КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/5190/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 липня 2024 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпра, Дніпропетровської області, громадянина держави Ізраїль та Республіки Кіпру, з вищою освітою, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України у кримінальному провадженні, внесеному 11.08.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000034,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 липня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотань про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Задоволено клопотання старшого детектива відділу детективів Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_13 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначено терміном на 47 (сорок сім) днів, тобто до 02 вересня 2024 року включно.

Визначено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 650 000 (шістсот п`ятдесят тисяч) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 968 200 000 (один мільярд дев`ятсот шістдесят вісім мільйонів двісті тисяч) гривень.

Підозрюваний або заставодавець має право в будь-який момент внести заставу в розмірі, зазначеному в ухвалі про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом терміну дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави, такі обов`язки:

- прибувати до детектива, прокурора та суду, в залежності від стадії кримінального провадження, по першому виклику у цьому кримінальному провадженні;

- не виїжджати за межі населеного пункту свого місця проживання без дозволу детектива, прокурора чи суду;

- повідомляти детектива, прокурора чи суд, в залежності від стадії кримінального провадження про зміну місця свого проживання та засобів зв`язку;

- утриматись від позапроцесуального спілкування з особами, що перебувають у статусі свідків та підозрюваних у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон чи інший документ, що надає право виїзду за межі України.

Визначено строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді обов`язків терміном на 2 (два) місяці з моменту внесення застави у розмірі, визначеному слідчим суддею, проте в межах строку досудового розслідування.

У разі внесення застави, і з моменту звільнення підозрюваного з-під варти у зв`язку з внесенням застави, встановленої в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді або до суду без поважних причин або не повідомить про причини неявки, застава звертається в дохід держави, зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується в порядку, встановленому законом для використання судового збору.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, з доповненнями в якій просить скасувати оскаржену ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 .

На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги, з доповненнями апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, постановлена за повної відсутності будь-яких ризиків та обґрунтованості підозри.

Апелянт вказує на те, що оскаржуваною ухвалою було визнано обґрунтованою підозру ОСОБА_7 від 14.09.2023, внаслідок чого продовжено строк тримання під вартою до 02.09.2024. Проте 09.08.2024 сторона обвинувачення радикально змінила підозру ОСОБА_7 , чим фактично визнала необґрунтованість повідомлення про підозру від 14.09.2023, на підставі якої останній перебував під вартою з 15.09.2024 по 09.08.2024, - тобто протягом 11 місяців. Сторона обвинувачення 16.08.2024 знову змінила повідомлення про підозру. При цьому повідомлення про підозру від 14.09.2023 та від 16.08.2024 - це дві абсолютно різні підозри, які не мають між собою майже нічого спільного.

На відміну від повідомлення про підозру від 14.09.2023 у повідомленнях про підозру від 09.08.2024 та 16.08.2024:

- не зазначено, що збитки завдані АТ КБ «Приватбанк» внаслідок імітування внесення готівкових коштів на рахунок, а вказано, що збитки завдані ПАТ «Укрнафта» та учасникам договору про Спільну інвестиційну діяльність № 999/97 від 24.12.1997 внаслідок оплати за виконання геолого-тематичних робіт, а також АТ КБ «Приватбанк» внаслідок видачі кредитів. За 744 сторінки повідомлення про підозру від 09.08.2024 жодного разу не зазначається про «створення видимості» або «імітування» внесення коштів в касу банку.

- не зазначено, що збитки завдані АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 5,8 млрд грн., а вказано, що збитки завдані ПАТ «Укрнафта» на 1 604 000 000 грн, учасникам договору про Спільну інвестиційну діяльність № 999/97 від 24.12.1997 на 1 696 930 000 грн, АТ КБ «Приватбанк» на 2 060 872 064,10 грн.

- не зазначено, що легалізацію отриманих коштів було здійснено у 2020-2021, шляхом оплати за юридичні послуги іноземним компаніям, а вказано, що легалізацію було здійснено шляхом їхнього перерахування у 2013-2014 ТОВ, які зазначено в підозрі.

