УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000073 від 07.08.2024 за ч. 5 ст. 426-1, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, другим СВ (з дислокацією у м. Одесі Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000073 від 07.08.2024 за ч. 5 ст. 426-1, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 всупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з метою особистого збагачення стали на шлях злочинної діяльності та умисно вчинив злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , будучи обізнаним про те, що громадянин ОСОБА_5 , 06.08.2024 поблизу м. Біляївки, Біляївського району, Одеської області був зупинений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , які висловили ОСОБА_5 вимогу у надані ним неправомірної вигоди у розмірі 5000 тисяч доларів США за виготовлення документів, зняття із військового обліку, шляхом визнання ОСОБА_5 непридатними до проходження військової служби, за невстановлених досудовим розслідування обставин вступив злочину змову з невстановленими, на теперішній час, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою конспірації протиправної діяльності та уникнення безпосереднього контакту ОСОБА_5 з працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 та у ході телефонної розмови в вересні 2024 більш точний час досудовим розслідуванням невстановлений, повідомив ОСОБА_5 про необхідність зустрічі з метою вирішення питання про виготовлення документів, зняття із військового обліка ОСОБА_5 .

Надалі, 19.09.2024 ОСОБА_4 , зустрівся з ОСОБА_5 заздалегідь обумовленому місці за адресою: АДРЕСА_1 , та висловив ОСОБА_5 вимогу у наданні 3500 тисяч доларів США для передачі працівникам ІНФОРМАЦІЯ_1 за виготовлення документів, та зняття із військового обліку, та повідомив, що у разі відмови ОСОБА_5 у наданні неправомірної вигоди працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 , останні заберуть у ОСОБА_6 автомобіль та мобілізують.

Цього ж дня, у ході зустрічі яка відбулася за адресою: АДРЕСА_2 у зв`язку із заздалегідь виказаним ОСОБА_4 проханням та подальшої передачі неправомірної вигоди посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_1 , одержав від ОСОБА_5 , неправомірну вигоду в сумі 3000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 19.09.2024 складає 123 930 гривень та домовились про подальшу зустріч для передачі суми що залишилась.

Надалі, 14.10.2024 ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_5 заздалегідь обумовленому місці за адресою: АДРЕСА_1 , де в ході зустрічі у зв`язку із заздалегідь виказаним ОСОБА_4 проханням та подальшої передачі неправомірної вигоди посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_1 , одержав від ОСОБА_5 , неправомірну вигоду в сумі 500 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 14.10.2024 складає 20 600 гривень та домовились про подальшу зустріч.

В подальшому, 17.11.2024 ОСОБА_4 у ході телефонної розмови ОСОБА_5 повідомив про необхідність зустрічі, та цього ж дня у ході зустрічі, яка відбулася за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 висловив ОСОБА_5 вимогу у наданні 1000 тисяч доларів США для передачі працівникам ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після чого, 19.11.2024 ОСОБА_4 у ході телефонної розмови з ОСОБА_5 та повідомив про необхідність зустрічі, та цього ж дня у ході зустрічі, яка відбулася близько 19 год. за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 передав ОСОБА_5 заздалегідь обіцяні виготовленні документи, а саме: військово-обліковий документ №3 від 18.11.2024 з відміткою про відстрочку від призову на військову службу та довідку №2/4141 від 18.11.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі п. 4 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на строк до 07.02.2025 та повідомив про необхідність передачі решти грошових коштів у розмірі 1000 доларів США у найближчий термін.

Так, 21.11.2024 у ході зустрічі, яка відбулася у заздалегідь обумовленому місці за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_4 у зв`язку із заздалегідь виказаним проханням та подальшої передачі неправомірної вигоди посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_1 , одержав від ОСОБА_5 , неправомірну вигоду в сумі 1000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 14.10.2024 складає 41 250 гривень та є неправомірною вигодою за вчинення невстановленими посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 в інтересах ОСОБА_5 , як того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища вказаних вище службових осіб, а саме: за виготовлення військово-облікового документу №3 від 18.11.2024 з відміткою про відстрочку від призову на військову службу та довідку №2/4141 від 18.11.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі п. 4 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час проведення антитерористичної операції з числа ) на строк до 07.02.2025.

Тобто, загалом у період з 19.09.2024 по 21.11.2024 ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з не встановленими на теперішній час посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав від ОСОБА_5 неправомірну вигоду, а саме грошові кошти в еквіваленті 185 780 гривень.

Після одержання неправомірної вигоди ОСОБА_4 був затриманий правоохоронним органом за вчинення кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України, а їх злочинну діяльність припинено.

Під час виконання доручення оперативним підрозділом встановлено, що до вказаного злочину може бути причетний, окрім інших, дільничний офіцер поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , який має доступ до бази «Армор», та здійснює розшук осіб.

Так, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси 21.11.2024 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон чорного кольору марки RedmiNote 12 IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який поміщено до сейф-пакету В2009257.

Постановою слідчого від 22.11.2024 вилучене в ході огляду місця події майно у відповідності до ст. 98 КПК України визнано речовими доказами за умов, що в органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати що вони зберегли на собі його сліди; містить відомості, які використовуються як доказ факту та обставин, що встановлюються під час досудового розслідування.

Прокурор звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів та просить його розглянути за його відсутності.

ОСОБА_8 повідомлений про дату та час розгляду клопотання за допомогою інтернет месенджеру, що підтверджується довідкою про доставку СМС повідомлення.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З урахуванням вищевикладеного та з метою дотримання процесуальних строків розгляду такого роду клопотань, вважаю за можливе розглянути клопотання слідчого у відсутності власника майна та/або його представника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході огляду майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Накладення арешту на вилучене майно потрібно для проведення його огляду з метою належної фіксації інформації, яка має доказове значення у кримінальному проваджені, та проведення відповідної експертиз.

Зв`язок даного майна із вчиненням злочинів, передбачених ч. 5 ст. 426-1, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що на даній стадії кримінального провадження існують достатні підстави для накладення арешту на зазначене майно, які виправдовують таке втручання у право власності та є співрозмірним із завданнями кримінального провадження. Враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає задоволенню, а захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000073 від 07.08.2024 за ч. 5 ст. 426-1, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 21.11.2024 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , а саме:

мобільний телефон чорного кольору марки RedmiNote 12 IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 .

Виконання ухвали покласти на прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду

Слідчий суддя ОСОБА_1