Справа № 184/144/23
Провадження № 1-кп/0182/105/2024
У Х В А Л А

Іменем України

16.01.2024 року м. Нікополь

Колегія суддів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні на стадії судового розгляду в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу в кримінальному провадженні №0000371 від 02.12.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров Дніпропетровської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.1 ст.309 Кримінального кодексу України (далі КК України),

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 (доставленого під вартою),

захисника адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

потерпілої ОСОБА_8

в с т а н о в и л а:

1.У провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває вказане кримінальне провадження.

2.Прокурором ОСОБА_6 заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину та він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання і настання для нього передбачених законом обмежень його прав та свобод. Також послалася на те, що він постійних засобів для існування не має, не працює, раніше засуджений за вчинення кримінальних правопорушень та вчинив кримінальні правопорушення у період іспитового строку, тому вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

3.Обвинувачений ОСОБА_5 заперечив проти задоволення заявленого прокурором клопотання та просив суд змінити запобіжний захід на домашній арешт за місцем реєстрації, зазначив, що хворіє та має міцні соціальні зв`язки.

4.Захисник - адвокат ОСОБА_7 підтримав позицію свого підзахисного та заперечив проти клопотання прокурора, пославшись на стан здоров`я обвинуваченого та на наявність міцних соціальних зв`язків. Крім того, послався на воєнний стан, оскільки вважає, що за таких обставин у обвинуваченого не буде можливості переховуватись від суду.

5.Потерпіла ОСОБА_8 підтримала клопотання прокурора.

6.Прокурор проти заявленого клопотання сторони захисту заперечила та підтримала раніше заявлене клопотання.

7.Вислухавши думку сторін кримінального провадження колегія суддів вважає, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню з огляду на таке.

8.Згідно з вимогами ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

9.Щодо обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави, який продовжувався. Строк дії запобіжного заходу спливає 07 лютого 2024 року включно, до цього часу закінчити судовий розгляд кримінального провадження не можливо.

10.Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

11.Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

12.У справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

13.Суд при обранні та продовженні запобіжного заходу повинен перевірити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

14.В даному випадку колегія суддів дійшла висновку про те, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч.1 ст.309 КК України, не є вочевидь не обґрунтованою.

15.Крім того, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч.1 ст.183 КПК України).

16.Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати, зокрема судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України»). Тому, суд оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

17.Водночас КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. При чому ризик кримінального провадження, як критерій застосування запобіжного заходу має прогностичний характер, спрямований на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому.

18.Щодо наявності обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, колегія суддів звертає увагу, що на теперішній час ризики, які були підставою для застосування, а в подальшому продовження запобіжного заходу обвинуваченим, на даний час не зменшились та продовжують існувати, а саме: п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України можливість обвинуваченого переховуватися від суду з метою уникнення покарання, у разі доведеності його вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів, які є особливо тяжким злочином та проступком; ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.

19.Щодо посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, слід зазначити, що ця обставина в даному випадку не може бути беззаперечним стимулюючим фактором подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

20.Будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості його подальшого тримання під вартою до суду не надходило. Відповідно до наявних в матеріалах кримінального провадження документів, які надані стороною захисту, обвинувачений госпіталізації до закладів охорони МОЗ України не потребує, стан стабільний, отримує призначене лікарем-терапевтом лікування.

21.Інших переконливих та документально підтверджених доказів, які б на теперішній час унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою за станом здоров`я, стороною захисту не надано.

22.Також колегія суддів враховує сукупність обставин, передбачених ст.178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, його соціальні зв`язки, стан здоров`я, відомості, які характеризують особу обвинуваченого, його репутацію, та приходить до висновку про те, що ризики переховування від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення не змінилися та не зменшилися.

23.Таким чином, враховуючи наведене колегія суддів вважає, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, тому приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно продовжити строк тримання під вартою на строк не більше ніж на 60 діб, а в задоволенні клопотання сторони захисту, слід відмовити.

24.Також колегією суддів не вбачаються підстави для зміни обраного раніше розміру застави.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 331, 371, 372 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

1. Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

2. В задоволенні клопотання сторони захисту відмовити.

3. Продовжити щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не більш ніж на 60 діб, до 14 березня 2024 року включно, із можливістю внесення застави в розмірі 100 (сто) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) гривень 00 коп.

4. У разі внесення застави у розмірі визначеному ухвалою суду ОСОБА_5 з дня внесення застави вважати особою стосовно якої обрано запобіжний захід у виді застави і відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України на нього покладаються такі обов`язки:

- прибувати до суду у визначений час;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утриматися від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

5. Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

6. Роз`яснити обвинуваченому та заставодавцю, кожному окремо, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава може бути звернута в дохід держави.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали оголошено 18.01.2024.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_3

Суддя: ОСОБА_2