Апелянт звертає увагу на можливість раніше здійснити дії, якими сторона обвинувачення обґрунтовує необхідність продовження строку тримання під вартою, на обмеження в праві сторони захисту на проведення допиту свідків, а також, у перешкоджанні стороні захисту у реалізації своїх процесуальних прав, що призвели до неможливості допиту одного з ключових свідків у даному кримінальному провадженні, невиконання стороною обвинувачення ухвал слідчих суддів про визнання незаконною відмову у задоволенні клопотань про допит свідків та зобов`язання детективів БЕБ повторно розглянути вказані клопотання.

Також апелянт вказує, на неспроможність доказів довести обґрунтованість підозри, які стороною обвинувачення вказано в клопотанні на обґрунтування підозри ОСОБА_7 у вчиненні ним інкримінованих йому кримінальних правопорушень. На відсутність складу та події кримінальних правопорушень у діях підозрюваного. При цьому звертає увагу на те, що документально підтверджено відсутність збитків у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" у відповідності до фінансової звітності за 2023 рік, підтверджено відсутність будь-яких недостач у АТ КБ "ПРИВАТБАНК" станом на кінець 2013-2014, підтверджено відсутність збитків АТ КБ "ПРИВАТБАНК" внаслідок продажу отриманих від підозрюваного коштів АТ "КБ`СОЮЗ", ПАТ "РЕАЛ БАНК" та ПАТ "ФІНБАНК". Не враховано стороною обвинувачення обставин отримання підозрюваним коштів з каси банку.

Зі змісту самого клопотання вбачається, що внаслідок інкримінованих дій не заподіяно шкоду ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття», АТ КБ «Приватбанк», та будь-яким іншим особам.

Висновки доданих до клопотання аналітичних продуктів від 14.09.2023 та 18.10.2023 та висновок експертів № 441/1-2/23 від 10.01.2024 за результатом проведення комісійної судової економічної експертизи у кримінальному провадженні №0000034 не можуть підтвердити жодної обставини у даному кримінальному провадженні з огляду на їхній зміст, а у випадку з аналітичними продуктами і юридичну силу, вони засновані на підрядних умовних конструкціях.

У аналітичних продуктах та висновку експертів в обґрунтування підтвердження начебто імітування внесення підозрюваним грошових коштів в касу банку зазначається, що під час деяких операцій з внесення коштів ОСОБА_7 перебував за межами України. Однак вказане спростовується тим, що підозрюваний був ідентифікований як клієнт банку, та міг підтвердити та верифікувати операції з внесення готівкових коштів шляхом віддаленого їхнього підтвердження за допомогою СМС-верифікації.

Крім того, аналітичні продукти не можуть вважатися доказами у розумінні КПК України, оскільки вони складені самостійно органом досудового розслідування.

Апелянт стверджує, що висновок експерта №525/1-2/23 від 22.03.2024 лише підтверджує невинуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, оскільки каса Головного офісу АТ КБ «Приватбанк», до якої від імені підозрюваного вносилися готівкові кошти, була ліквідована у 2021 році, а у програмному комплексі «Промінь» АТ КБ «Приватбанк» міститься інформація про внесення підозрюваним готівкових коштів.

Наданий сторонню обвинувачення аналітичний продукт від 28.06.2024 є неналежним доказом, тобто таким, що не спроможний підтвердити існування обставин, які підлягають доказуванню в межах кримінального провадження. Висновок експерта (комплексної судової відеозвукозапису та семантико-текстуальної (ленгвістичної) експертизи) від 03.06.2024 № 254/1-55/4, з огляду на допущення, порушень при її проведенні, у своїй сукупності свідчать не тільки про неспроможність даного висновку підтвердити існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, тобто його належність, а й також про його недопустимість.

Щодо висновку експертів № 372/1-2/24 за результатами проведення додаткової комплексної комісійної судової економічної експертизи від 26.06.2024, то враховуючи те, що виконання договорів між ПАТ "КУГР" ТОВ "БК "Гефест-Альянс" з одного боку та ПАТ "Укрнафта" /ДСІД №999/97 з іншого є документально підтвердженим, то вказаний висновок навпаки підтверджує в даному випадку відсутність події кримінального правопорушення та необґрунтованість підозри.

Долучені до клопотання рапорти СБ України, заяви про залучення АТ КБ «Приватбанк» як потерпілого, лист НБУ від 06.12.2023 не можуть бути доказами у справі.

