єдиний унікальний номер справи 531/2485/24
номер провадження 1-кс/531/706/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м. Карлівка

Слідчий суддя Карлівського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

представника скаржника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Карлівка справу за скаргою представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову дізнавача СД ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 25 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернулась до суду з скаргою на постанову дізнавача СД ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 25 липня 2024 року.

Свою скаргу обґрунтовує тим, що 29 серпня 2024 року ОСОБА_3 отримала постанову дізнавача СД ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 25 липня 2024 року, яка була винесена за результатами проведення досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000162 від 24 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1971 КК України. Дану постанову вважає необґрунтованою, незаконною та передчасною, оскільки вважає, що дізнавачем не в повному обсязі проведено перевірку обставин, які мають значення для кримінального провадження, а саме: не проведено експертизу щодо визначення нанесених збитків; не надано оцінку доводам потерпілої на ті обставини, що на належних їй земельних ділянках були спиляні фруктові дерева.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити.

Дізнавач СД ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 до суду не з`явилась. До суду надійшов лист з клопотанням про розгляд справи без її участі.

Слідчий суддя, заслухавши скаржника та його представника, дослідивши матеріали, додані до скарги та матеріали кримінального провадження №0000162, приходить до таких висновків.

В ході розгляду скарги встановлено, що 25 липня 2024 року дізнавачем СД ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1971 КК України, в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора можуть бути подані особо протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності, а якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії, тобто строк звернення до суду зі скаргою скаржником не пропущено.

Згідно ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Закриваючи кримінальне провадження, дізнавач посилалась на той факт, що в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що, оскільки розмір ймовірної спричиненої шкоди ОСОБА_3 є незначним, у зв`язку з чим відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1971 КК України.

30 березня 2024 року ОСОБА_3 звернулась до поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 1971 КК України, у якій зазначила, що вона власником двох земельних ділянок, розташованих в с. Попівка Полтавського (Карлівського) району Полтавської області: кадастровий номер :01:001:1717 площею 0,1 га та кадастровий номер :01:001:1694 площею 0,31 га. З 2018 року по теперішній час незаконною обробкою належних їй земельних ділянок займається ОСОБА_6 . Після того, як остання повідомила заявниці у вересні 2021 року про самовільне зайняття нею вище вказаних земельних ділянок, спилювання нею плодових дерев та встановлення огорожі, заявник звернулась до неї з вимогою про проведення розрахунків за користування земельними ділянками та належного оформлення оренди землі, але остання відповіла відмовою. Неодноразові вимоги про повернення земельних ділянок та відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок їх самовільного зайняття, не дали результату (а.с. кп19-20).

Згідно протоколу допиту ОСОБА_3 від 24 травня 2023 року, окрім інформації, вказаній у заяві про вчинення кримінального правопорушення, остання повідомила, що у вересні 2021 року вона вирішила поїхати до свого господарства в АДРЕСА_1 . Там виявила, що на її земельній ділянці площею 0,31 га посіяно жито. Окрім цього виявила, що фруктові дерева зрубано. Вирішила піти до сусідки ОСОБА_6 (точних даних не знає, так як дані вона повідомила сама), яка повідомила, що засіває город заявника особисто та попрохала нікому не скаржитися. Але заявник їй повідомила, що дозвіл не надавала. Остання пообіцяла, що буде віддавати орендну плату продуктами. Після чого вона дала два відра картоплі, два кілограми моркви та два кілограми буряків. Більше по теперішній час нічого заявнику не повернула. Також, ОСОБА_7 обіцяла віддавати заявнику по 100 грн., після чого зв`язок з нею пропав, так як остання заблокувала заявника (а.с. кп. 36-38).

Згідно протоколу додаткового допиту ОСОБА_3 від 07 серпня 2023 року, у якому остання зазначила, що 17 травня 2022 року комісією Карлівської міської ради було проведено обстеження її земельних ділянок в с. Попівка. На земельній ділянці площею 0,31 га було встановлено засівання житом без згоди власника невідомою особою. Також, заявник просила, щоб комісія в акті обстеження зазначила, що на земельній ділянці для обслуговування житлового господарства були відсутні фруктові дерева, але дану інформацію члени комісії в акті не зазначили, а повідомили, що необхідно окремо звернутися до суду. В цей час заявник побачила, що на території житлового господарства сусідки ОСОБА_8 маються дрова деревини, як їй здалося, що то були її фруктові дерева. А саме на житловому господарстві заявника були вирубані її фруктові дерева: груша, яка росли на городі, вишні, сливи, берестки та яблуні, кількість вирубаних дерев заявнику невідомо. В цей день сусідка була відсутня за місцем мешкання та спитати її звідки вона взяла дрова та хто зрубав дерева заявника не було можливості. Комісія під час огляду земельної ділянки під город виявила, що на ній мається солома кількарічної давності. На думку заявника, вона залишилась після збору врожаю з минулих років. Конфлікт у заявника був з сусідкою ОСОБА_8 . Бачилась з нею лише два рази, у вересні та у жовтні 2021 року. Після цього вона заблокувала телефон та зв`язатися з нею не було можливості (а.с. кп. 77-78).

Згідно копії Акту обстеження стану та дотримання умов використання земельної ділянки від 17 травня 2022 року встановлено, що у результаті обстеження земельної ділянки загальною площею 0,31 га, кадастровий номер :01:001:1694, власником якої є ОСОБА_3 , комісією виявлено, що вищезазначену земельну ділянку засіяно житом без згоди власника невідомою особою (а.с. кп. 30, 65).

