ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄДРДР за № 0000023 від 27.01.2023 року за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , - адвоката ОСОБА_6 на вирок Сокирянського районного суду Чернівецької області від 24 липня 2024 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Струга Новоушицького району Хмельницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, одруженого, маючого трьох неповнолітніх дітей, раніше судимого: - вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області від 21.06.2022 року за ст. 126-1 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

УСТАНОВИЛА:

Вироком Сокирянського районного суду Чернівецької області від 24 липня 2024 року ОСОБА_7 , визнано виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, і за його вчинення призначено йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 , визначено відраховувати з дня проголошення судом даного вироку, тобто з 24.07.2024 року.

Застосовано щодо ОСОБА_7 до набрання даним вироком суду законної сили, запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Чернівецькій слідчий ізолятор», взявши його під варту в залі суду.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним судом, ОСОБА_7 , будучи особою, раніше неодноразово притягнутою Сокирянським районним судом Чернівецької області до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства щодо своєї дружини ОСОБА_8 , за місцем спільного проживання, за адресою:

АДРЕСА_2 у 1-ій інстанції: ОСОБА_9

НП: 11-кп/822/349/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

України), АДРЕСА_1 , систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до її психологічних страждань.

Зокрема, 01.12.2022 року приблизно о 13 год 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел спрямований на вчинення домашнього насильства, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_8 дії психологічного насильства, які проявилися у словесних образах нецензурними словами, через що ОСОБА_8 зазнала психологічні страждання. За вищевказаним фактом постановою Сокирянського районного суду від 21.12.2022 року у справі №722/1975/22 ОСОБА_7 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді 60 годин громадських робіт.

28.12.2022 року приблизно о 15.00 год ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_8 дії психологічного насильства, які проявилися у словесних образах нецензурними словами, приниженні, погрозах через що ОСОБА_8 зазнала психологічні страждання. За вищевказаним фактом постановою Сокирянського районного суду від 10.01.2023 року у справі № 722/47/23 ОСОБА_7 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді 10 діб адміністративного арешту.

23.01.2023 року приблизно о 18.00 год. ОСОБА_7 перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_8 дії психологічного насильства, які проявилися у словесних образах нецензурними словами, приниженні, погрозах через що ОСОБА_8 зазнала психологічні страждання.

02.02.2023 року приблизно о 17.40 год ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_8 дії психологічного насильства, які проявилися у словесних образах нецензурними словами, приниженні, погрозах через що ОСОБА_8 зазнала психологічні страждання.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 119 від 08.02.2023 року встановлено, що у ОСОБА_8 наявні ознаки психічного розладу у формі розладу адаптації, пролонгована депресивна реакція, що виникла внаслідок вчинення систематичного вчинення її чоловіком ОСОБА_7 домашнього насильства у вигляді систематичних сварок та погроз застосування фізичного насильства та психологічного насильства, тобто, психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_8 було завдано шкоду.

Окрім цього, 26.10.2023 року приблизно о 18.51 год ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_8 дії психологічного насильства, які проявилися у словесних образах нецензурними словами, через що ОСОБА_8 зазнала психологічні страждання.

05.11.2023 року приблизно о 18.00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_8 дії психологічного насильства, які проявилися у словесних образах нецензурними словами, приниженні, погрозах через що ОСОБА_8 зазнала психологічні страждання.

06.11.2023 приблизно о 20.00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_8 дії психологічного насильства, які проявилися у словесних образах нецензурними словами, приниженні, погрозах через що ОСОБА_8 зазнала психологічні страждання.

За вищевказаними фактами постановою Сокирянського районного суду від 14.11.2023 року у справі № 722/2351/23 ОСОБА_7 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді 50 годин громадських робіт.

Крім того, 14.11.2023 року приблизно о 20.30 год. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_8 дії психологічного насильства, які проявилися у словесних образах нецензурними словами, приниженні, погрозах через що ОСОБА_8 зазнала психологічні страждання.

В подальшому, 16.11.2023 року приблизно о 20.00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_8 дії психологічного насильства, які проявилися у словесних образах нецензурними словами, приниженні, погрозах через що ОСОБА_8 зазнала психологічні страждання.

21.11.2023 року близько 19.20 години ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_8 дії психологічного насильства, які проявилися у словесних образах нецензурними словами, приниженні, погрозах через що ОСОБА_8 зазнала психологічні страждання.

Крім вказаних випадків, ОСОБА_7 систематично, по декілька разів на тиждень в період з жовтня 2023 року по листопад 2023 року включно, перебуваючи за місцем спільного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел спрямований на вчинення домашнього насильства, вчиняв відносно своєї дружини ОСОБА_8 дії психологічного насильства, які проявилися у словесних образах нецензурною лайкою, приниженні, погрозах через що ОСОБА_8 зазнала психологічні страждань.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 1148 від 24.11.2023 року встановлено, що у ОСОБА_8 наявні ознаки психічного розладу у формі розладу адаптації, пролонгована депресивна реакція, що виникла внаслідок вчинення систематичного вчинення її чоловіком ОСОБА_7 домашнього насильства у вигляді систематичних сварок та погроз застосування фізичного насильства та психологічного насильства, тобто, психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_8 було завдано шкоду.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, зі змісту якої вбачається, що він не заперечуючи правової кваліфікації дій його підзахисного, доведеності його вини у скоєнні кримінального правопорушення, просить змінити оскаржуваний вирок в частині призначеного обвинуваченому покарання та застосувати до нього положення статтей 75, 76 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку.

