КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 17 вересня 2024 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 17.09.2024 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 , погодженого прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічий час строком на 60 днів, тобто до 16.11.2024 включно, із забороною йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва та Дарницького районного суду м. Києва за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає - м. Київ

_____________________________________________________________________________

Справа № 753/13107/24 Слідчий суддя - ОСОБА_10

Апеляційне провадження № 11-сс/824/6654/2024 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у цьому кримінальному провадженні.

Строк дії обов`язків покладених слідчим суддею визначено до 17.11.2024.

Звільнено ОСОБА_7 з-під варти в залі суду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Апелянт зазначала, що оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповнотою судового розгляду та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

28.10.2024 від прокурора Дарницької окружної прокуратури ОСОБА_5 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких остання вказувала, що під час розгляду клопотання слідчим суддею не враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше судимий за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, переховувався від органів досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, не має постійного місця проживання та роботи, офіційні джерела доходу також відсутні.

При застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчим суддею не надано належної оцінки існуванню ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного, перебуваючи не під вартою, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

Також слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_7 , будучи раніше судимим за хуліганство, наразі підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину в умовах воєнного стану стосовно неповнолітньої особи, що свідчить про високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої суспільно-небезпечними наслідками не лише для конкретної особи, а для суспільства в цілому.

Крім того, приймаючи рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, обрано адресу проживання брата ОСОБА_7 , проте вказана квартира не є власністю підозрюваного, при цьому не враховано думку власника житла та осіб, які там проживають, не з`ясовано чи проживав раніше підозрюваний ОСОБА_7 за цією адресою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, а також зазначила, що 05.11.2024 обвинувальний акт у даному

кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 направлено до Дарницького районного суду міста Києва для розгляду по суті, заслухавши думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора з доповненнями не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, Дарницьким управлінням поліції Головного слідчого управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001898 від 14.04.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Згідно даних клопотання, органом досудового розслідування встановлено, що 13.04.2024 року в період часу приблизно з 14 год. 04 хв. по 14 год. 11 хв., ОСОБА_7 , знаходячись в громадському місці, а саме приміщенні магазину «МОБІКОТ», що перебуває в магазині « Novus » за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 17-А , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з хуліганських мотивів, діючи умисно, протиправно, з особливою зухвалістю, нехтуючи загальноприйнятими нормами моралі та демонструючи свою неповагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, грубо порушуючи громадський порядок, без будь-яких видимих причин, в ході раптово вчиненого ним конфлікту застосував предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, а саме приставив до правого коліна неповнолітньої потерпілої ОСОБА_11 . стартовий (сигнальний) самозарядний пістолет моделі «EKOL Gediz Cal. 9mm Р.А.К.» чорного кольору та висловив погрозу про його застосування, яке потерпіла сприймала як реальну загрозу для свого життя та здоров`я.

У зв`язку із протиправними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_11 була змушена припинити роботу магазину, тобто відбувся зрив графіку роботи магазину «МОБІКОТ».

24.06.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні хуліганства, а саме грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненого із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 4 ст. 296 КК України.

Постановою слідчого СВ Дарницького УП ГУН у м. Києві ОСОБА_8 від 04.07.2024 ОСОБА_12 оголошено в розшук, а досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001898 зупинено.

09.07.2024 слідчий СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 звернулась до слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 на 60 діб.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 09.07.2024 надано дозвіл на затримання ОСОБА_7 .

Постановою слідчого СВ Дарницького УП ГУН у м. Києві ОСОБА_13 від 16.09.2024 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001898 відновлено.

Згідно даних протоколу затримання від 16.09.2024, цього ж дня затримано ОСОБА_7 у порядку ст. 208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 17.09.2024 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_8 , погодженого прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічий час строком на 60 днів, тобто до 16.11.2024 включно, із забороною йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва та Дарницького районного суду м. Києва за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає - м. Київ без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у цьому кримінальному провадженні.

Строк дії обов`язків покладених слідчим суддею визначено до 17.11.2024.

Звільнено ОСОБА_7 з-під варти в залі суду.

З таким висновком погоджується і колегія суддів.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно частин 1, 4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

Європейський суд з прав людини під час вирішення справи «Медведев та інші проти Франції» зауважив, що право на свободу і особисту недоторканість має першочергове значення у «демократичному суспільстві» у значенні, передбаченому Конвенцією.

Відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції, законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У той же час, Європейський суд зазначає, що національний суд, який вирішує питання про взяття особи під варту, повинен визначити, чи виправдовують інші підстави, наведені органом досудового розслідування, позбавлення особи свободи.

Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

На переконання колегії суддів, дійшовши висновку про недоведеність підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосувавши щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Крім того, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про доведеність існування зазначених у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

У той же час, слідчий суддя врахував ту обставину, що ОСОБА_7 не було затримано одразу після вчинення злочину, та він добровільно видав знаряддя інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому, слідчий суддя дійшов висновку про низький ступінь вірогідності впливу підозрюваного на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні, з підстав недоведеності прокурором у кримінальному провадженні наявності спроб або наявності наміру у підозрюваного здійснювати такий вплив.

Як вірно встановлено слідчим суддею, під час розгляду клопотання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, стороною обвинувачення не доведено обставин, які дають підстави для висновків, що з урахуванням даних про особу підозрюваного та конкретних обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, інші запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, не зможуть запобігти ризикам, наведеним слідчим у клопотанні, не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дослідив усі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення, в повній мірі врахував вимоги статті 194 КПК України та за відсутністю доведених обставин, які б слугували підставою для застосування виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання слідчого, застосувавши до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, є безпідставними, оскільки ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст. ст. 196, 372 КПК України, та містить обґрунтування і мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали.

Доводи, на які посилається прокурор в апеляційній скарзі стосовно обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки сама лише тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для задоволення апеляційної скарги прокурора з наведених підстав.

Доводи, на які посилається прокурор в апеляційній скарзі стосовно наявності у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, самі по собі не є достатньою підставою для застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу, оскільки прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід - у виді домашнього арешту не здатен запобігти вищевказаним ризикам.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Крім того, як зазначив прокурор під час апеляційного розгляду, 05.11.2024 обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні направлено до місцевого суду для розгляду по суті.

З урахуванням наведеного, із закінченням стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001898 припиняється і судовий контроль, що здійснюється на стадії досудового розслідування слідчим суддею, та питання про щодо достатності застосованого відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу є предметом оцінки того суду, який розглядає кримінальне провадження по суті обвинувачення.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора Дарницької окружної прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 17 вересня 2024року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3