Справа № 199/6899/24
ВИРОК

іменем України

04.09.2024 м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження № 0000467 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.08.2024, відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Дніпропетровську, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працевлаштованого, одруженого, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не маючого, зареєстрованого у квартирі АДРЕСА_1 та проживаючого в будинку АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 03.12.2012 Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Звільнився 15.09.2016 по відбуттю строку покарання;

-26.10.2017 Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч.1 ст. 213 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

-18.01.2019 Амур-Нижньодніпровським районним судом

м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки три місяці. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.01.2017 та остаточно до відбуття призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

-12.03.2019 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці. На ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень поглинуто покарання за вироком Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.01.2019 та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

-15.04.2019Амур-Нижньодніпровським районним судом

м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 7 місяців. На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, поглинуто покарання за вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.03.2019 та остаточно до відбуття призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 7 місяців;

-02.09.2019 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць. На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень частково приєднано покарання за вироком Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15.04.2019 та остаточно до відбуття призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 7 місяці.

- 21.02.2023 року Бабушкінським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 4361, ч.1 ст.369, ч.1 ст.70, ч.3 ст.72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки без конфіскації майна, штраф у розмірі 17 000 гривень на підставі ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно. На підставі ст.75,76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік. 18.03.2024 знятий з обліку у зв`язку з закінченням іспитового строку, невідбуте покарання штраф 17000 гривень.

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, відповідальність за який передбачена ч.1 ст.126 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 26 серпня 2024 року приблизно о 08 годині 10 хвилин, проходячи біля будинку АДРЕСА_3 , зустрів раніше знайомого ОСОБА_4 . В ході спілкування з останнім, ОСОБА_3 попросив ОСОБА_4 повернути йому борг у розмірі 500 гривень, однак потерпілий ОСОБА_4 відмовився. Дана відмова обурила ОСОБА_3 , внаслідок чого, на фоні раптово виник неприязних відносин між ними стався словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на завдання удару, який завдасть фізичного болю і не спричинить тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_3 , реалізуючи свій кримінально- протиправний умисел, направлений на завдання удару ОСОБА_4 , у цей же день, приблизно о 08 годині 15 хвилини, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , перебуваючи у безпосередній близькості до потерпілого ОСОБА_4 , стоячи навпроти нього, діючи умисно, долонею правої руки наніс один удар потерпілому в область лівої щоки, тим самим завдав останньому фізичного болю та не спричинив при цьому тілесних ушкоджень. Вважаючи свої умисні дії доведеними до кінця, ОСОБА_3 залишив місце вчинення кримінального проступку.

У ОСОБА_4 об?єктивних ознак тілесних ушкоджень (синців, саден, ран, крововиливів, переломів) не встановлено.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додані:

- письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

- письмова заява потерпілого ОСОБА_4 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначені заяви як обвинуваченого, так і потерпілого, є усвідомленими, відповідають їх внутрішній волі, а їх процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання. Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і суд кваліфікує умисні дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 126 КК України, як такі що виразилися в умисному завданні удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого проступку, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, суд враховує ступінь тяжкості, спосіб та обставини вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 умисного кримінального проступку, характер та ступінь тяжкості, відомості про особу обвинуваченого, який свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання скарг не надходило, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має не зняті і не погашені судимості.

Таким чином, призначаючи покарання, суд, відповідно вимог ст.65 КК України, враховує:

вищенаведені обставини, відсутність обставин що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч.1 ст. 126 КК України.

Оскільки, саме це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 - не обирався.

Речові докази та процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 7-29, 94, 302, 368, 374, 381-382 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 21.02.2023 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин та штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 17 000.00 (сімнадцять тисяч) гривень, який, відповідно ч. 3 ст. 72 КК України, виконувати самостійно.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Амур-Нижньодніпровського

районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5