була вже заблокована власником, тому він її викинув. А далі його знайшли працівники поліції. Про вчинене шкодує, шкоду відшкодував, а саме повернув кошти. Свій вчинок пояснює тим, що був у поганому настрою, морально пригнічений та після алкогольного сп"яніння. Щиро кається, просить суворо не карати.

На виконання вимог статті 349 КПК України судом з`ясовано думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження. Сторони кримінального провадження заявили клопотання про застосування положень частини 3 статті 349 КПК України та просили не досліджувати обставини справи у повному обсязі, оскільки обвинувачений фактичні обставини вчинення злочинів визнає повністю.

Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Прокурор просив суд не викликати для допиту свідків обвинуваченого, просив обмежитись дослідженням письмових матеріалів провадження, що характеризують особу обвинуваченого, оскільки витрати на проведення експертиз відсутні, речові докази відсутні.

Обвинувачений та його захисник підтримав дане клопотання підтримав.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та беззаперечно, його показання відповідають суті обвинувачення, фактичні обставини не оспорюються, суд за згодою обвинуваченого та прокурора, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння злочину, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності; обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за доцільне не досліджувати у повному обсязі письмові докази відповідно до положень частин 2, 3 статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного, дослідженням письмовими документами, долучених до справи, та матеріалів які характеризують особу обвинуваченого, без проведення допиту свідків та дослідження письмових матеріалів провадження (протоколів слідчих дій) в повному обсязі.

Судом встановлено, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст такого порядку та у суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін, обвинувачений правильно розуміє зміст фактичних обставин, які ним не оспорюються, усвідомлює обмеження у подальшому оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Визнавальні покази обвинуваченого повністю узгоджуються з наявними в матеріалах кримінального провадження письмовими документами - фіскальним чеком, довідком АТ КБ "ПриватБанк" про рух грошових коштів з картки потерпілого, та показань технічних приладів та засобів, що мають функцію фото-, кінозйомки, відеозапису з приміщення магазину "продукти, тощо.

Відповідно до статті 94 КПК України суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінювати кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку.

Обвинувачений не заперечую допустимість та належність доказів, представлених стороною обвинувачення, а так само і не оспорює фактичні обставини, за яких відбулося привласнення офіційного документу - платіжної картки «ПриватБанк» , яку він використав у подальшому з корисливих мотивів.

Аналізуючи зібрані в справі докази та встановлені фактичні обставини, суд приходить до висновку, що обвинуваченого ОСОБА_4 слід визнати винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, та кваліфікувати його дії за частиною ч. 1 ст. 357 КК України за ознаками: привласнення офіційних документів, вчиненого з корисливих мотивів.

Згідно з частини 2 статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень..

Відповідно до статті 12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за частиною 1 статті 357 КК України є кримінальним проступком,

При визначені виду та розміру покарань суд керується вимогами статей 65-68 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 офіційно працевлаштований, раніше не судимий, під наглядом лікаря-психіатра не перебуває, станом на момент вчинення інкримінованого діяння під наглядом лікаря-нарколога не перебував, має міцні соціальні зв"язки - одружений, має на утриманні неповнолітнього сина, характеризується позитивно як за місцем мешкання так і за місцем роботи.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із меж, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, безперечне визнання вини, відшкодування шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Ураховуючи всі обставини справи, характер і ступень суспільної небезпеки скоєного проступку, спосіб його вчинення, умов, за яких він був вчинений, даних про особу обвинуваченого, наявність пом"якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, у тому числі відсутність тяжких наслідків, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу у межах, встановлених санкцією частини 1 статті 357 КК Україн .

Суд враховує, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засуджених та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а тому, на думку суду, призначення штрафу буде достатнім для виправлення обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на підставі статті 124-126 КПК України. Речові докази відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.12, ч.3 ст. 349, ч.2 ст.373, ст.374, ст. 376, п.1 ч.2 ст. 395 КПК України,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 357 КК України, та призначити йому покарання у у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - до набрання вироку законної сили - не обирати.

Матеріали кримінального провадження № №0000855 від 20 липня 2024 року залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №210/4321/24, провадження №1-кп/210/650/24.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому його право подати клопотання про помилування Президенту України, право ознайомитись із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції (у разі перебування під вартою).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1