Справа № 151/496/24
Провадження № 1-кп/151/48/24
В И Р О К

іменем України

16 вересня 2024 року селище Чечельник

Чечельницький районний суд Віницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Чечельник Вінницької області кримінальну справу на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 січня 2024 року за № 0000017 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою повною загальною освітою, неодруженого, раніше судимого 22 лютого 2018 року вироком Томашпільського районного суду Вінницької області по ст. 395 КК України та ч. 4 ст. 296 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі, звільненого 28 грудня 2021 року по відбуттю покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Солдат ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді старшого стрільця - оператора другого піхотного відділення другого піхотного взводу другої піхотної роти взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "солдат", в порушення ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, в умовах воєнного стану, близько 08 години 28 вересня 2023 року самовільно залишив розташування 2 навчального батальйону військової частини НОМЕР_2 , що дислокується в АДРЕСА_2 та ухилявся від проходження військової служби перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 по 01.05.2024, до моменту встановлення йому адміністративного нагляду згідно постанови Ананьївського районного суду Одеської області від 01.05.2024, чим фактично припинено вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України за фактичних обставин викладених у обвинувальному акті визнав повністю та пояснив, що йому на мобільний телефон зателефонувала незнайома людина і сказала, що сталася трагедія із його матір`ю, в зв`язку із чим звернувся до командирів, про надання йому можливості поїхати по місцю проживання матері, і йому дозволили поїхати на декілька днів з умовою повернення до військової частини. Коли приїхав додому з мамою все було добре, але вирішив не повертатися до розташування військової частини, оскільки боявся. Пізніше йому декілька раз хтось телефонував із військової частини про повернення на службу, але він дзвінки проігнорував. Зрозумів всі негативні наслідки своєї поведінки і звернувся до ВСП, яка порекомендувала з`явитися до слідчого, що і зробив.

Враховуючи те, що учасники процесу не заперечили проти обсягу та порядку дослідження доказів відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за недоцільне дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони провадження правильно розуміють зміст цих обставин, обвинувачений свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, сумнівів у добровільності та істинності його позиції у суду немає. Також, сторонам роз`яснено, що вони будуть позбавлені можливості оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, а тому суд обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що характеризують його особу.

Аналізуючи покази обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження у судовому засіданні під час судового розгляду. Так, обвинувачений надав покази стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення, вказуючи на способи та мотиви його вчинення. Надані обвинуваченим покази повністю узгоджуються зі встановленими судом фактичними обставинами кримінального провадження.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

За таких обставин суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 охоплюються складом злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а тому необхідно кваліфікувати як самовільне залишення без поважних причин військової частини військовослужбовцем (крім строкової служби) тривалістю понад три доби, в умовах воєнного стану.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд виходить з вимог ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України є визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, щиро розкаявся у вчиненому, негативну характеристику з місця проходження служби.

Призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі саме на строк 5 років, передбачений санкцією ч. 5 ст. 407 КК України, на думку суду є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим так і іншими військовослужбовцями, а також сприятиме стимулюванню дотримання військовослужбовцями військової дисципліни під час проходження ними військової служби, а призначене покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного, і є дотриманням судом принципів "рівних можливостей" та "справедливого судового розгляду", встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Викравачі у кримінальному провадженні відсутні. Винагорода викравачу не пропонувалась.

Цивільний позов не заявлявся.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Керуючись статтями 349, 366-368, 369, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком суду законної сили залишити без змін.

Строк відбування покарання рахувати з часу набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання час перебування під вартою у якості запобіжного заходу, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 24 червня 2024 року по день набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Чечельницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_7