печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000336, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.07.2022, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, клопотання прокурора про продовження строків тримання ОСОБА_7 під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження № 0000336 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

До обвинуваченої ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою суду від 21.03.2023 продовжено до 19.05.2023 включно.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження тримання ОСОБА_7 під вартою на 60 діб. Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати. Зокрема, ризик переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності ґрунтується на тому, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, санкція за яке передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавленням волі. Враховуючи, що частина державного кордону України не контролюється компетентними органами, ОСОБА_7 може уникнути кримінальної відповідальності через виїзд на територію держави-агресора російської федерації, перехід до місць дислокації військовослужбовців російської федерації на території України. Ризик знищити, сховати та спотворити інформацію, речі та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підтверджується тим, що ОСОБА_7 , використовуючи програми обміну повідомленнями для смартфонів (мобільного додатку), здійснювала видалення текстових та графічних повідомлень задля уникнення викриття злочинної діяльності. Також існує ризик незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, який полягає у тому, що обвинувачена самостійно або через інших осіб, завдяки авторитету, іншим особистим якостям чи можливостям може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою перешкоджання надання останніми повних та достовірних показань щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, знищити речові докази та документи. Крім того, обвинувачена може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема серед оточення обвинуваченої є невстановлені учасники злочину, яких вона може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб. У разі застосування до обвинуваченої більш м?якого запобіжного заходу, обвинувачена, використовуючи мобільні додатки та пристрої, може вчинити інші кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки України або продовжити вчинення злочину, у вчиненні якого обвинувачується.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та вказав, що фактично матеріали справи не містять жодних доказів ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які б могли бути підставою для застосування тримання під вартою без визначення застави. Тяжкість покарання не може бути обґрунтуванням застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Ризик переховуватися від суду нівелюється тим, що обвинувачена ОСОБА_7 вину у скоєнні злочину не визнає і дискредитувати себе подібною поведінкою не в її інтересах, тому остання під час досудового розслідування не вчиняла спроб переховування, та зараз не збирається. ОСОБА_7 не може знищити, сховати чи спотворити інформацію, речі та документи, оскільки усі речі, які сторона обвинувачення вважає доказами, вже зібрані та знаходяться у останніх або в суді. Ризик впливу на свідків необґрунтований, бо відсутні навіть докази існування у обвинуваченої намірів на вчинення такого впливу, а відповідно до практики ЄСПЛ при обранні такого запобіжного заходу як тримання під вартою має бути врахована саме наявність цих ризиків, а не гіпотетична їх можливість. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити інкриміноване кримінальне правопорушення є абсолютно виключеним з огляду на становище обвинуваченої, яка заперечує свою вину та не вчинятиме правопорушень для не допущення погіршення свого становища. З урахуванням викладеного, захисник просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до обвинуваченої запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачена ОСОБА_7 підтримала думку свого захисника та просила застосувати до неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, додатково дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Ризик переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності підтверджується тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, яке відноситься до особливо тяжких злочинів, відповідальність за яке передбачена у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна, характеризується підвищеною суспільною небезпекою, оскільки фактично посягає на державний суверенітет, територіальну цілісність, недоторканність та обороноздатність держави, державну безпеку України та її конституційний лад. Обвинувачена, усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, у разі визнання її винною, з метою його уникнення, може переховуватись від суду. Як встановлено в ході розгляду та зазначалось ОСОБА_7 в ході проведення обшуку за місцем її проживання (відеозапис відповідного обшуку досліджується в ході судового розгляду), протягом тривалого часу проживала «на дві родини» - в Києві і в Криму, із своїм цивільним чоловіком, та мала намір переїхати в АР Крим, проте розпочався COVID і закрили кордони. Цивільний чоловік обвинуваченої і надалі проживає в Криму, і як пояснювала обвинувачена, саме із ним вона спілкувалась в месенджері, а не з представниками іноземної держави. Вказані обставини у своїй сукупності свідчать про можливість ОСОБА_7 , в тому числі за допомогою інших осіб, в інтересах яких, згідно обвинувачення, здійснювалось збирання інформації, покинути територію України та переховуватись від суду на території російської федерації чи тимчасово окупованій території України.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином суд вбачає з огляду на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні інкримінованих їй діянь за попередньою змовою групою осіб, повне коло яких, як зазначив прокурор, наразі не встановлене, тому остання, перебуваючи на волі, може шляхом узгодження дій з іншими особами спотворити, сховати або знищити інформацію, речі та документи, які наразі не відшукані стороною обвинувачення, узгоджувати показання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Суд вбачає наявним та таким, що не втратив своєї актуальності ризик незаконного впливу обвинуваченої, в тому числі опосередковано, через інших осіб, на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки станом на теперішній час вони судом не допитані. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймає під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України). Отже, за таких обставин ризик впливу на свідків існує на стадії судового провадження до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Також суд враховує, що на теперішній час продовжено воєнний стан Указом Президента України від 06.02.2023 року №58/2023, затверджено Законом № 2915-IX від 07 лютого 2022, з 05 години 30 хвилин, 19.02.2023 строком на 90 діб. У разі застосування до ОСОБА_7 будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, вона може безпосередньо чи із залученням інших осіб за допомогою мобільних додатків, вчиняти дії, направлені на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України, і така діяльність загрожуватиме як життю та здоров`ю невизначеного кола осіб, так і безпеці держави в цілому.

З огляду на викладене, враховуючи в сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України, з метою запобігання ризикам, передбаченим пч. 1 ст. 177 КПК України, беручи до уваги стадію судового провадження, особу обвинуваченої, конкретний характер та обставини інкримінованого ОСОБА_7 діяння, продовження повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну, ступінь суспільної небезпечності обвинуваченої, суд надходить висновку, що належний процесуальний контроль за поведінкою обвинуваченої шляхом застосування будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу - неможливий, а тому наявні підстави для продовження тримання ОСОБА_7 під вартою, і вказаних висновків доводи сторони захисту не спростовують.

З урахуванням положень абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при продовженні застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не вбачає підстав для визначення щодо неї застави як альтернативного запобіжного заходу.

На підставі ст. ст. 177, 183, 331 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Продовжити до 14 липня 2023 року включно застосований до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3