Номер провадження: 11-сс/813/1214/24
Справа № 496/4896/24 1-rc/496/1832/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу представника ТОВ «КОМПАНІЯ ОККО-БІЗНЕС» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Біляївського райсуду Одеської обл. від 25.07.2024 про накладення арешту на майно в межах к/п №0000499 від 19.07.2024, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскарженою ухвалою слідчого судді в межах к/п №0000499 від 19.07.2024 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України було задоволено клопотання слідчого СВ ОРУП №2 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 та накладено арешт шляхом заборони відчуження, користування, розпорядження на майно, вилучене під час огляду предмету від 19.07.2024 в ході огляду місця події, а саме на автомобіль марки «SKANIAR400», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричіпом пр.-контейноровоз «Koegel», д.н.з. НОМЕР_2 , у середині якого знаходиться 26 тон 600 кг «Ріпаку», передано під відповідальне зберігання ОСОБА_9 , представник ТОВ «Компанія ОККО-Бізнес».

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на те, що зазначене вище майно відповідає критеріям речових доказів, являється об`єктом злочинного посягання, набутого кримінально протиправним шляхом, що має істотне значення для забезпечення проведення всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин вказаного кримінального правопорушення, а також може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «КОМПАНІЯ ОККО-БІЗНЕС» (далі по тексту ТОВ) ОСОБА_7 не погодилась із оскаржуваною ухвалою, посилаючись на її необґрунтованість та постановлення із порушенням вимог КПК України з огляду на наступні обставини:

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що ріпак, повернутий ТОВ на відповідальне зберігання, навіть не набув статусу тимчасово вилученого майна, оскільки в межах даного кримінального провадження не виносилась ухвала про тимчасовий доступ до речей та документів та/або про надання дозволу на обшук, в результаті чого могло бути вилучене зазначене майно (ріпак);

- слідчим суддею не було враховано того, що ріпак належить до швидкопсувних товарів, з метою недопущення подальшого псування та знищення був поставлений за зовнішньо-економічним контрактом на користь третіх осіб на експорт, порушення умов поставки призведе до настання несприятливих наслідків для ТОВ у вигляді штрафних санкцій та оголошення дефолту товариству, а подальше зберігання ріпаку у місці купівлі неможливе, оскільки він зіпсується, що призведе до заподіяння товариству значних збитків;

- слідчим суддею було залишено поза увагою те, що, відповідно до розписки представника ТОВ ОСОБА_9 від 19.07.2024, ріпак було повернуто товариству із дозволом розпоряджатись продукцією на власний розсуд, а позбавлення можливості товариства використовувати своє майно, яке використовується в межах господарської діяльності, є несанкціонованим втручанням в діяльність товариства та перешкоджанням веденню законної господарської діяльності;

- всупереч висновкам слідчого судді, строки звернення із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, передбачені ч. 5 ст. 171 КПК України, не підлягають поновленню.

Посилаючись на викладені обставини, представник ТОВ ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на 26 тон 600 кг «Ріпаку» із забороною відчуження майна.

Представник ТОВ ОСОБА_10 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, натомість, подала заяву про участь в розгляді апеляційної скарги в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзвязку EASYCON.

Разом із тим, встановити відео-зв`язок із представником ТОВ ОСОБА_10 не вдалось із технічних причин.

Враховуючи технічну неможливість забезпечення участі представника в режимі відеоконференції в апеляційному розгляді, колегія суддів, керуючись при цьому вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України та з`ясувавши думку інших учасників провадження, вважає за можливе апеляційний розгляд проводити без участі представника.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги представника ТОВ, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання апеляційного суду, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про арешт майна, зазначених вимог закону не дотримався з огляду на наступне.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положення зазначеної вище норми основного закону узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

В свою чергу, ч. 5 ст. 171 КПК України передбачено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Враховуючи те, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, а саме автомобіль марки «SKANIAR400», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричіпом пр.-контейноровоз «Koegel», д.н.з. НОМЕР_2 , у середині якого знаходиться 26 тон 600 кг «Ріпаку», було виявлено та вилучено 19.07.2024 в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , то таке майно, в силу вимог ч. 2 ст. 168 КПК України, в даному кримінальному провадженні має статус тимчасово вилученого майна.

На підставі аналізу матеріалів провадження вбачається, що клопотання слідчого про арешт вищезазначеного майна було подано до слідчого судді 22.07.2024 (а.с. 19), тобто із пропуском передбаченого вимогами ч. 5 ст. 171 КПК України строку на подання такого клопотання.

При цьому, у клопотанні слідчий просить поновити строк для звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, посилаючись на поважність причин пропуску такого строку, зокрема, у зв`язку із тим, що останнім днем строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України, був вихідний день субота (а.с. 2).

Разом із тим, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про арешт майна, фактично не розглянув клопотання слідчого про поновлення строку на звернення із таким клопотанням до суду, при цьому, в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали слідчий суддя посилається на поважність причин пропуску слідчим процесуального строку на звернення із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, проте резолютивна частина ухвали не містить жодного рішення стосовно поданого слідчим клопотання про поновлення такого строку (а.с. 53-54).

За таких обставин, колегія суддів констатує, що слідчий суддя безпідставно, всупереч вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, не розглянув клопотання слідчого про поновлення строку на подання клопотання про арешт майна, та, як наслідок, не ухвалив відповідне рішення за результатами розгляду такого клопотання, натомість, одразу перейшов до розгляду клопотання слідчого про арешт майна по суті, чим допустив неповноту судового розгляду, що, як наслідок, перешкодило йому прийняти законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Пунктами 2 та 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

При цьому, положення ч. 1 ст. 410 КПК України наголошують на тому, що неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

При цьому, апеляційний суд позбавлений можливості задовольнити вимоги представника ОСОБА_7 у повному обсязі та скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на 26 тон 600 кг «ріпаку», оскільки, за результатами нового розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя суду 1-ої інстанції, керуючись при цьому вимогами ст. 173 КПК України, повинен прийняти відповідне рішення, врахувавши всі передбачені законом обставини, яке в подальшому підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для часткового задоволення апеляційної скарги представника ТОВ ОСОБА_7 , скасування ухвали слідчого судді та призначення розгляду клопотання слідчого про арешт майна в суді 1-ої інстанції, іншим слідчим суддею.

Керуючись ст.ст. 24, 170-173, 370, 404, 405, 407,409, 412, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ТОВ «КОМПАНІЯ ОККО-БІЗНЕС» ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Біляївського райсуду Одеської обл. від 25.07.2024, якою в межах к/п №0000499 від 19.07.2024 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України накладено арешт на майно, вилучене 19.07.2024 в ході огляду місця події, а саме на автомобіль марки «SKANIAR400», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричіп пр.-контейноровоз «Koegel», д.н.з. НОМЕР_2 , у середині якого 26 тон 600 кг «Ріпаку» скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд клопотання слідчого СВ ОРУП №2 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, вилучене 19.07.2024 під час огляду місця події, а саме на автомобіль марки «SKANIAR400», д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричіп пр.-контейноровоз «Koegel», д.н.з. НОМЕР_2 , у середині якого 26 тон 600 кг «Ріпаку», в суді 1-ої інстанції, іншим слідчим суддею, зі стадії розгляду клопотання слідчого про поновлення строків для звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4