Крім того, апелянт зазначив, що у клопотанні про продовження строку тримання під вартою, не зважаючи на відсутність зміни підозри підозрюваному, міститься опис обставин щодо нібито збільшення активу ОСОБА_7 внаслідок зменшення активу ПАТ «Укрнафта», тобто фактично викладено підозру у нібито вчиненні підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

На переконання захисника, епізод про завдання збитків ПАТ «Укрнафта» внаслідок укладення договорів з ПАТ «КУГР» та епізод про нібито імітування внесення ОСОБА_7 грошових коштів в АТ КБ «Приватбанк» є взаємовиключними, оскільки внесення неіснуючих готівкових коштів до каси банку, повністю виключає реальне внесення в касу банку готівкових коштів, отриманих внаслідок укладення ПАТ «Укрнафта» договорів з ПАТ «КУГР».

У 2014-2015 роках вже здійснювалися досудові розслідування у кримінальних провадженнях, предметом яких були усі ті ж самі правочини між ПАТ «Карпатське управління геофізичних робіт» (далі ПАТ «КУГР») і ПАТ «Укрнафта», ПАТ «Карпатське управління геофізичних робіт» і договором № 999/97 про спільну інвестиційну і виробничу діяльність, та вказані кримінальні провадженні неодноразово були закриті.

Відкриття щодо тих самих начебто діянь детективами БЕБ нових кримінальних проваджень № 0000207 від 29.08.2023, № 0000044 від 27.09.2023, № 0000052 від 23.10.2023, які постановою прокурора від 16.01.2023 об`єднані в одне провадження № 0000034 від 11.08.2023, - є незаконними, а дії ПАТ «Укрнафта» (після досягнення ще у 2015 році податкового компромісу) щодо звернення у вересні 2023 року з новими заявами про вчинення кримінальних правопорушень - є щонайменше маніпулятивними, направленими на створення нового штучного приводу для реєстрації нових кримінальних проваджень.

Постанова заступника Генерального прокурора ОСОБА_14 від 29 серпня 2023 року про скасування постанов слідчого про закриття кримінального провадження, яке перебувало на стадії судового розгляду є незаконною.

Щодо доказової сили висновку аналітичного продукту БЕБ від 15.01.2024 №9.3/3.3.4/368-24, висновку експерта українського науково-дослідного інституту спеціальних технологій та судових експертиз від 05.10.2023 №283/5, та висновку експертів від 26.03.2024 №15/1-2/24, то результати висновків Висновку експерта та Аналітичного продукту в повній мірі залежать від факту виконання робіт за договорами, укладеними між ПАТ «КУГР» та ПАТ «Укрнафта» й учасниками договору про Спільну інвестиційну діяльність від 24.12.1997 №999/97.

Відтак, апелянт звертає увагу, що виконання робіт за зазначеними договорами є повністю документально підтвердженим, а тому визначені у Висновку експерта та Аналітичному продукті матеріальна шкода (збитки) не підтверджуються в повному обсязі.

Також апелянт зазначив, що строк притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200 КК України (в редакції, що діяла станом на момент вчинення інкримінованих дій) сплинув 19.02.2019, а тому повідомлення про підозру ОСОБА_7 є завідомо необґрунтованим.

Юридичними радниками потерпілого AT КБ «Приватбанк» - юридичною компанією HOGAN LOVELS у відповідності до Наказу про замороження активів фактично погоджено оплату ОСОБА_7 юридичних послуг на загальну суму 20 925 163,75 євро юридичній компанії FIELDFISHER LLP. Наведене, на думку захисника, свідчить про необгрунтованість підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, в частині здійснення ОСОБА_7 перерахування у сумі 20 966 012 євро на рахунок FIELDFISHER LLP (Велика Британія).

Апелянт також звертає увагу на порушення стороною обвинувачення презумції невинуватості.

Крім того апелянт посилається на недоведеність існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки 02.07.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави строком до 30.08.2024.

Апелянт зазначив, що наявність у даній справі первинних фінансових документів повністю спростовує версію сторони обвинувачення щодо невнесення підозрюваним грошових коштів до AT КБ «Приватбанк», а відтак знищення таких документів - не в інтересах підозрюваного.

Ризик впливу підозрюваного на свідків в даному випадку є лише припущеннями органу досудового розслідування.

Підозрюваний з весни 2019 року безперервно перебував на території України, а також самостійно прибув до слідчого судді, де вирішувалось клопотання про застосування запобіжного заходу, а тому ризик переховування є безпідставним.

Стороною обвинувачення не обґрунтовано, чому запобіжний захід у виді домашнього арешту не є достатнім для запобігання зазначених ризиків.

Крім того, апелянт посилається на здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні із порушенням правил підслідності, оскільки, згідно положень п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України, підслідність у даній справі належить Національному антикорупційному бюро України.

Також, апелянт посилався на непомірність визначеної судом застави, та зазначав, що в межах наявної в провадженні Високого суду Правосуддя справи 19.12.2017 було видано ордер на заморожування активів ОСОБА_7 , відповідно до умов якого, витрати ОСОБА_7 не можуть перевищувати 20 тис. фунтів стерлінгів на тиждень, що становить близько 1 000 000 грн.

Відтак, розмір застави, який може сплатити ОСОБА_7 , об`єктивно обмежується вищевказаною сумою, та є співмірним із максимально визначеним КПК України розміром застави у 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Крім того, апелянт зазначав, що на підставі результатів обстежень ОСОБА_7 ТОВ «Єврейський медичний центр Джей Ем Сі» складено відповідний консультативний висновок від 14.12.2023, у якому зазначено, що у ОСОБА_7 відмічається негативна динаміка стану здоров`я та встановлено ряд діагнозів.

Сторона обвинувачення систематично перешкоджає здійсненню повноцінного обстеження стану здоров`я підозрюваного, унеможливила вже 6 візитів до лікарської установи та фактично з початку літа 2024 року не допускає до підозрюваного лікарів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , з наведених в ній підстав,пояснення прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з доповненнями сторони захисту та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, заслухавши пояснення поручителів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги із поданими доповненнями, дослідивши заяви про взяття ОСОБА_7 , на особисту поруку, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга, з доповненнями сторони захисту підлягає задоволенню частково, а заяви поручителів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею в основному прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання особи під вартою повинна відповідати вимогам ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Доводи викладені в апеляційній скарзі, про те, що слідчий суддя виніс незаконну та необґрунтовану ухвалу, не ґрунтуються на змісті оскаржуваної ухвали.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, з доповненнями та матеріали справи, встановлено, що із матеріалів судового провадження вбачається, що Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000034 від 11.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 200, ч. 1 ст. 263 КК України, а також за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України, та за підозрою ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України.

02.09.2023 у межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 190 (в редакції, чинній до 11.08.2023) та за ч. 3 ст. 209 КК України.

14.09.2023 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні організації підробки документів на переказ та інших засобів доступу до банківських рахунків, вчиненій організованою групою, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200 КК України; у організації заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому організованою групою, в особливо великих розмірах, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України; та у набутті, володінні, використанні, розпорядженні майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, вчиненому організованою групою, в особливо великому розмірі, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України.

02.09.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 31.10.2023 із визначенням розміру застави, що складає 509 960 000 грн.

15.09.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва змінено застосований відносно ОСОБА_7 запобіжний захід в частині збільшення розміру застави з 509 960 000 грн до 3 891 800 000 грн.

25.09.2023 ухвалою Київського апеляційного суду залишено без змін ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва 02.09.2023.

06.10.2023 ухвалою Київського апеляційного суду залишено без змін ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва 15.09.2023.

24.10.2023 постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_19 строк досудового розслідування продовжено до 3-х місяців, тобто до 02.12.2023 включно.

27.10.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування, тобто до 02.12.2023 включно.

16.11.2023 ухвалою Київського апеляційного суду застосований до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін, при цьому зменшено розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави з 3 891 800 000 грн до 3 000 712 000 грн.

23.11.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 02.03.2024 включно.

28.11.2023 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування до 26.01.2024 включно.

21.12.2023 ухвалою Київського апеляційного суду застосований до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін, при цьому зменшено розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави з 3 000 712 000 грн до 2 700 000 000 грн.

22.01.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування до 02.03.2024 із визначенням застави в розмірі 2 650 000 000 грн.

26.02.2024 ухвалою Київського апеляційного суду застосований до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін, при цьому зменшено розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави з 2 650 000 000 грн до 2 550 000 000 грн.

22.02.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва продовжено строк досудового розслідування продовжено до дев`яти місяців, тобто до 02.06.2024.

27.02.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до 25.04.2024 із визначенням застави в розмірі 2 400 000 000 грн.

11.04.2024 ухвалою Київського апеляційного суду застосований до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін, при цьому зменшено розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави з 2 400 000 000 грн до 2 300 000 000 грн.

22.04.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до 02.06.2024 включно із визначенням застави в розмірі 1 968 200 000 грн.

22.05.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва продовжено строк досудового розслідування продовжено до дванадцяти місяців, тобто до 02.09.2024.

24.05.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 до 22.07.2024, із визначенням розміру застави та покладанням обов`язків, передбачених ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22.04.2024.

30.05.2024 ухвалою Київського апеляційного суду застосований до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22.04.2024 - залишено без змін.

19.06.2024 ухвалою Київського апеляційного суду ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24.05.2024 - залишено без змін.

17.07.2024 старший детектив відділу детективів Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_13 , за погодженням прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 02.09.2024, в межах строку досудового розслідування, з альтернативою внесення застави в сумі 1 968 200 000.

18.07.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначено терміном на 47 (сорок сім) днів, тобто до 02 вересня 2024 року включно.

Одночасно визначено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 650 000 (шістсот п`ятдесят тисяч) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 968 200 000 (один мільярд дев`ятсот шістдесят вісім мільйонів двісті тисяч) гривень.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави, такі обов`язки:

- прибувати до детектива, прокурора та суду, в залежності від стадії кримінального провадження, по першому виклику у цьому кримінальному провадженні;

- не виїжджати за межі населеного пункту свого місця проживання без дозволу детектива, прокурора чи суду;

- повідомляти детектива, прокурора чи суд, в залежності від стадії кримінального провадження про зміну місця свого проживання та засобів зв`язку;

- утриматись від позапроцесуального спілкування з особами, що перебувають у статусі свідків та підозрюваних у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон чи інший документ, що надає право виїзду за межі України.

Визначено строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді обов`язків терміном на 2 (два) місяці з моменту внесення застави у розмірі, визначеному слідчим суддею, проте в межах строку досудового розслідування.

Даною ухвалою також відмовлено у задоволенні клопотань про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

З висновками слідчого судді, викладеними в даній ухвалі, колегія суддів погоджується частково, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання особи під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і спливу строку досудового розслідування.

Згідно вимог ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тобто розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею в частині задоволення клопотання та продовження строку тримання під вартою дотримані в повному обсязі.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих органом досудового розслідування матеріалів, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та всупереч твердженням сторони захисту, на їх підставі встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то, з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України.

Крім того, слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Більш того, якщо виходити з поняття "обґрунтована підозра", приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 , до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри, чогось безпідставного чи недопустимого не встановив.

Колегією суддів встановлено, що доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для продовження такого запобіжного заходу, оскільки вони, в сукупності, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальні правопорушення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК Україниє вірогідною, що дає підстави для продовження йому строку тримання під вартою, з метою запобіганню ризикам, встановленим та доведеним стороною обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, чи невинуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Доводи захисника в апеляційній скарзі щодо відсутності у діях ОСОБА_7 складу кримінальних правопорушень, відсутності доказів на підтвердження заподіяної шкоди, безпідставність висновків про недостачу готівкових коштів у АТ КБ "Приватбанк" у розмірі 5,8 млрд. грн., а також посилання на неналежність та недопустимість зібраних у справі доказів, зокрема аналітичних продуктів, висновків експертів та пояснень свідків, є передчасними та такими, що підлягають вирішенню під час розгляду кримінального провадження по суті.

Твердження апелянта про те, що 09.08.2024 сторона обвинувачення радикально змінила підозру ОСОБА_7 , чим фактично визнала необґрунтованість повідомлення про підозру від 14.09.2023, на підставі якої останній перебував під вартою з 15.09.2024 по 09.08.2024, - тобто протягом 11 місяців, а сторона обвинувачення 16.08.2024 знову змінила повідомлення про підозру. При цьому повідомлення про підозру від 14.09.2023 та від 16.08.2024 - це дві абсолютно різні підозри, які не мають між собою майже нічого спільного, колегія суддів вважає, що такі твердження сторони захисту не спростовують висновків слідчого судді щодо обґрунтованості підозри від 14.09.2023 та не свідчать про її не обґрунтованість. Виходячи з того, що відповідно ч. 1 ст. 279 КПК України, увипадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор.

