СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 1-кс/759/5797/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року м. Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000595 від 20.10.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.364 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28.08.2024 р. до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 02.12.2022 (ун. №759/17344/22) у кримінальному провадженні за №0000595 від 20.10.2021, а саме на земельну ділянку загальною площею - 0,2 га, кадастровий номер: :04:004:5161, яка належить ОСОБА_4 . Скасувати заборону державним органам та органам нотаріату здійснювати будь-які реєстраційні дії в тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов?язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників, будівництва на них об?єктів нерухомості, а також заборону вирубки зелених насаджень (лісових насаджень), заборону відділу містобудування та архітектури Обухівської районної державної адміністрації Київської області вчиняти дії по видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок, заборону Державним органам вчиняти дії по реєстрації дозвільних документів на забудову земельної ділянки, відносно земельних ділянок з кадастровими номерами :04:004:5161, загальною площею 0,2 га, що належать на праві власності ОСОБА_4 , накладену 17.01.2023 на підставі рішення суду: ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 02.12.2022 (справа №759/17344/22).

Клопотання обґрунтовує тим, що накладення арешту на земельні ділянки не обґрунтовано необхідністю обмеження прав третьої особи, яка не має жодного процесуального статусу в межах даної справи та не проведено жодної диференціації категорії чи правових підстав власності. Тривалість наявності арешту без достатніх правових і фактичних підстав порушує права ОСОБА_4 як власника майна. Арешт на майно був накладений 02.12.2022 та із плином часу, відпали будь-які підстави для подальшого існування арешту. Внаслідок чого, арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 02.12.2022, підлягає скасуванню, оскільки не вбачається потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження. Крім того, підстава, якою обгрунтована необхідність накладення арешту, а саме накладення належної мені земельної ділянки, на землі лісового фонду, категорично не відповідає дійсності, оскільки єдиним доказом приналежності земель до лісового фонду, був лист від 30.12.2021 ДІ «Спеціалізоване лісогосподарське підприємство «Київоблагроліс», де зазначається про накладення певних земельних ділянок, в тому числі належної мені на землі лісового фонду кварталу №28 Києво-Святошинського агролісництва ДП «СЛП «Київоблагроліс». Проте, вказаний лист не є документом лісовпорядкування, не є планово-картографічним матеріалом лісовпорядкування, та не є первинним документом, що може підтвердити перший факт або обставину.

Заявник у судовому засіданні клопотання про зняття арешту з майна підтримав, просив задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, 06.09.2024 надіслав до суду лист, в якому просив розгляд клопотання проводити без його участі, а також зазначив, що проти задоволення клопотання заперечує, оскільки зазначена земельна ділянка можливо накладається на землі лісового фонду та на даний час триває земельно-технічна експертиза щодо накладення земельних ділянок на землі лісового фонду.

Вивчивши зміст клопотання і додані документи суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 02.12.2022 накладено арешт із забороною державним органам та органам нотаріату здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників, будівництва на них об`єктів нерухомості, а також забороною здійснення вирубки зелених насаджень (лісових насаджень), із забороною відділу містобудування та архітектури Обухівської РДА Київської області вчиняти дії по видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок, із забороною Державним органам вчиняти дії по реєстрації дозвільних документів на забудову земельної ділянки, зокрема, на земельну ділянку з кадастровим номером :04:004:5161.

Земельна ділянка з кадастровим номером :04:004:5161, загальною площею 0,2га, розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, Феодосіївська сільська рада, ОСК «Зелений масток») на праві власності належить ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до норм КПК України, на слідчого суддю покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Слідчий суддя при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Відповідно до Глави ІІІ КПК України особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на її розгляд стороною кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що оскільки кримінальне провадження триває, а вказані дії щодо арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, а тому на вказаній стадії кримінального провадження скасування арешту зазначеного майна не підлягає.

При цьому заявником не надано будь-яких додаткових даних чи доводів, які б свідчили, що на даний час необхідність в арешті майна відпала, в клопотанні не наведено та в судовому засіданні не надано.

З урахуванням наведеного слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту на вказане майно, оскільки він накладений обґрунтовано з метою забезпечення збереження речових доказів.

На підставі вищевикладеного керуючись вимогами ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000595 від 20.10.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст.364 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Святошинського

районного суду м. Києва ОСОБА_1