ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5

учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

потерпілого ОСОБА_11

представника потерпілого ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_13 , потерпілого ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 07 лютого 2024 року в кримінальному провадженні №0000483 від 13.11.2021 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, приватного підприємця, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.2 ст.345-1 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Мілієве, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, раніше судимого вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 26.07.2023 року за ст.286 ч.1 КК України до покарання у виді одного року шість місяців

ЄУНСС: 713/1160/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_14

НП: 11-кп/822/157/24 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

обмеження волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки, вирок не набрав законної сили,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.2 ст.345-1 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 07 лютого 2024 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 345-1 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Також вказаним вироком ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 345-1 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 26.07.2023 року, більш суворим, призначеним за даним вироком, призначено ОСОБА_9 остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно вироку районного суду ОСОБА_8 , 12.11.2021 року близько 19-00 години (точної години не встановлено) спільно із ОСОБА_9 , перебуваючи на дорозі загального користування дамби річки «Черемош» в адміністративних межах с.Іспас, Вижницького району Чернівецької області, де переслідуючи умисну мету направлену на протиправне заподіяння потерпілому журналісту ОСОБА_11 , тілесних ушкоджень, наніс не менше двох ударів кулаком правої руки в область голови та тулуба, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_11 спричинив тілесні ушкодження у вигляді, синці: по внутрішній поверхні у верхній третині лівого плеча; по передньо-внутрішній поверхні в середній третині лівого плеча; по передній поверхні в середній третині лівого передпліччя; в лівій тім`яній ділянці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

ОСОБА_9 , 12.11.2021 року, близько 19-00 години (точної години не встановлено) спільно із ОСОБА_8 , перебуваючи на дорозі загального користування дамби річки «Черемош» в адміністративних межах АДРЕСА_3 , де переслідуючи умисну мету направлену на протиправне заподіяння потерпілому журналісту ОСОБА_11 , тілесних ушкоджень, наніс не менше двох ударів кулаком правої руки в область голови, внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_11 у вигляді: крововилив на сльозовій оболонці верхньої губи справа по внутрішній поверхні; садна в ділянці волосистої частини голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

На вказаний вирок надійшли апеляційні скарги прокурора Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_13 , потерпілого ОСОБА_11 та захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Прокурор ОСОБА_13 у поданій апеляційній скарзі не заперечує кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 та доведеності їх вини у вчиненні кримінального правопорушення, вважає що районним судом було призначено не справедливе покарання через його м`якість.

Зазначає, що районним судом не було належним чином враховано тяжкість скоєного кримінального правопорушення та особу потерпілого, який є журналістом та здійснював законну журналістку діяльність.

Стверджує, що районним судом не було належним чином враховано думку потерпілого щодо призначення покарання.

Звертає увагу на те, що потерпілий вказав на те, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 надавали в районному суді неправдиві покази, чим намагались уникнути кримінальної відповідальності, завдану шкоду не відшкодували, а тому потерпілий просив призначити їм покарання, яке слід відбувати реально.

Вважає, що суд формально вказав про відсутність пом`якшуючих покарання обставин та не врахував цього при призначені покарання.

Просить оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 345-1 КК України і призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі, та визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 345-1 КК України і призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі

На апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_13 надійшло заперечення захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , в якому захисник вважає подану апеляційну скаргу безпідставною та необґрунтованою.

Зазначає, що стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вчинили злочин, та не доведено що такий злочин був вчинений взагалі, а тому апеляційна скарга прокурора щодо м`якості призначеного покарання не може бути задоволена.

Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора ОСОБА_13 .

Потерпілий ОСОБА_11 в поданій апеляційні скарзі не погоджується із ухваленим вироком районного суду в частині призначеного покарання.

Зазначає, що обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 слід призначити реальне покарання у виді позбавлення волі без застосування ст. 75 КК України.

Стверджує, що він вже раніше звертався до поліції з приводу протиправних дій з боку ОСОБА_8 .

Звертає увагу на те, що ОСОБА_9 26.07.2023 року був засуджений за ч.1 ст. 286 КК України.

Зазначає, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вибачення не просили, свою вину не визнали, жодного відшкодування від них не було.

Просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 та ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі без застосування ст. 75 КК України.

На апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_11 надійшло заперечення захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , в якому захисник вважає подану апеляційну скаргу безпідставною та необґрунтованою.

Зазначає, що стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вчинили злочин, та не доведено що такий злочин був вчинений взагалі, а тому апеляційна скарга потерпілого щодо м`якості призначеного покарання не може бути задоволена.

Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_11 .

Захисник ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у поданій апеляційній скарзі не погоджується із оскарженим рішенням, вважає його незаконним та необґрунтованим.

Стверджує, що вирок районного суду був ухвалений із недотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, норм матеріального права, на підставі не об`єктивно з`ясованих обставин, які не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та були невірно оцінені судом першої інстанції.

Зазначає, що районний суд не з`ясував чи містять діяння ОСОБА_8 та ОСОБА_9 склад кримінального правопорушення, яке їм інкримінується, та чи винні обвинувачені у його вчиненні.

Вказує на те, що стороною обвинувачення констатовано відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 345-1 КК України та вручено новий обвинувальний акт за ч.1 ст. 28, ч.1 ст. 125 КК України, після чого знову було вручено обвинувальний акт за ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 345-1 КК України без проведення жодних досліджень та надання нових доказів для такої кваліфікації.

Зазначає, що стороною обвинувачення жодних нових фактичних обставин встановлено не було, що позбавляє прокурора права змінити обвинувачення.

Звертає увагу, що судом під час проведення дебатів, було зобов`язано потерпілого та його представника відкрити стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України докази, які не мають відношення до справи.

Стверджує, що надані стороною обвинувачення докази та покази свідків не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оригінали чи належні копії документів районному суду не було надано.

Вважає, що потерпілий ОСОБА_11 дав неправдиві та непослідовні свідчення, а саме щодо перебування на місці події інших людей, наявності у ОСОБА_9 пістолету, що не знайшло свого підтвердження під час досудового та судового слідства.

Відтак вважає, що потерпілий ОСОБА_11 хоче навмисно оговорити ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , оскільки має з ними особисті неприязні відносини.

Зазначає, що при призначені судово-медичної експертизи було порушено право обвинувачених на захист, оскільки не забезпечено право на відвід експерту, що робить такий висновок експерта недопустимим доказом.

Також зазначає, що згідно постанови про призначення судово-медичної експертизи від 13 листопада 2021 року слідчий не надає експерту жодних медичних документів стосовно звернення та лікування потерпілого ОСОБА_11 , однак у своєму висновку №1134 від 30.11.2021 року судово-медичний експерт посилається на медичні документи, походження яких невідоме, сторона обвинувачення не надала на дослідження суду копії медичних документів, за якими проводилась експертиза відносно потерпілого ОСОБА_11 .

Звертає увагу на покази свідка ОСОБА_15 , який вказав, що ОСОБА_11 є місцем активістом, під час подій в його присутності ніяких службових посвідчень не надав, не розповідав, що ві є журналістом, не бачив щоб хтось наносив ОСОБА_11 тілесні ушкодження.

Звертає увагу на аналогічні пояснення свідка ОСОБА_16 , які повністю узгоджуються із показами свідка ОСОБА_15 .

Зазначає, що свідок ОСОБА_17 , який є лікарем швидкої медичної допомоги, заперечив надання будь-якої медичної допомоги, особам, які знаходились на місці події.

Стверджує, що потерпілий ОСОБА_11 не надав суду оригіналів документів, які б підтверджували його статус, як журналіста.

Зазначає, що документи щодо наявності редакційного завдання проведення журналістського розслідування датовані 2022 роком, а подія, яка інкримінується ОСОБА_9 та ОСОБА_8 мало місце 12 листопада 2021 року.

Відтак вважає, що стороною обвинувачення не здобуто доказів, що станом на 12 листопада 2021 року ОСОБА_11 був в статусі журналіста і виконував редакційне завдання, а тому в діях обвинувачених немає об`єктивної сторони інкримінованого кримінального правопорушення.

Просить скасувати оскаржуваний вирок, виправдати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 345-1 КК України та закрити кримінальне провадження.

На вказану апеляційну скаргу надійшло заперечення прокурора ОСОБА_13 , в якому прокурор вважає подану апеляційну скаргу безпідставною та необґрунтованою.

Зазначає, що покази обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 спростовані показам потерпілого, свідків та іншим матеріалам кримінального провадження.

Стверджує, що є підтвердженим факт того, що потерпілий ОСОБА_11 представлявся журналістом, оскільки при написанні заяви потерпілий пред`явив всі необхідні документи, які це підтверджують.

