Справа № 756/2415/24
Номер провадження № 1-кс/756/536/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 21.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000538, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської обл., українця за національністю, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

УСТАНОВИВ:

23.02.2024 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_6 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 21.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000538, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України. Дане клопотання погоджено прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 ..

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, у ОСОБА_4 , діючи в порушення ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, згідно якої обіг психотропної речовини амфетамін - обмежено, виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено без мети збуту у великих розмірах.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено без мети збуту у великих розмірах, у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці ОСОБА_4 незаконно придбав та розпочав при собі зберігати пачку з-під сигарет, в якій знаходився зіп-пакет із вмістом порошкоподібної речовини рожевого кольору, після чого поклав її до кишені своїх штанів, тим самим незаконно придбав та почав зберігати при собі вищевказану психотропну речовину, обіг якої заборонено - амфетамін, для власного вживання без мети збуту.

Продовжуючи реалізовувати свій умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено без мети збуту у великих розмірах, 21.02.2024, близько 15 год. 03 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, просп. Оболонський, 14-Б, ОСОБА_4 був зупинений працівниками поліції. На запитання останніх щодо наявності у нього заборонених засобів чи речовин ОСОБА_4 повідомив, що у кишені штанів зберігає зіп-пакет з психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетамін, яку він зберігав для власного вживання без мети збуту.

Як наслідок, цього ж дня, тобто 21.02.2024 за адресою: АДРЕСА_3 , у ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, СОГ Оболонського УП ГУНП у м. Києві у присутності двох понятих було вилучено з кишені штанів, які були на той час одягнуті на ньому, пачку з-під сигарет, в якій знаходився поліетиленовий зіп-пакет із вмістом порошкоподібної речовини рожевого кольору, обіг якої обмежено.

У ході досудового розслідування встановлено, що надана на дослідження порошкоподібна речовина рожевого кольору містять психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, загальною масою в речовинах 0,778 г.

Орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Слідчий посилається на те, що підставою звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, є встановлення під час досудового розслідування наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_4 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання та доводи, що його обґрунтовують, просила слідчого суддю клопотання задовольнити, посилаючись на доводи вказані у ньому, ураховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1. ст. 177 КПК України, як і неможливості застосуванні іншого запобіжного заходу.

В обґрунтування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, задля застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, прокурор посилається на те, що ризиком того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінального правопорушення, а саме позбавленням волі на строк до трьох років, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Також слід враховувати, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Ризиком того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, є те, що йому відомі дані цих осіб, у зв`язку з тим, що останньому вручались копії матеріалів провадження, у тому числі і протоколи допитів свідків, в яких зазначені всі дійсні анкетні дані останніх та дійсні місця проживання, тому він достовірно усвідомлює, що даним свідкам відомі фактичні обставини вчинення ним кримінального правопорушення та їх покази є одним з основних джерел доказування. Тому існує ризик того, що підозрюваний шляхом погрози, підмовляння, підкупу може схиляти їх до дачі неправдивих показань, взагалі відмовити від участі у кримінальному провадженні, що вкрай негативно вплине на хід судового процесу в подальшому та, як наслідок, не притягнення винної особи до кримінальної відповідальності..

Ризиком того, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що підозрюваний не має постійного місця роботи, стабільного матеріального забезпечення. Що відповідно свідчить про те, що підозрюваний може продовжити злочинну діяльність.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні також просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, оскільки при затриманні добровільно повідомив, про наявність психотропної речовини, раніше не судимий. Працює, на утриманні має дитину. Ризики не доведені. Просила суд застосувати більш м`який запобіжний захід.

Вислухавши прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши надані докази та матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого відділу Оболонського відділу поліції ГУНП в місті Києві перебуває кримінальне провадження, внесене 21.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000538, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

23.02.2024 в рамках кримінального провадження №0000538 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру щодо вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

В якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано наступні докази:

- Рапортом ст. ДОП сектору ДОП ВП Оболонського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_7 від 27.02.2024;

- Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 21.02.2024;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

- Протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_4 ;

- Висновком експерта від 27.06.2023 №СЕ-19/111-23/32801-НЗПРАП за результатами проведеної судової експертизи матеріалів, речовин і виробів.

- іншими матеріалами провадження в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Суд ураховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд ураховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у п. 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На думку суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Отже, суд вважає, що має місце наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України. Оскільки сукупність досліджених судом матеріалів досудового розслідування, як і показання підозрюваного, на даній стадії кримінального провадження, є достатніми аби стверджувати, що ОСОБА_4 міг вчинити інкриміновані дії при зазначених у повідомленні про підозру обставинах.

Згідно зі ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як видно з клопотання, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 , у вигляді домашнього арешту, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, учинити інше кримінальне правопорушення.

Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, обставини, які суд уважає доведеними в якості обґрунтованості підозри, беручи до уваги пояснення підозрюваного, а також особистість ОСОБА_4 , суд погоджується з тим, що на даний час наявним є ризик того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На ці обставини вказує зміст повідомлення про підозру.

Однак, суд не погоджується з існуванням ризиків передбачених пунктом 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з наступних підстав.

Так, в обґрунтування ризику можливості переховування від органу досудового розслідування чи суду, слідчий фактично посилається лише на тяжкість покарання. Між тим, вказані обставини суд не може оцінювати в якості ризику, бо ця обставина повинна бути оцінена судом лише відповідно до ст. 178 КПК України, тобто як лише додаткові відомості.

Крім того, тяжкість покарання сама по собі не може бути ризиком. Бо суд зауважує, що в розумінні рішень ЕСПЛ у справах «Becciev v. Moldova», «Свершов проти України», «Єлоєв проти України») неодноразово наголошувалось, що тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення, однак не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Крім того, суд вважає доречним взяти до уваги пункт 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Подвезько проти України» (Заява № 74297/11), де суд також встановлював, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає надання переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є. Аргументи «за» і «проти» звільнення (з-під варти), включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Наведена позиція Європейського суду з прав людини свідчить про те, що взагалі будь-які ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. Отже, сама по собі тяжкість покарання ще не свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування ризику, передбаченого пунктом 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором не наведено фактичних підстав на його підтвердження.

Оскільки суд погодився з тим, що існує ризик, передбачений пунктом 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тож суд погоджується з існуванням підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження щодо підозрюваного ОСОБА_4 ..

Відповідно до ст. 178 КПК України суд, оцінюючи клопотання слідчого, ураховує також тяжкість покарання, яка загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим за вчинення нетяжкого злочину, вагомість наявних у кримінальному провадженні доказів, особистість підозрюваного, відсутність міцних соціальних зв`язків, як і той факт, що останній не працює та розлучений.

Отже, суд приходить до висновку, що встановлений у судовому засіданні ризики повністю обґрунтовує запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, а тому суд уважає, що цілком обґрунтованим, та відповідним особі підозрюваного, а також меті запобіжного заходу є доцільність продовження покладених на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України строком на 2 місяці, а саме утримуватись від спілкування зі свідками в межах наведеного кримінального провадження щодо обставин кримінального провадження - не виїжджати за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора чи суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на в`їзд, виїзд з України. Оскільки сам запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є безстроковим, тобто з моменту застосування та в межах строків кримінального провадження, та не потребує продовження, на відмінність від обов`язків, які покладаються на підозрюваного чи обвинуваченого.

На думку суду, саме наведений запобіжний захід є достатнім та дієвим, ураховуючи рівень доведеності обґрунтованості підозри, як і наявні в матеріалах справи суперечності, а наведені особистісні та характеризуючи відомості ОСОБА_4 значно знижують, у поєднанні із покладеними обов`язками, вірогідність вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених пунктом 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобіжником якого є визначений судом запобіжний захід.

Ураховуючи наведене, клопотання слідчого, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 21.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000538, про застосування запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 слід задовольнити частково .

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 176-178, 181, 186, 193-197, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 21.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000538, про застосування запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з зобов`язанням прибувати до слідчого, або суду відповідно до стадії кримінального провадження, за першою вимогою.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України строком на 58 (п`ятдесят вісім) днів наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та інші документи, що дають право на виїзд в Україну;

- утримуватись від спілкування зі свідками в межах наведеного кримінального провадження, а також щодо обставин кримінального провадження.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала діє до 20 квітня 2024 року та підлягає негайному виконанню після її оголошення, а саме, ОСОБА_4 підлягає звільненню з під варти в залі суду негайно.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1