Відповідно до повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 14.09.2023 ОСОБА_7 підозрювався у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200, ч. 2 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України.

Як вбачається з наданого стороною захисту повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 09.08.2024, ОСОБА_7 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України.

З повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 16.08.2024 ОСОБА_7 , вбачається, що повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які було враховано під час застосування запобіжного заходу на цей час суттєво не змінились. Слідчим суддею враховано, що покарання у вигляді позбавлення волі на значний строк, яке може бути призначене ОСОБА_7 у випадку направлення обвинувального акту до суду та визнання його винуватим у вчиненні вказаних злочинів значно підвищує ризик переховування від органу досудового розслідування та суду на етапі його притягнення до кримінальної відповідальності.

При цьому посилання захисника на те, що підозрюваний самостійно прибув у судове засідання при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчим суддею визнано таким, яке саме по собі не забезпечує подальшу належну процесуальну поведінку підозрюваного та не свідчать про відсутність існування ризику переховування підозрюваного на наступних етапах досудового розслідування.

Існування іншого ризику неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, зокрема знищення, спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, який поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, теж залишається існувати та вірогідність його настання є досить високою, оскільки досудове розслідування наразі триває, проводяться слідчі дії.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, слідчий суддя виходив із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин, ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Також всупереч твердженням апелянта, слідчий суддя вірно встановив, що детективом доведено й об`єктивні обставини, що полягають у неможливості завершити досудове розслідування в межах строку дії ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24.05.2024 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, слідчий суддя вважав доведеним наявність, заявлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які продовжують існувати, у зв`язку з чим клопотання підлягало задоволенню, оскільки, в цьому випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим.

З урахуванням наведеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які хоча певною мірою зменшилися з часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте продовжують існувати та жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам.

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою, колегією суддів не встановлено під час перегляду оскаржуваної ухвали.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи у сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, зважаючи на існуючі ризики, особу підозрюваного, тяжкістю кримінальних правопорушень та їх наслідки, є обґрунтованим та підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу колегія суддів не вбачає.

З цих же підстав колегія суддів не вбачає підстав для задоволення заяв ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , про особисту поруку підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки на переконання колегії суддів, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Посилання апелянта на те, що строк притягнення підозрюваного до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 200 КК України (в редакції, що діяла станом на момент вчинення інкримінованих дій) сплинув 19 лютого 2019 року, на даній стадії досудового розслідування не впливає на правильність висновків слідчого судді про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

При цьому, чинними КК та КПК України передбачено окремий порядок, передбачений ст. 49 КК України та ст. 284 КПК України, щодо вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності за закінченням строку давності кримінального правопорушення та вирішення вказаних питань в ході розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу щодо особи, законом не передбачено.

Доводи захисника в апеляційній скарзі про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000034 здійснюється неналежним органом з порушенням правил підслідності, визначених ст. 216 КПК України, оскільки підслідність у даній справі, на думку захисника, належить Національному антикорупційному бюро України, були неодноразово предметом апеляційного розгляду під час перегляду ухвал слідчих суддів про продовження строку тримання під вартою та не знайшли свого підтвердження.

Також колегію суддів перевірено посилання сторони захисту, що сторона обвинувачення систематично перешкоджає здійсненню повноцінного обстеження стану здоров`я підозрюваного, унеможливила вже 6 візитів до лікарської установи та фактично з початку літа 2024 року не допускає до підозрюваного лікарів та постановлено, враховуючи положення ст. 206 КПК України, за необхідне зобов`язати начальника відділу забезпечення досудового слідства СБ України невідкладно забезпечити проведення повного медичного обстеження ОСОБА_7 , а також забезпечити лікування профільними спеціалістами (згідно з медичними рекомендаціями), у тому числі з наданням можливості його транспортування до відповідного медичного закладу у разі необхідності.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку пронеобхідність продовження ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу, оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України та жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти таким ризикам.

Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_7 під вартою, матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлено.

На переконання колегії суддів, таке обмеження права ОСОБА_7 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 ніж тримання під вартою, колегією суддів не встановлено під час перегляду оскаржуваної ухвали.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків щодо наявності підстав для продовження відносно ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що прийнявши обґрунтоване рішення про продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою, слідчий суддя належним чином не врахував вимоги ч. 4 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України та практику Європейського суду з прав людини при визначенні йому застави в розмірі 1 968 200 000 гривень.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того ЄСПЛ зазначив, що застава має на меті не забезпечення відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім - забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. Також, суд повинен так само обережно і ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди у справі може бути одним із факторів, що виправдовує вищу суму застави, але лише у поєднанні з іншими критеріями - серйозністю вчиненого злочину, ризику втечі та ін.

При визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Слідчим суддею під час визначення застави, враховано обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 у тому числі і ті, що зазначаються в апеляційній скарзі захисника, та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Проте, колегія суддів встановила відсутність в ухвалі слідчого судді достатнього обґрунтування необхідності визначення застави саме в розмірі 1 968 200 000 грн., а тому приходить до висновку про доцільність визначити підозрюваному ОСОБА_7 заставу у розмірі 1 877 360 000 гривень, як альтернативу запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, яка на даний час буде співмірною з існуючими в кримінальному провадженні обставинами і ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

За таких обставин у їх сукупності, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання детектива, продовження щодо підозрюваного ОСОБА_7 строку тримання під вартою у межах досудового розслідування строком до 02 вересня 2024 року, з одночасним визначенням застави в порядку, передбаченого ч. 3 ст. 183 КПК України, у розмірі 1 877 360 000 гривень у національній грошовій одиниці та з покладенням на підозрюваного ОСОБА_7 , у разі внесення застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196-199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Апеляційну скаргу, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 липня 2024 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого детектива відділу детективів Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_13 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку судового розслідування по 02 вересня 2024 року включно.

Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 1 877 360 000 гривень, що дорівнює 620 000 розмірам прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Застава може бути внесена у національній грошовій одиниці, як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ суду 42258617, код банку 820172, назва банку ГУ ДКСУ у АДРЕСА_2 , номер рахунку за стандартом IBAN - НОМЕР_1 , призначення платежу: застава за ОСОБА_7 , по справі №761/25765/24 в Київському апеляційному суді.

Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_7 покласти наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до детектива, прокурора та суду, в залежності від стадії кримінального провадження, по першому виклику у цьому кримінальному провадженні;

- не виїжджати за межі населеного пункту свого місця проживання без дозволу детектива, прокурора чи суду;

- повідомляти детектива, прокурора чи суд, в залежності від стадії кримінального провадження про зміну місця свого проживання та засобів зв`язку;

- утриматись від позапроцесуального спілкування з особами, що перебувають у статусі свідків та підозрюваних у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон чи інший документ, що надає право виїзду за межі України.

Визначити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків терміном на 2 (два) місяці з моменту внесення застави у розмірі, визначеному даною ухвалою, проте в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду, має бути наданий уповноваженій особі установи де підозрюваний перебуває під вартою.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена особа установи де підозрюваний перебуває під вартою негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_7 , з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний ОСОБА_7 , вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язати начальника відділу забезпечення досудового слідства СБ України невідкладно забезпечити проведення повного медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_7 з метою отримання об`єктивних висновків про стан його здоров`я, та надати необхідне лікування (згідно з медичними рекомендаціями).

Зобов`язати начальника відділу забезпечення досудового слідства СБ України у разі встановлення лікарями погіршення стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 забезпечити його лікування профільними спеціалістами, у тому числі з наданням можливості його транспортування до відповідного медичного закладу.

Контроль щодо дотримання прав підозрюваного в частині надання йому необхідної медичної допомоги покласти на прокурора (старшого у групі прокурорів) у кримінальному провадженні.

Зобов`язати начальника відділу забезпечення досудового слідства СБ України та прокурора (старшого у групі прокурорів) у кримінальному провадженні повідомити Київський апеляційний суд про вжиті заходи щодо перевірки стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 .

Заяви ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , про взяття підозрюваного ОСОБА_7 , на поруки, - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4