Стверджує, що суд не взяв до уваги ряд обставин даного кримінального провадження та даних про особу обвинуваченого, зокрема, що вчиненні дії обвинуваченого, тобто дії, які відображаються виключно у формі нецензурної лайки, словесних образ, розмов на підвищених тонах, наявність на утриманні обвинуваченого трьох неповнолітніх дітей, відсутність наслідків вчиненого кримінального правопорушення, відсутність претензій матеріального та морального характеру зі сторони потерпілої, наявність обставин, що пом`якшує покарання щире каяття та відсутність обставин, що його обтяжують.

Вказує, що обвинувачений усвідомив протиправність своєї поведінки, став на шлях виправлення та наявні підстави вважати, що цілі покарання в даному випадку можуть бути досягнуті шляхом визначення обвинуваченому покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі.

Від інших учасників судового розгляду апеляційних скарг та заперечень не надходило.

Потерпіла ОСОБА_8 , яка будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду, до апеляційного суду не з`явилася та не повідомила суд про поважність причин її неявки, що у відповідності до положень ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає подальшому судовому розгляду.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, думку захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , - адвоката ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, з підстав наведених у ній, міркування прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважавши вирок районного суду законим та обґрунтованим, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав зазначених в апеляційній скарзі та обговоривши наведені у ній доводи, колегія суддів доходить такого.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про кваліфікацію дій обвинуваченого за ст. 126-1 КК України в поданій апеляційній скарзі не заперечуються, таким чином колегія суддів не переглядає та не наводить доводів на їх підтвердження.

Стороною захисту оскаржується, правильність призначеного ОСОБА_7 покарання.

Аналізуючи вирок районного суду в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, колегія суддів вважає, що воно обрано згідно загальних принципів призначення покарання та у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65-67 КК України та роз`яснень п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме: з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, і відповідатиме меті покарання, передбаченій ст. 50 КК України, з яким погоджується і колегія суддів.

Твердження в апеляційній скарзі захисника про можливість пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання та виправлення його без реального відбування покарання, є неспроможними та такими, що не заслуговують на увагу.

Суд виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, врахував тяжкість злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів проти життя та здоров`я особи, дані про особу обвинуваченого, який раніше двічі судимий за вчинення аналогічних злочинів, за що йому було призначено покарання у виді громадських робіт, свою винуватість у вчиненні злочину визнав в повному об`ємі, на даний час не працевлаштований, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, одружений, має трьох неповнолітніх дітей, на «Д» обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, згідно висновку досудової доповіді, складеної органом пробації щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, так і ризик небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб) оцінені, як високі.

Обставину, щодо визнання винуватості, у відповідності до ст. 66 КК України, суд першої інстанції визнав такою, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 .

При цьому, суд не взяв до уваги зазначені в обвинувальному акті в якості обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, адже щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні передбачає, окрім визнання особою факту вчинення кримінального правопорушення, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному кримінальному правопорушенні, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані кримінальним правопорушенням збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в його постанові від 22 березня 2018 року у справі № 759/7784/15-к.

Факт щирого каяття ОСОБА_7 у вчиненні даного кримінального правопорушення не знайшов свого відображення під час розгляду кримінального провадження.

Активне сприяння ОСОБА_7 розкриттю кримінального правопорушення також не знайшло свого відображення в матеріалах кримінального провадження, а надання ним визнавальних показань, не може оцінюватись судом, як активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд першої інстанції визнав: вчинення злочину особою повторно, вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Твердження сторони захисту про те, що відсутні обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , є надуманими, оскільки відповідно до обвинувального акту - вчинення злочину особою повторно, вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, були зазначені, як обставини, які обтяжують покарання останньому, та які, згідно ст. 67 КК України були визнані судом першої інстанції доведеними, з чим також погоджується і судова колегія апеляційного суду.

Всі інші обставини, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, в тому числі і дані про особу обвинуваченого, були відомі суду під час розгляду кримінального провадження та цілком враховані судом при призначенні обвинуваченому покарання.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції цілком обґрунтовано та мотивовано призначив покарання, у виді позбавлення волі, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Також погоджується колегія суддів із позицією районного суду, щодо відсутності законних підстав для застосування в даному провадженні до обвинуваченого положень ст.ст. 69, 75, 76 КК України, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми мають змогу бути застосованими, та з огляду на вищевказані обставини та суспільну небезпечність даного кримінального правопорушення.

Підстав вважати, що призначене обвинуваченому, реальне покарання, є явно несправедливим через суворість або призначеним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, апеляційний суд не вбачає.

Інших обставин, ніж ті з урахуванням яких суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання, до апеляційного суду не надано.

Будь-яких порушень норм кримінального процесуального права, які б вплинули на законність і обґрунтованість судового рішення по даній справі допущено не було. Обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно і об`єктивно.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 , - адвоката ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а вирок Сокирянського районного суду Чернівецької області від 24 липня 2024 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 , який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Суддя доповідач: Судді

____________ _______________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3