У Х В А Л А

іменем України

Справа № 126/548/24

Провадження № 1-кп/126/212/2024

04 листопада 2024 року м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

адвоката захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 03.01.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Берізки-Бершадські Бершадського району Вінницької області, проживає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, інваліда ІІІ групи, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 22.12.2023 близько 23 год., проходячи по АДРЕСА_1 , на землі побачив банківську картку (з безконтактною технологією проведення платежів) АТ КБ "ПриватБанк" НОМЕР_1 , емітовану на ім`я ОСОБА_6 , яка останнім була втрачена з власної необережності, яку підняв та залишив на паркані. В подальшому 24.12.2023 близько 18 год., проходячи по АДРЕСА_1 , обвинувачений ОСОБА_4 на паркані помітив ту ж саму картку, взяв її та маючи єдиний умисел на крадіжку чужого майна, направився до магазину "Дельта Маркет", що розташований по АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що картка та наявні на ній кошти є чужою власністю, діючи умисно, маючи умисел, спрямований на приховування офіційного документа, маючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи на меті подальше використання цієї картки у власних злочинних корисливих цілях, а саме для заволодіння коштами, не вчинив жодних дій щодо встановлення власника картки чи її повернення, а привласнив собі, при цьому розуміючи, що картка відповідно до ст. 1 Закону України "Про інформацію", п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", ч.4 ст. 51 Закону України "Про банки та банківську діяльність", примітки до ст. 358 КК України є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру та видана повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити, позбавивши таким чином ОСОБА_6 можливості використовувати зазначену картку за призначенням, тобто умисно приховавши вказаний офіційний документ.

Ці дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 357 КК України, як привласнення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Також ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, маючи при собі привласнену ним банківську картку АТ КБ "ПриватБанк" НОМЕР_1 , на якій наявний "PayPass", що передбачає відсутність необхідності введення пін-коду для розрахунку за товар, реалізуючи свій єдиний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, який неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану" від 06.11.2023 № 734/2023, затвердженого Законом України № 3429-ІХ від 08.11.2023, умисно, таємно, з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, вирішив таємно викрасти грошові кошти з даної банківської картки, для чого здійснив одну операцію, а саме 24.12.2023 о 18 год. 14 хв. в АДРЕСА_2 , у магазині "Дельта Маркет" розрахувався за придбані ним товари на суму 450 грн., тим самим розпорядився грошовими коштами на власний розсуд.

Ці дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України. Клопотання обгрунтоване тим, що із набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким визначено інший розмір задля розмежування дрібної крадіжки та крадіжки. Наразі дії ОСОБА_4 не підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що є підставою для закриття кримінального провадження, ураховуючи положення статті 5 КК України, а також п.4-1 ч.1 статей 284, 479-2 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 , що він вправі заперечувати щодо закриття провадження в частині обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України з зазначеної підстави та роз`яснено положення ч. 3 ст. 479-2 КПК України, згідно із якими суд має право закрити кримінальне провадження на цій підставі виключно якщо обвинувачений проти цього не заперечує. Також судом роз`яснено обвинуваченому положення ч. 1, 3 ст. 479-2 КПК України, згідно із якими за відсутності згоди обвинуваченого, суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом та в разі, якщо судом буде встановлено вчинення обвинуваченим діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд має постановити ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу, а якщо судом не буде встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалить виправдувальний вирок.

Обвинувачений ОСОБА_4 надав згоду на закриття кримінального провадження в частині обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України з підстав заявлених його захисником адвокатом ОСОБА_5 , вказавши, що йому зрозумілі наслідки закриття кримінального провадження за вказаних підстав.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечує проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками та долучені сторонами документи, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання з наступних підстав.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені 24.12.2023 таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої в умовах воєнного стану, що заподіяла матеріальну шкоду на суму 450 гривень. Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

Частиною 1 ст. 2 КК України визначено, підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких посилень відповідальності за дрібне викрадення чужого майна».

Вказаним Законом внесені зміни до статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно з якими дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2684 грн.

Таким чином, відповідно до статті 51 КУпАП (в редакції закону станом на 09 серпня 2024 року), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. З викладеного вбачається, що втратила чинність норма закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, а саме розмір крадіжки 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, яка діяла до 09 серпня 2024 року.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відтак, внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 інкримінується вчинення крадіжки 24.12.2023 на суму 450 грн., що менше 2684 грн. і його дії кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України.

За таких обставин, враховуючи згоду обвинуваченого, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 03.01.2024 в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підлягає закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 284, 371, 479-2 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України -задовольнити.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 03.01.2024 в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

Копію ухвали після набрання нею законної сили направити до ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП України у Вінницькій області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_7