Провадження № 1-кс/359/2355/2024
У Х В А Л А

Іменем України

29 листопада 2024 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання начальника сектору дізнання Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000409 від 19.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

26.11.2024 засобами поштового зв`язку до Бориспільського міськрайонного суду Київської області засобами поштового зв`язку надійшло вищезазначене клопотання про арешт майна, яке обґрунтовано наступним.

Сектором дізнання Бориспільського районного управління поліції здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000409 від 19.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.11.2024 близько 11 години 10 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 при перевірці документів для посвідчення своєї особи падав працівникам БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП посвідчення ГР ГУМВС України в місті Києві на ім`я заступника начальника відділу внутрішньої безпеки майора ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 , видане 01.06.2024 Управлінням внутрішньої безпеки, яке за візуальними ознаками має ознаки підробки. СО28331.

Також зазначено, що у органу досудового розслідування виникли обґрунтовані підстави вважати, що надане ОСОБА_4 ГР ГУМВС України в місті Києві на ім`я заступника начальника відділу внутрішньої безпеки майора ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 , видане 01.06.2024 Управлінням внутрішньої безпеки, виготовлене шляхом повної або часткової підробки.

У зв`язку із викладеним 19.11.2024 у ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_4 вилучено вищевказане посвідчення, яке 20.11.2024 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

На розгляд клопотання дізнавач не з`явилася, за змістом поданого клопотання просила його розглянути за своєї відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

В силу вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 цієї статті при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу). 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Зі змісту клопотання та долучених матеріалів встановлено, що при перевірці документів у ОСОБА_4 було вилучено не встановленого зразка посвідчення працівника Служби економічної безпеки ГУ ГУМВС України в м.Києві заступника начальника відділу внутрішньої безпеки № УВБ 125389, видане 01.06.2024 Начальником управління внутрішньої безпеки на ім`я ОСОБА_4 , яке також містить відомості, що є власністю ГО «Служба економічної безпеки».

За змістом долучених пояснень ОСОБА_4 від 19.11.2024 він замовив це посвідчення через мережу Інтернет і використовував у власних цілях.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшла висновку, що з метою виконання завдань кримінального провадження та збереження речових доказів, у тому числі для забезпечення проведення судових експертиз, є необхідність у застосуванні зазначених в клопотанні заходів забезпечення кримінального провадження: накладенні арешту на вилучене в ході огляду місця події посвідчення.

При цьому суд враховує, що в даному випадку такий ступінь процесуального примусу є виправданим та відповідає завданням кримінального провадження. Строк звернення з клопотанням дізнавачем не порушений, клопотання здано до відділення поштового зв`язку 20.11.2024, про що свідчить штам на поштовому конверті.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 98, 100, 132, 170-174, 284, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 19.11.2024 у ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 ,- у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме: посвідчення ГР ГУМВС України в місті Києві на ім`я заступника начальника відділу внутрішньої безпеки майора ОСОБА_4 , серії НОМЕР_1 , видане 01.06.2024 Управлінням внутрішньої безпеки Служби Економічної безпеки, яке є предметом кримінально протиправних дій, а також може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Обов`язок зберігання майна, на яке накладений арешт, покласти на сектор дізнання Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляційну скаргу протягом п`яти днів безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_5 -Лесів