Справа № 605/487/24
ВИРОК

Іменем України

01 листопада 2024 рокум.Підгайці

Підгаєцький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Підгайці в порядку спрощеного провадження щодо проступків обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000195 від 02 жовтня 2024 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Литвинів Бережанського району Тернопільської області, громадянина України, працездатного, працевлаштованого водієм ПАП «Агропродсервіс», з повною середньою освітою, одружений, має на утриманні троє малолітніх дітей, раніше не судимий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

в с т а н о в и в:

28 вересня 2024 року приблизно о 21:00 годині, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які перебували на дорозі неподалік житлового будинку АДРЕСА_2 , виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 на грунті неприязних відносиин виник кримінально-протиправний умисел на завдання побоїв своєму синові ОСОБА_4 .

Реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року, ОСОБА_3 28 вересня 2024 року приблизно о 21:00 годині на дорозі неподалік житлового будинку АДРЕСА_2 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажання їх настання, умисно, на ґрунті неприязних відносин, наніс своєму синові ОСОБА_4 три удари правою ногою в ділянку грудної клітини, чим завдав потерпілому фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень.

Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфікуються як умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, тобто вчинення кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст.126 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 повністю і беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, не оспорював встановлені органом досудового слідства обставини та надав згоду на розгляд обвинувального акта в порядку спрощеного провадження без його участі, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження. Така заява ОСОБА_3 складена в присутності адвоката ОСОБА_5 .

Потерпілий ОСОБА_4 подав заяву, у якій вказав, що ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний на розгляд обвинувального акта в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без виклику учасників судового провадження.

Враховуючи зазначені вище обставини та у відповідності до приписів ч. 2 ст. 381 КПК України, суд вважає за можливим провести розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування цього судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

На підставі ст. 302, 381, 382 КПК України суд здійснює розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження. Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що вина ОСОБА_3 доведена повністю, дії обвинуваченого органом досудового слідства кваліфіковано правильно за ч.1 ст.126 КК України, так як обвинувачений умисно завдав побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, що стверджується зібраними доказами.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до категорії проступків, вчинений умисно з корисливих мотивів, особу винного, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності, визнав повністю свою вину та розкаявся у вчиненому кримінальному проступку, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках в психоневрологічному диспансері та медичному центрі превенції та терапії узалежнень не перебуває, працездатний, працевлаштований, а тому виходячи з наведеного, суд дійшов переконання, що ОСОБА_3 необхідно обрати покарання у виді штрафу, що є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нею нових злочинів, відповідає особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального проступку відносно особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Витрати, пов`язані із залученням експерта - відсутні.

Питання речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 107,370, 373, 374, 382 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 30 /тридцяти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 /п`ятсот десять/ гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Речові докази відсутні.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1