Провадження № 11-кп/824/4555/2024 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

Іменем України

27 серпня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 14 травня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком у кримінальному провадженні №0001639 обвинуваченого:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в Миколаївській області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , несудимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначенойому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покладенона ОСОБА_8 такі обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

Вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

ОСОБА_8 , діючи в умовах воєнного стану, 2 травня 2023 року приблизно об 11 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні столярного цеху, що в АДРЕСА_3 , як співробітник, в якому здійснює господарську діяльність ФОП « ОСОБА_9 », шляхом вільного доступу таємно викрав, належне ОСОБА_9 майно на загальну суму 7207 грн. 90 коп., а саме: фрезер Dnipro-M ER-78S, вартістю 1750 грн. 00 коп., фрезер Dnipro-M ER-210 LX, вартістю 5457 грн. 90 коп., та з місця вчинення злочину з викраденим зник.

На вказаний вирок захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить дослідити докази у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 , а саме: відповідь на адвокатський запит ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 137), допитати підзахисного ОСОБА_8 , допитати свідка ОСОБА_10 . Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 14 травня 2024 року скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрити, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з не встановленням достатніх доказів в суді, для доведення його винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції безпідставно зазначив, що начебто свідок ОСОБА_10 показав, що ОСОБА_8 приходив у цех, однак ніяких робіт не виконував. Також, суд посилався на показання ОСОБА_10 в тій частині, де він чув, що ОСОБА_8 начебто неякісно виконав свою роботу, однак свідок ОСОБА_10 особисто це не чув, а лише зі слів ОСОБА_9 . Твердження суду, в цій частині, ґрунтуються виключно на припущеннях та показаннях ОСОБА_9 , який зацікавлений у результаті справи.

Зазначає, що суд обґрунтовуючи наявність корисливого мотиву в діях ОСОБА_8 безпідставно зазначив, що забравши у потерпілого фрезери, ОСОБА_8 не намагався комусь зателефонувати та повідомити про те, що вказане майно знаходиться у нього дома, не звернувся до поліції одразу після вчиненого та не повідомив про факт невиконання цивільно-правових зобов`язань з боку потерпілого, а забрав фрезери додому, чекаючи на подальший розвиток подій.

Разом з тим, судом проігноровано обставина, що в діях ОСОБА_8 відсутній корисливий мотив про що свідчить: ОСОБА_8 не заклав фрезери в ломбард, не продав їх стороннім особам, не обміняв чи не намагався отримати за матеріальну вигоду, оскільки мав намір повернути потерпілому, після отримання заробітної плати. На пропозицію працівників поліції, добровільно віддав інструменти.

Також, вказує, що ОСОБА_8 подано заяву в поліцію про те, що ОСОБА_9 вчинив щодо нього кримінальне правопорушення, не виплатив йому заробітну плату, проте, судом не надано належної правової оцінки наданим документам, але й безпідставно не прийнято до уваги показання ОСОБА_8 , які фактично не суперечать матеріалам справи (окрім показань ОСОБА_9 ), та без будь-яких сумнівів показання ОСОБА_9 приймаються як аксіома.

Окрім цього, суд обґрунтовуючи вирок послався на докази, а саме: протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 02.05.2023 року (а.с. 48), протокол огляду місця події від 02.05.2023 року, протокол огляду відеозапису від 03.05.2023 року (а.с. 50/54), протокол огляду місця події від 03.05.2023 року (а.с. 63-68), протокол огляду предметів від 09.05.2023 року (а.с. 70-75), висновок експерта від 09.05.2023 року, які не лише не суперечать показанням наданим ОСОБА_8 , вони не доводять наявність в діях останнього корисливого мотиву.

Посилається на те, що обвинувачення ґрунтується на вчиненні кримінального правопорушення виключно з корисливих мотивів. Однак, з огляду на наявні докази у кримінальному провадженні в діянні ОСОБА_8 корисливий мотив відсутній, отже відсутня суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинувачений в судове засідання не з`явився, про час місце розгляду повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у вироку, обґрунтовані сукупністю досліджених в судовому засіданні й наведених у вироку доказів, яким суд дав належну оцінку.

Зокрема, винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_9 свідка ОСОБА_10 , а також іншими доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Так, відповідно до протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.05.2023 року о 14 год. 40 хв., гр. ОСОБА_9 зробив усну заяву, що 02.05.2023 року близько 11:00 години за адресою: АДРЕСА_3 гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , викрав два ручних фрезера, загальною вартістю 11 000 грн. (т. 1 а.с. 48-49).

Відповідно до протоколу огляду місця події від 02.05.2023 року у приміщенні столярного цеху за адресою: АДРЕСА_3 , встановлено наявність відеокамер (т. 1 а.с. 50-51).

Згідно протоколу огляду відеозапису від 3 травня 2023 року з додатком до нього, вбачається, що 2 травня 2023 року о 10 год. 15 хв. особа чоловічої статі складає фрезери в рюкзак і направляється до виходу (т. 1 а.с. 59-62).

При цьому, в судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_8 підтвердив, що на відео саме він забирає інструменти.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 03.05.2023 року об`єктом огляду є приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , в даному кабінеті ОСОБА_8 добровільно видав два фрезера (т. 1 а.с. 63-65).

У протоколі огляду предметів від 9 травня 2023 року об`єктом огляду були фрезери Dnipro-M ER-78S, Dnipro-M ER-210 LX, які належать ОСОБА_9 та видані обвинуваченим (т. 1 а.с. 70-75).

Згідно висновку експерта від 9 травня 2023 року № 2264/23 вартість фрезерів, які вилучені, а саме Dnipro-M ER-78S складає 1750 грн., а Dnipro-M ER-210 LX - 5457,90 грн. (т. 1 а.с 77-81).

Судом першої інстанції обґрунтовано визнано протокол огляду місця події від 3 травня 2023 року належним доказом. Суддя вірно вказав, що даний доказ не може бути визнаний недопустимим лише з тих підстав, що обвинуваченому не було роз`яснено його прав і він дав викривальні показання щодо себе. Крім того, обвинувачений в судовому засіданні підтвердив видачу фрезерів добровільно.

Не знайшли свого підтвердження і версії сторони захисту щодо того, що фрезери обвинувачений забрав, оскільки потерпілий йому не заплатив за роботу. Також, за матеріалами провадження не вбачається даних, що обвинувачений за власною ініціативою звернувся до правоохоронних органів з метою повернення викраденого майна. Майно було повернуто лише після подання заяви потерпілим про викрадення.

Оцінюючи надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про належність, допустимість та достовірність вказаних доказів, а їх сукупність є достатньою для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження порушень права на захист обвинуваченого не встановлено, як і істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування рішення. Досліджені в судовому засіданні письмові докази відповідають вимогам щодо їх отримання, проведення та оформлення, а також повністю узгоджуються з іншими доказами, та не викликають сумнівів у суду.

Апеляційний суд також погоджується з видом та розміром покарання, призначеним ОСОБА_8 судом першої інстанції, оскільки при визначенні обвинуваченому покарання судом дотримано вимоги ст. 65 КК України та враховано ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та особу винного.

Отже, при перевірці матеріалів кримінального провадження порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування вироку суду не встановлено, а сукупність зібраних у справі та належним чином досліджених у судовому засіданні доказів, які доповнюють один одного та у своїй сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на переконання колегії суддів, повністю спростовують доводи апеляційної скарги щодо необхідності скасування вироку суду.

Таким чином, вирок суду є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому має бути залишений без змін, а апеляційна скарга щодо його скасування - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргузахисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 14 травня 2024 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Суддя Суддя