Справа № 601/3024/24
Провадження № 1-кс/601/671/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2024 року місто Кременець

Слідчий суддя Кременецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці клопотання старшого слідчого СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області майора поліції ОСОБА_4 , яке погоджене прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у рамках кримінального провадження № 0000450 від 05.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Деражня Хмельницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , з середньою освітою, неодруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,-

УСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області майор поліції ОСОБА_4 , за погодженням прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , звернулася до слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області в рамках кримінального провадження № 0000450 від 05.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області перебуває кримінальне провадження № 0000450 від 05.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 04 жовтня 2024 року приблизно о 22 годині 30 хвилин (точний час не встановлений), у ОСОБА_6 , який перебував неподалік від будинку АДРЕСА_2 , та побачив неподалік від даного домогосподарства в долині припаркований автомобіль марки «Опель Кадет», реєстраційний номер НОМЕР_2 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме вищевказаним автомобілем, який належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 13.02.2016 центром 6143, ОСОБА_8 , жителю АДРЕСА_3 , а фактичним користувачем (володільцем) являється ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_2 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_6 близько 22 год. 30 хв., перебуваючи неподалік від будинку АДРЕСА_2 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені, без дозволу ОСОБА_9 , як особи, яка на законних підставах користується вказаним автомобілем, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, з корисливих мотивів, не маючи права на користування даним транспортним засобом, відкривши двері ключами, які попередньо взяв із будинку, проник в салон автомобіля марки «Опель Кадет», реєстраційний номер НОМЕР_2 та почав рух вперед, чим незаконно заволодів транспортним засобом користувача ОСОБА_9 , зробивши це всупереч її волі, не маючи жодних правових підстав володіти, користуватися, керувати і розпоряджатися вказаним транспортним засобом.

05 жовтня 2024 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.

05.01.2024 о 16 год. 42 хв. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Слідчий підтверджує вину ОСОБА_6 матеріалами кримінального провадження: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 05.10.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 05.10.2024, протоколом огляду місця події від 05.10.2024, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.109.2024, протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_9 від 05.10.2024, протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 05.10.2024.

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового слідства та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків.

З огляду на вказане, слідчий просила клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з мотивів, наведених у ньому та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання та просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання та клопотав про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту з огляду на те, що ризики, на які посилається слідчий, відсутні. Його підзахисний не має наміру переховуватись, буде проживати у свого рідного дядька у селі Лідихові Кременецького району Тернопільської області, що виключає можливість незаконного впливу на потерпілу та свідка.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст.194 КПК України). Слідчим суддею встановлено, що слідчим СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000450 від 05.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

05 жовтня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.289 КК України.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий та прокурор обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України. Зокрема такими є: протокол допиту потерпілої ОСОБА_9 від 05.10.2024, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 05.10.2024, протокол огляду місця події від 05.10.2024, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.109.2024, протокол проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_9 від 05.10.2024, протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 05.10.2024.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

При цьому слід наголосити, що слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Також за результатами розгляду клопотання, слідчий суддя вважає, що оглянутими матеріалами та прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Такий висновок ґрунтується на тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 та за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років. На думку слідчого судді, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, адже суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування;

- незаконно впливати на потерпілу та свідка у даному кримінальному провадженні, при оцінці якого слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від цих осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на потерпілу та свідка існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілої, свідка та дослідження їх судом.

За таких обставин, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо можливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, які зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч. 1 ст.183КПК України).

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

Ризики, які вище були встановлені слідчим суддею, є актуальними безвідносно до стадії цього кримінального провадження.

В клопотанні прокурор просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначив що інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать можливості запобігти існуючим ризикам.

Зважаючи на викладені обставини, слідчий суддя бере до уваги дані про особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, майновий та сімейний стан та на підставі чого доходить висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

Частиною 4 ст.194 КПК України встановлено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення) та 2 (наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор) частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні) частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відтак, враховуючи, що прокурором доведено існування обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України та ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, на підставі ч. 2 ст.194 КПК України слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який є найбільш суворим видом із п`яти видів запобіжних заходів, визначених в ст. 176 КПК України.

Вирішуючи, на підставі ч. 4 ст. 194 КПК України, питання про обрання більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що особисте зобов`язання, особиста порука та застава не зможуть в повній мірі запобігти вказаним вище ризикам, оскільки не створюють в достатній мірі стримувальних чинників.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України).

Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 , будь-які відомості, які б характеризували його з негативної сторони у матеріалах клопотання відсутні.

На переконання слідчого судді, сукупність вищенаведених обставин, значно знижують ризики, не свідчить про те, що тримання підозрюваного під вартою є виправданим та свідчить про можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу - у виді цілодобового домашнього арешту за місцем його перебування з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

За приписами ст.181 КПК,домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Разом з тим, береться до уваги те, що згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Бузаджі проти Республіки Молдова» домашній арешт, з урахуванням його ступеня та інтенсивності, вважається позбавленням волі за змістом статті 5 Конвенції.

Отже, слідчий суддя доходить висновку, що, з урахуванням обставин кримінального провадження та особи підозрюваного, цілодобовий домашній арешт в умовах контролю з боку працівників правоохоронних органів та покладенням відповідних процесуальних обов`язків, здатен запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 .

Слідчий суддя також враховує Рішення Європейського суду в справі «Летельє проти Франції», висновки про те, що попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі і не може бути «формою очікування» обвинувального вироку (п. 51 Рішення).

З урахуванням наведеного, обставин клопотання, особи підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_4 , із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 179, 193, 194,196, 205, 206, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В клопотанні про тримання під вартою відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Деражня Хмельницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 .

У відповідності до ч.5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

2) не відлучатися за межі свого місця проживання АДРЕСА_4 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали до 29 листопада 2024 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення Кременецьким РВП ГУНП в Тернопільській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 08.10.2024 о 14 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1