Згідно протоколу допиту ОСОБА_9 від 19 червня 2023 року, остання повідомила, що ОСОБА_10 не проживає у вище вказаному господарстві більше 15 років. Свою земельну ділянку віддавала у користування сусідці Кузановій. Дана земельна ділянка була занедбана. Кузанова навела на ній лад. Згодом між ними виник конфлікт щодо земельної ділянки, після чого ОСОБА_11 вже не господарює на зазначеній земельній ділянці (а.с. кп. 46).

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 19 червня 2023 року, остання повідомила, що ОСОБА_11 користувались земельною ділянкою Кулініч за усною домовленістю. В подальшому між ними виник конфлікт і ОСОБА_11 більше не користується земельною ділянкою (а.с. кп. 47).

Згідно протоколу допиту ОСОБА_8 від 19 червня 2023 року, остання пояснила, що у 2021 році Кулініч при усній домовленості дозволила їй господарювати на її земельній ділянці. Остання там навела порядок, так як дана земельна ділянка була заросла бур`янами, та у подальшому господарювала на ній. За користування даною земельною ділянкою вона з ОСОБА_10 за усною домовленістю розраховувалась продуктами харчування, які вирощувала на цій же земельній ділянці. Через деякий час КУлініч зателефонувала Кузановій та повідомила, що за користування земельною ділянкою необхідно ще сплатити 2000 грн., хоча домовленостей про гроші між ними не було. Після цього ОСОБА_11 повідомила, що сплачувати грошові кошти не буде та відмовляється користуватися земельною ділянкою.

Згідно протоколу допиту ОСОБА_13 від 23 червня 2023 року, останній повідомив, що він, як сертифікований інженер-землевпорядник, виготовляв у 2021 році документацію із землеустрою на земельні ділянки Кулініч. Також повідомив, що, зі слів самої ОСОБА_10 , йому відомо про її конфлікт із сусідкою ОСОБА_7 з приводу несплати коштів за користування земельною ділянкою, яку вона сама добровільно надала сусідці у користування (а.с. кп. 58).

Згідно протоколу допиту ОСОБА_14 від 26 червня 2023 року, остання повідомила, що була у складі комісії під час огляду домогосподарства Кулініч. Між нею та сусідкою був конфлікт щодо земельною ділянки. Кулініч при обстеженні навіть не могла встановити де саме знаходяться її земельні ділянки, так як вона роками не проживала за вище вказаною адресою (а.с. кп. 59-60).

Згідно протоколу допиту ОСОБА_15 від 28 червня 2023 року, остання повідомила, що вона також була у складі комісії під час огляду домогосподарства Кулініч, під час якого, зі слів самої Кулініч, стало відомо, що вона усно домовилась з особою з приводу користування земельною ділянкою і добровільно надала її у користування, але на даний час бажає відшкодування за користування (а.с кп. 70-71).

Згідно протоколу допиту ОСОБА_16 від 24 серпня 2023 року, останній повідомив, що він також був у складі комісії під час огляду домогосподарства Кулініч, у ході якого було встановлено засівання городу зерновою культурою та виявлені залишки соломи від минулих років (а.с. кп. 145).

Кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 1971 КК України настає за самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику.

Самовільне зайняття земельної ділянки це фактичне заволодіння (чи заволодіння і користування) земельною ділянкою або її частиною вчинене особою: 1) якій ця земельна ділянка у встановлено порядку не надавалась у володіння і користування (постійне, оренда, земельний сервітут, емфітевзис, суперфіцій) або не передавалась у власність; 2) за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки або права на неї; 3) за відсутності інших законних підстав, які дозволяють вважати користування земельною ділянкою правомірною дією.

У даному випадку, згідно протоколів допитів самої ОСОБА_3 та свідків, встановлено, що між ОСОБА_3 та її сусідкою була усна домовленість щодо користування земельною ділянкою і ОСОБА_3 добровільно передала її у користування, тобто між ними виникли цивільні правовідносини, що виключає наявність такої ознаки об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1971 КК України, як самовільне зайняття земельної ділянки.

За відсутності такої ознаки об`єктивної сторони кримінального правопорушення, як самовільне зайняття земельної ділянки, відсутня взагалі і шкода, а отже відсутній склад вказаного кримінального правопорушення.

Щодо вирубки фруктових дерев, слід зазначити, що, ані зі змісту Акту огляду обстеження від 17 травня 2022 року, ані зі змісту протоколів допитів свідків, які були у складі комісії, встановити наявність вирубки фруктових дерев у господарстві ОСОБА_3 неможливо. Лише у протоколі огляду місця події, який датований 22 червня 2023 року (а.с. кп. 50-56), тобто більше ніж через рік після обстеження господарства комісією та виникнення конфлікту щодо користування земельною ділянкою, зазначено про наявність на території господарства одного пенька

Слідчий суддя також вважає за необхідне зазначити, що, дізнавач, в силу положень ст. 401 КПК України, в кримінальному провадженні є самостійним у своїй процесуальній діяльності, уповноважений приймати рішення про закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених ст. 284 КПК України. При цьому, дізнавач оцінює докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що, у даному випадку вбачається факт наявності цивільних правовідносин, тобто постанова дізнавача СД ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 25 липня 2024 року є обґрунтованою і винесеною законно, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 304-307 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову дізнавача СД ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження від 25 липня 2024 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текс ухвали оголошено 24 вересня 2024 року о 13 годині 30 хвилин.

Слідчий суддя