У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/2122/23

Номер провадження 1-кс/184/347/24

28 серпня 2024 року

Слідчий суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 26.08.2024 року по кримінальному провадженню № 0000188, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2023 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту за підозрою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, не маючого на утриманні неповнолітніх та малолітніх дітей, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , слідчий ОСОБА_3 , підозрюваний ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області перебуває клопотання слідчого СВ ВП№2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту по кримінальному провадженню №0000188 від 10.10.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання вмотивовано тим, що 01 жовтня 2023 року о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_4 знаходився в приміщені кухні квартири АДРЕСА_2 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього відбулася сварка, в ході якої у ОСОБА_4 виник злочинний намір, спрямований на заподіяння умисних тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний намір, в цей же день і час, знаходячись там же, ОСОБА_4 , підійшов до ОСОБА_7 , який в цей час стояв до нього обличчям, де усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно наніс не менше двох ударів своїм правим кулаком в обличчя ОСОБА_7 .

Вказаними навмисними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, травми лівого ока, травматичного розриву рогівки та склери з випадінням оболонок повіки лівого ока, садна лобу. Дані тілесні ушкодження розглядаються в сукупності, як одна черепно-мозкова травма та згідно висновку експерта № 52 від 30.01.2024 відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за ознакою стійкої втрати працездатності не менш ніж на одну третину.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, що спричинило інший розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не меш як на одну третину

26.08.2024 органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Зокрема, обґрунтовуючи необхідність застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_4 , слідчий посилається на те, що ОСОБА_4 вчинив злочини, котрий відповідно до санкції ч.1 ст.121 КК України карається позбавленням волі на строк від 5 до 8 років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

З метою запобігання спробам ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування, суду, та вчинити інше кримінальне правопорушення, необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Цей запобіжний захід, пов`язаний з ізоляцією від суспільства допоможе уникнути зазначених ризиків.

Окрім того, у кримінальному провадженні є свідки, з якими підозрюваний перебуває у дружніх відносинах та які проживають в одному населеному пункті, що свідчить про те, що ОСОБА_4 може впливати на свідків шляхом вмовляння або погроз з метою зміни останніми своїх показів та уникнення кримінальної відповідальності, що також свідчить про наявність ризику впливу на свідків.

Об`єктивні показання всіх вищезазначених осіб мають суттєве значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя встановив наступне.

Ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

З контексту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя здійснив оцінку обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачених ст. 178 КПК України, і приходить до наступних висновків.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні злочину є наступні докази:

- допит потерпілого ОСОБА_7 , який повідомив, що 01.10.2023 близько 19 години ОСОБА_4 , знаходячись в кухні квартири АДРЕСА_2 , кулаками спричинив йому тілесні ушкодження;

- допит свідка ОСОБА_8 , який повідомив, що 01.10.2023 близько 19 години він знаходився в кухні квартири АДРЕСА_2 , де між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 виникла сварка, в ході якої останній за допомогою кулаків наніс ОСОБА_7 тілесні ушкодження;

- висновок експерта № 52 від 30.01.2024, згідно якого у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, травми лівого ока, травматичного розриву рогівки та склери з випадінням оболонок повіки лівого ока, садна лобу. Дані тілесні ушкодження розглядаються в сукупності, як одна черепно-мозкова травма та відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за ознакою стійкої втрати працездатності не менш ніж на одну третину;

- повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 26.08.2024;

Отже, з огляду на висновок Європейського суду з прав людини, який міститься у п.175 рішення від 21.04.2011 року по справі «Нечипорук і Йонкало проти України», в органу досудового розслідування є належні факти та інформація про те, що ОСОБА_4 міг вчинити вказане кримінальне правопорушення, тобто підозра є обґрунтованою.

Оцінюючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя керується правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», у якій зазначено, що суворість покарання, що може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п.3 ст.177 КПК України, а саме ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки свідки, з якими підозрюваний перебуває у дружніх відносинах та які проживають в одному населеному пункті, що свідчить про те, що ОСОБА_4 може впливати на свідків шляхом вмовляння або погроз з метою зміни останніми своїх показів та уникнення кримінальної відповідальності, що також свідчить про наявність ризику впливу на свідків.

Слідчий суддя вважає доведеним ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, котрий відноситься кримінальним Законом до тяжких злочинів, тому він в повній мірі усвідомлює невідворотність покарання у виді позбавлення волі.

Тому, є достатні підстави вважати, що з метою ухилення від слідства та суду, а також уникнення покарання за тяжкий злочин він може покинути відомі місця його проживання, реєстрації та виїхати за межі м. Покров.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Наведений висновок слідчого судді повністю узгоджується із позицією ЄСПЛ, яка викладена у рішенні по справі «Москаленко проти України», де Суд вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Отже в судовому засіданні слідчим та прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя погоджується із доводами слідчого щодо наявності ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: незаконного впливу на свідків та переховуватись від суду, оскільки у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти життя а здоров`я, не працює, періодично зловживає алкогольними напоями, що призводить до його неконтрольованої поведінки, безвідповідальний образ життя, то запобігти цьому ризику може лише такий запобіжний захід, що дозволить контролювати його перебування в певному місці працівниками поліції, а саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Крім того, враховуючи тяжкість вчиненого злочину і санкцію ч. 1 ст. 121 КК України, яка передбачає покарання лише у вигляді позбавлення волі, вважаю, що будь який інший запобіжний захід, не перешкодить ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Тому, є достатні підстави вважати, що з метою ухилення від суду, а також уникнення покарання за тяжкий злочин, він може покинути постійне місце свого проживання у АДРЕСА_3 та переховуватися від суду.

За таких обставин суд вважає, що слідчим доведено у судовому засіданні наявність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а відтак слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Керуючись ст.ст.176179, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 26.08.2024 року по кримінальному провадженню № 0000188, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2023 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту за підозрою ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту - не залишати житло, а саме квартиру АДРЕСА_4 строком на два місяці цілодобово;

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії розгляду про зміну свого місця проживання чи перебування.

Копію ухвали для виконання направити начальнику ВП№2 Нікопольського РУП ГУНП у Дніпропетровській області, для контролю - прокурору Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1