Справа № 163/28/16-к Провадження №11-кп/802/2/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

14 серпня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В

Прокурором ОСОБА_8 на адресу апеляційного суду подано клопотання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таке клопотання обґрунтоване тим, що вироком Любомльського районного суду Волинської області від 21 лютого 2017 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Зазначений вирок суду першої інстанції законної сили не набрав через його оскарження в апеляційному порядку прокурором та захисником обвинуваченого ОСОБА_7 . На апеляційний розгляд даного кримінального провадження ОСОБА_7 не з`являвся, у зв`язку із чим, ухвалою суду від 30 квітня 2020 року надано дозвіл на його затримання. Також установлено, що 17 січня 2018 року останній через ПП «Ягодин-авто» виїхав за межі території України в Республіку Польща та не повернувся. Ухвалою Волинського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року обвинуваченого ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук, а ухвалою цього ж суду від 15 вересня 2022 року щодо нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 12 серпня 2024 року здійснено процедуру видачі (екстрадиції) ОСОБА_7 з Республіки Польща в Україну, а також останнього затримано, в порядку ст. 208 КПК України працівниками ГУНП у Волинській області. Зважаючи на викладене, вважає, що збереглись достатні підстави того, що ОСОБА_7 , який скоїв дорожньо-транспортну пригоду в стані алкогольного сп`яніння із смертельними наслідками, буде продовжувати переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином: невчасно прибувати на виклики суду, змінювати без дозволу суду місце проживання, тимчасово або постійно відлучатись з місця постійного проживання без дозволу суду, перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом схиляння свідків та третіх осіб до дачі неправдивих показів в ході судового розгляду матеріалів даного кримінального провадження у апеляційному суді, у зв`язку із чим, наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Тому, просить застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, без визначення розміру застави. Заслухавши думку прокурора з приводу заявленого ним клопотання, обвинуваченого, який не заперечував щодо розгляду даного клопотання без участі захисника, колегія суддів доходить такого висновку.

Частиною 6 ст. 193 КПК України визначено, що суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати. що обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження, суд за участю обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно із ч. ч. 1, 3 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною 5 статті 176 цього Кодексу.

Статтею 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про, зокрема, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 08 вересня 2022 року обвинуваченого ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук, а ухвалою цього ж суду від 15 вересня 2022 року щодо нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у відповідності до положень ч. 6 ст. 193 КПК України.

12 серпня 2024 року здійснено процедуру видачі (екстрадиції) ОСОБА_7 з Республіки Польща в Україну, а також останнього затримано, в порядку ст. 208 КПК України працівниками ГУНП у Волинській області, у звязку із чим, прокурором подано клопотання про застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді триамнян під вартою. Аналізуючи зміст заявленого прокурором клопотання, колегія суддів вважає прийнятними доводи прокурора про те, що жоден із інших - більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, а також їх наявності та обґрунтованості таких його тверджень.

Правильність такого висновку стверджується даними про особу обвинуваченого, який хоча раніше і не судимий, однак обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України який, у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років. Злочин ним вчинено в стані алкогольного сп`яніння із смертельними наслідками, а вироком Любомльського районного суду Волинської області від 21 лютого 2017 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Зазначений вирок суду, через його оскарження в апеляційному порядку прокурором та захисником, законної сили не набрав, апеляційне провадження у даній справі триває.

Хоча у розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності із іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

На стадії апеляційного розгляду матеріалів даного кримінального провадження обвинувачений, починаючи з 2018 року, перебував за межами території України, був оголошений у міжнародний розшук, і лише 12 серпня 2024 року здійснено процедуру його видачі (екстрадиції) з Республіки Польща в Україну.

Слід визнати законними і доводи прокурора про наявність та обґрунтованість ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України які, як він вважає, є підставою для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів погоджується із такими його доводами про те, що існує ймовірність того, що ОСОБА_7 буде продовжувати переховуватись від суду, зважаючи на його попередню процесуальну поведінку; незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином: невчасно прибувати на виклики суду, змінювати без дозволу суду місце проживання, тимчасово або постійно відлучатись з місця постійного проживання без дозволу суду, а тому наявні підстави для задоволення клопотання прокурора та застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до моменту вирішення судом апеляційної інстанції справи по суті.

Матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б на даний час унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою, також не надано медичної документації на підтвердження неможливості з медичних показань подальшого тримання його під вартою, і що такі умови несуть реальну загрозу для його життя та здоров`я.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Через те, що наслідками злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_7 , є загибель двох людей, розмір застави у даному кримінальному провадженні, у відповідності до положень п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, колегією суддів не визначається.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, ч. 6 ст. 193, 194 КПК України Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до моменту вирішення судом апеляційної інстанції справи по суті, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання обвинуваченого ОСОБА_7 , а саме з 15 травня 2024 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: