Справа № 487/9134/24
Провадження № 1-кс/487/5897/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0002510, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України про арешт майна

встановив:

18.10.2024 прокурор Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0002510 від 17.10.2024, звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно при огляді 17.10.2024 на автодорозі Н-24 неподалік смт. Олександрівка Миколаївської області за г.к. 47,66385 Пн; 31,28170 Сх, а саме на:

- автомобіль «BMW», модель «318 І», р.н. НОМЕР_1 , win: НОМЕР_2 (з встановленими на момент ДТП р.н. 1897BG), який належить згідно свідоцтва про реєстрації транспортного засобу № НОМЕР_3 Janczak Dawid із забороною відчуження, розпорядження та користування;

- автомобіль «Audi», модель «Q7», р.н. НОМЕР_4 , який належить згідно свідоцтва про реєстрації транспортного засобу НОМЕР_5 ОСОБА_4 із забороною відчуження, розпорядження, але з правом користування;

- автомобіль «DAF», модель «FT XF 105», р.н. НОМЕР_6 , який належить згідно свідоцтва про реєстрації транспортного засобу НОМЕР_7 Додулу ОСОБА_5 із забороною відчуження, розпорядження, але з правом користування;

- напівпричеп «WIЕLTON», модель «NW3», який належить згідно свідоцтва про реєстрації транспортного засобу НОМЕР_8 ОСОБА_6 із забороною відчуження, розпорядження, але з правом користування.

Просив розглянути дане клопотання без участі власників майна.

Вимоги клопотання обґрунтовує тим, що зазначене вище майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які використовуються як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим, на підставі ст. 170 КПК України на вилучене майно необхідно накласти арешт.

Прокурор до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримав, просив про його задоволення.

На підставі ст. 172 КПК України, клопотання розглянуто без участі власника майна.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Із матеріалів клопотання вбачається, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002510, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.10.2024, військовослужбовець військової частини НОМЕР_9 на посаді ПЗРК в НОМЕР_10 прикордонному загоні ДПСУ ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за кермом автомобіля марки «BMW», модель «318 І», р.н. НОМЕР_1 , win: НОМЕР_2 (з встановленими на момент ДТП р.н. 1897BG), рухаючись по автодорозі Н-24 у бік м. Вознесенськ Миколаївської області, неподалік смт. Олександрівка, здійснивши маневр щодо обгону попутного автомобіля «Audi», модель «Q7», р.н. НОМЕР_4 за кермом якого перебувала ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого виїхав на зустрічну смугу, що призвело до зіткнення з автомобілем «DAF», модель «FT XF 105», р.н. НОМЕР_6 з напівпричепом «WIЕLTON», модель «NW3», яким керував ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в результаті чого загинув ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що знаходився на передньому пасажирському сидіння.

17.10.2023 проведено огляд місця події, а саме на автодорозі Н-24 неподалік смт. Олександрівка Миколаївської області за г.к. 47,66385 Пн; 31,28170 Сх, в ході якого вилучено:

- автомобіль «BMW», модель «318 І», р.н. НОМЕР_1 , win: НОМЕР_2 (з встановленими на момент ДТП р.н. 1897BG), який належить згідно свідоцтва про реєстрації транспортного засобу № НОМЕР_3 Janczak Dawid;

- автомобіль «Audi», модель «Q7», р.н. НОМЕР_4 , який належить згідно свідоцтва про реєстрації транспортного засобу НОМЕР_5 ОСОБА_4 ;

- автомобіль «DAF», модель «FT XF 105», р.н. НОМЕР_6 , який належить згідно свідоцтва про реєстрації транспортного засобу НОМЕР_7 ОСОБА_6 ;

- напівпричеп «WIЕLTON», модель «NW3», який належить згідно свідоцтва про реєстрації транспортного засобу НОМЕР_8 ОСОБА_6 .

17.10.2024 постановою слідчого у даному кримінальному провадженні вилучене майно визнано речовим доказом.

У зв`язку з викладеним в органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті вилученого майна, яке є речовим доказам та має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимогами ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так прокурором доведено, що майно, вилучене під час огляду місця події, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використано у якості доказів у кримінальному провадженні, а також доведено необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене при огляді 17.10.2024 на автодорозі Н-24 неподалік смт. Олександрівка Миколаївської області за г.к. 47,66385 Пн; 31,28170 Сх, а саме на:

- автомобіль «BMW», модель «318 І», р.н. НОМЕР_1 , win: НОМЕР_2 (з встановленими на момент ДТП р.н. 1897BG), який належить згідно свідоцтва про реєстрації транспортного засобу № НОМЕР_3 Janczak Dawid із забороною відчуження, розпорядження та користування ним;

- автомобіль «Audi», модель «Q7», р.н. НОМЕР_4 , який належить згідно свідоцтва про реєстрації транспортного засобу НОМЕР_5 ОСОБА_4 із забороною відчуження, розпорядження;

- автомобіль «DAF», модель «FT XF 105», р.н. НОМЕР_6 , який належить згідно свідоцтва про реєстрації транспортного засобу НОМЕР_7 ОСОБА_6 із забороною відчуження, розпорядження;

- напівпричеп «WIЕLTON», модель «NW3», який належить згідно свідоцтва про реєстрації транспортного засобу НОМЕР_8 ОСОБА_6 із забороною відчуження, розпорядження.

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити прокурору Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1