Провадження № 1-кп/204/1122/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001167 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 жовтня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Синельникове Дніпропетровській області, громадянина України, маючого повну середню освіту, не працевлаштованого, неодруженого, на утриманні нікого не маючого, не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-20 листопада 2019 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі. 11 серпня 2023 року звільнений з Державної установи «Дніпровська виправна колонія № 89» по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

05 жовтня 2024 року приблизно о 19 годині 05 хвилин, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , знаходячись поряд із будинком АДРЕСА_2 , побачив раніше незнайому йому потерпілу ОСОБА_6 , яка тримала сумку чорного кольору при собі. В цей час у ОСОБА_3 виник прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, та визначив речі, які знаходяться у вказаній сумці як об`єкт свого злочинного посягання.

Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), в умовах воєнного стану, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи за вищевказаною адресою, у вищевказаний час ОСОБА_3 наблизився з-за спини до потерпілої ОСОБА_6 та з метою подолання можливого опору з боку потерпілої вчинив насильницькі дії до ОСОБА_6 , які не є небезпечними для життя чи здоров`я потерпілої, а саме - обхопив її шию правою рукою, стоячи за спиною потерпілої, оголосив вимогу віддати йому грошові кошти, що належать ОСОБА_6 .

Далі, ОСОБА_6 на виконання вимоги ОСОБА_3 вийняла із вказаної вище сумки чорного кольору гаманець чорного кольору, в якому перебували грошові кошти у розмірі приблизно 560 гривень та банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 .

Після чого, перебуваючи за вищевказаною адресою, у вищевказаний час ОСОБА_3 , скориставшись тим, що воля потерпілої ОСОБА_6 до вчинення можливого опору подавлена, умисно, повторно, діючи з корисливих мотивів, відкрито, вихопив у потерпілої ОСОБА_6 вказаний гаманець з його вмістом, після чого відштовхнув від себе ОСОБА_6 та покинув місце вчинення злочину разом з викраденим майном, та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 560 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі в межах пред`явленого йому обвинувачення, щиросердно розкаявся. Заявив про бажання вступити до лав ЗСУ з метою захисту Вітчизни.

Від потерпілої ОСОБА_6 на адресу суду надійшла заява в якій вона просила проводити судовий розгляд за її відсутності. Не заперечувала проти розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не буде.

Суд, враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у повному обсязі щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення та вказані обставини ніким не оспорюються, а його покази в судовому засіданні дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції, а також позиції потерпілої, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України вважає необхідним визнати недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються (зокрема щодо факту скоєння обвинуваченим даного кримінального правопорушення та його обставин), та обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого, дослідження матеріалів справи та документів, що характеризують його особу та мають значення для вирішення питання щодо речових доказів та судових витрат.

При цьому судом, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України встановлено, що учасники судового процесу правильно розуміють значення цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позицій, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, вірно кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до положень ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України завдань закону про кримінальну відповідальність - правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

При призначенні покарання обвинуваченому згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, раніше судимого, не працевлаштованого, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуваючого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та позиції потерпілої, яка просила призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: щире каяття обвинуваченого у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Підстав для призначення обвинуваченому покарання з застосуванням положень ст. ст. 69 КК України суд не вбачає.

Згідно ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 07 жовтня 2024 року до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За таких обстави, строк попереднього ув`язнення підлягає зарахуванню в строк відбування покарання з дотриманням правил ст. 72 КК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 100, 124, 370, 373, 374, 376,394 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили залишити - тримання під вартою.

На підставі ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в рамках даного кримінального провадження з 06 жовтня 2024 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази:

- банківську картку АТ «ПриватБанк» синього кольору № НОМЕР_1 , яку передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 - повернути ОСОБА_6 ;

- штани чорного кольору та футболку темно-синього кольору з написами темно-сірого кольору на лицьовій стороні - повернути законному власнику;

- відеозапис на DVD-R диску від 05 жовтня 2024 року з камер відео спостереження системи «Безпечне місто», який зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- аудіо запис телефонного дзвінка, здійсненого на лінію «102» ГУНП 05 жовтня 2024 року, який записано на диск CD-R, який зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1