27 вересня 2024 року Єдиний унікальний № 501/3315/24 Провадження № 1-кс/501/645/24
УХВАЛА

Іменем України

26 вересня 2024 року м. Чорноморськ

Слідчий суддя Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

номер справи 501/3315/24 номер провадження 1-кс/501/645/24

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання слідчого ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, Одеського району, Одеської області, громадянки України, офіційно не працевлаштована, має вищу освіту, не заміжня, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,-

участь у справі приймали: прокурор - ОСОБА_5 ,

слідчий - ОСОБА_3 ,

захисник в режимі ВК - ОСОБА_6 ,

підозрювана - ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад обставин клопотання.

Слідчий СВ ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_4 .

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що 29 липня 2024 року приблизно о 22 годині 00 хвилини, перебуваючи за місцем спільного мешкання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , знаходились ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її співмешканець ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у яких на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла словесна сварка, яка переросла в бійку. Під час бійки, знаходячись на балконі, у ОСОБА_4 , яка увесь цей час тримала в руці ніж, раптово виник злочинний умисел, спрямований на нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, діючи умисно та протиправно, знаючи, що здоров`я будь-якої людини рівною мірою охороняється законом, а протиправне посягання на нього є кримінально - караним, діючи цілеспрямовано, ОСОБА_4 почала наносити ножем удари в область тулуба ОСОБА_7 , в результаті яких останній упав на підлогу і йому були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: десяти-дванадцяти не проникаючих поранень і одного проникаючого поранення лівої половини грудної порожнини, лівобічного гемо-пневмотораксу, гемоперікарду, геморогічного шоку.

Після чого, ОСОБА_4 покинула місце скоєння кримінального правопорушення разом зі знаряддям злочину, а ОСОБА_7 з отриманими тілесними ушкодженнями був доставлений до реанімаційного відділення КНП «Міської клінічної лікарні №10» ОМР, де йому була надана медична допомога.

Позиція учасників судового процесу.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання, просили застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби за адресою: : АДРЕСА_1 строком на два місяця, враховуючи ризики передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

В судовому засіданні підозрювана ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_6 підтримали клопотання, не заперечували щодо задоволення.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Під час розгляду клопотання встановлено, що у провадженні у провадженні СВ ВП № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000663 від 30 липня 2024 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент його заподіяння.

За результатами проведеного розслідування, 30 липня 2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент його заподіяння.

Розділ ІІ Кримінального процесуального кодексу України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 Кримінального процесуального кодексу України, віднесені також запобіжні заходи.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено ч. 1 ст. 178 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно ч. 1, 2 ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Запобіжні заходи на стадії досудового розслідування можуть застосовуватися лише до підозрюваного.

За змістом ч. 1 ст. 42 Кримінального процесуального кодексу України, статус підозрюваного має, зокрема, особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру.

Частиною 1 статті 276 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: (1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; (2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; (3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень .

Як встановлено слідчим суддею, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України, складено і підписано та вручено 30 липня 2024 року.

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 Кримінального процесуального кодексу України, ОСОБА_4 набула статусу підозрюваної у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Згідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series А, № 182).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність останнього до їх вчинення вірогідною та достатньою для обрання відносно нього запобіжного заходу.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів долучених до клопотання.

Ураховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно з матеріалами судового провадження факти, слідчий суддя вважає, що наявна інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 своїми діями, про які йдеться у повідомленні про підозру, вчинила інкриміноване їй кримінальне правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вказані в клопотанні ризики а саме передбачений ?п. 1 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України - ризик переховування від органу досудового розслідування/суду підтверджується тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який кримінальним законом України передбачено покарання у виді позбавленні волі на строк від 5 до 8 років. Усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може бути їй призначене, а також можливість реального відбування призначеного покарання, може вчинити спроби ухилення від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Ризик передбачений ?п. 2 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення ризик підтверджується тим, що наразі відповідним експертним висновком знаряддя вчинення злочину не установлено, у зв`язку із чим не виключена ймовірність у необхідності додаткового установлення таких обставин.

На переконання слідчого судді, досліджені під час судового засідання та описані у цій ухвалі ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід може негативно відобразитися на здійсненні швидкого та ефективного досудового розслідування, якого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження.

За встановлених слідчим суддею обставин, необхідним є саме домашній арешт в нічний час, оскільки застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, буде недостатнім стримуючим фактором від реалізації встановлених ризиків і створить можливість для вчинення ним позапроцесуальних дій з метою перешкоджання кримінальному провадженню.

Разом із цим, слідчий суддя враховує обсяг обставин, що підлягають доказуванню, з огляду на правову кваліфікацію, а також введений на всій території України воєнний стан, який поза залежністю від волі сторони обвинувачення може ускладнити проведення слідчих та процесуальних дій, а тому вважає за доцільне визначити строк дії такого запобіжного заходу у межах строку досудового розслідування.

Крім того, вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує, що згідно правової позиції ЄСПЛ у справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і цілодобовий домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції.

Суд вважає, що до підозрюваної можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, з покладенням на неї процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України, саме такий запобіжний захід буде достатнім, та зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам.

Висновки суду.

У зв`язку викладеним вище, суд з врахуванням вимог ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», приймаючи до уваги фактичні обставини справи, особу ОСОБА_4 суд вважає, що наявні підстави для задоволення клопотання та визначення запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час в межах строку досудового розслідування з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків передбачених ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 206, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000663 від 30 липня 2024 року задовольнити .

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, Одеського району, Одеської області, громадянки України, офіційно не працевлаштована, має вищу освіту, не заміжня, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту період часу з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин за адресою АДРЕСА_1 в межах строку досудового розслідування, тобто до 30 жовтня 2024 року, включно.

Покласти ОСОБА_4 такі обов`язки:

? прибувати за кожним викликом до слідчої групи, прокурорів, слідчого судді та суду за кожною вимогою;

? здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

? не відлучатися з місця реєстрації за адресою:

АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

? повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця мешкання;

? утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на слідчого ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, яким проводиться досудового розслідування, прокурора після передачі справи до суду.

Повний текст ухвали проголошено 27 вересня 2024 року о 12:30 годині.

Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала є остаточною оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя