У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання директора товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 про скасування арешту майна кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000391 від 15.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

У провадженні слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває вищевказане клопотання, в якому директор товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.12.2023 на майно ТОВ «Р.Б. Транс», а саме: на напівпричіп до вантажного автомобіля д.н.з. НОМЕР_1 .

Вважає, що на даний момент відпала правова підстава та технічна необхідність для подальшого арешту такого транспортного засобу, з огляду на те, що з даним проведені усі необхідні слідчі дії, а також проведена інженерно-транспортна авто технічна експертиза та вказаний транспортний засіб використаний під час проведення слідчого експерименту 24 квітня 2024 року. Окрім того, зазначає, що представник ТОВ «Р.Б. Транс» в судовому засідання щодо арешту майна участі не брав, оскільки не був повідомлений про його проведення, а ухвала про арешт майна у товариства відсутня.

В судове засідання представник власника майна не з`явився, в клопотанні просив розглянути таке без його участі.

В судове засідання представник органу досудового розслідування не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, начальник відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_4 подав до суду заяву, в якій зазначив, що досудове розслідування кримінального провадження №0000391 від 15.12.2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України по факту ДТП що мала місце на автодорозі неподалік с. Рокосово Хустського району триває. Проінформував, що експертизи, що стосуються дослідження транспортних засобів у т.ч. напівпричепів проведено та долучено до матеріалів провадження. Вказав, що необхідності у повторному їх дослідженні не має. Крім того, просив розгляд провести за відсутності слідчого.

На підставі ч. 1 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши матеріали поданого клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як встановлено слідчим суддею, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000391 від 15.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України.

В рамках даного кримінального провадження слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 справі № 308/22642/23 накладено арешт на напівпричіп номерний знак НОМЕР_2 , власником якого згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 є ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », зареєстрованого по АДРЕСА_1 , який переміщено та встановлено на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів при Центрі забезпечення ГУНП в Закарпатській області, що за адресою: м. Берегово, вул. Сільвая, 4, Закарпатської області.

Слідчим суддею встановлено та не заперечується сторонами кримінального провадження, що з вищевказаним напівпричепом проведені всі необхідні слідчі та процесуальні дії, зокрема, проведено огляд транспортного засобу, всі необхідні експертизи та слідчий експеримент.

Відповідно до положень ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Положеннями ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод від 20.03.1952 року встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

За таких обставин, враховуючи розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, беручи до уваги той факт, що з майном, на яке накладено арешт проведені всі необхідні слідчі дії, а відтак накладення арешту на напівпричіп, належний ТОВ «Р.Б. Транс» створює обмеження у володінні, користуванні, розпорядженні її майном, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню з огляду на те, що в подальшому застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 309, 532 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.12.2023 у справі №308/22642/23 на напівпричіп номерний знак НОМЕР_2 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 є ТОВ «Р.Б. Транс», зареєстрованого по АДРЕСА_1 , який переміщено та встановлено на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів при Центрі забезпечення ГУНП в Закарпатській області, що за адресою: м. Берегово, вул. Сільвая, 4, Закарпатської області.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її підписання.

Слідчий суддя ОСОБА_1