Зазначає, що стороною захисту було заявлено клопотання про призначення комісійної судово-медичної експертизи, яке було відхилено судом, оскільки захист не навів будь-яких доказів на користь неповноти чи необґрунтованості проведеної у кримінальному провадженні експертизи.

Вказує, що факт самостійного звернення потерпілого ОСОБА_11 до медичної установи для огляду на наявність ушкоджень на його тілі, не свідчить про неправомірність процесуальних дій і заходів, що вживалась на стадії досудового розслідування.

Звертає увагу на те, що наявність у потерпілого журналістського посвідчення, яке він пред`явив, наявність відеореєстратора в автомобілі та телефону в руках, на який потерпілий фіксував правопорушення, свідчить про те, що обвинувачені не могли не усвідомлювати, що потерплій є журналістом та здійснює журналістську діяльність.

Вважає, що вина ОСОБА_8 та ОСОБА_9 доведена поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами, які узгоджуються між собою.

Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_10 .

Заслухавши доповідь судді, яка виклала суть вироку, доводи апеляційних скарг та заперечення на них, думку обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 та їх захисника ОСОБА_10 , які підтримали подану захисником апеляційну скаргу та заперечували проти задоволення апеляційних скарг прокурора та потерпілого, думку прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_11 та його представника ОСОБА_12 , які підтримали подані прокурором та потерпілим апеляційні скарги та заперечували проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_10 , надавши учасникам кримінального провадження слово в судових дебатах, а обвинуваченим останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав наведених в апеляційних скаргах та обговоривши наведені у них доводи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, а вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, що передбачає його оцінку відповідності нормам матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що даних вимог закону районним судом дотримано.

Визнаючи ОСОБА_9 та ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.2 ст.345-1 КК України районний суд встановив належним чином фактичні обставини справи та прийшов до вірного висновку про наявність у діях обвинувачених інкримінованого їм складу кримінального правопорушення.

Оспорення стороною захисту наявності статусу журналіста у потерпілого ОСОБА_11 , та необізнаність обвинувачених з таким його статусом є обраним способом захисту і спростовується встановленими судом фактичними обставинами кримінального провадження.

Навіть у своїх показаннях про невизнання вини обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не заперечували, що з ОСОБА_11 мають тривалі неприязні стосунки з приводу діяльності ОСОБА_11 , що є знайомими, і мали конфліктні стосунки з приводу його діяльності як активіста.

Показання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 щодо обставин подій від 12.11.2021 року є такими, що суперечать та не узгоджуються із показаннями свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які були безпосередніми очевидцями подій з потерпілим ОСОБА_11 .

Показання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 про те, що потерпілий постійно здійснював відеозйомки про їхню сім`ю та викладав у соціальні мережі, вкотре підтверджує те, що потерпілого ОСОБА_11 обвинувачені вважали не просто фізичною особою, до якої мали неприязнь, а саме через його систематичну діяльність по фіксації подій з обвинуваченими.

Із показань обвинуваченого ОСОБА_9 вбачається, що він не передивлявся публікацій потерпілого ОСОБА_11 , однак він не заперечує їх наявності.

Як видно із витягу з ЄРДР за №0000247 від 22.10.2021 року з даних якого вбачається, що 21.10.2021 року до Вижницького РВП надійшло звернення ОСОБА_11 , в якій вказав, що 01.10.2021 року працівники Іспаського кар`єру нацькували та спустили на останнього собак. (ЄО-6699 від 21.10.2021 року), із витягу з ЄРДР за №0000245 від 22.10.2021 року з даних якого вбачається, що 21.10.2021 року до Вижницького РВП надійшло звернення ОСОБА_11 , в якій вказав, що 01.10.2021 року останнього переслідував автомобіль «Нива» та просить встановити водія даного автомобіля. (ЄО-6700 від 21.10.2021 року), з витягу з ЄРДР за №0000258 від 03.11.2021 року з даних якого вбачається, що 02.11.2021 року до Вижницького РВП надійшло звернення ОСОБА_11 , в якій вказав, що 02.11.2021 року біля 19-50 год.. під час здійснення журналістської діяльності з приводу розкрадання піщаногравійної суміші із земель сільськогосподарського призначення в адміністративних межах АДРЕСА_3 , в нього кидався камінням ОСОБА_18 , чим своїми діями перешкоджав здійснювати журналістську дяльність. (ЄО-7031 від 02.11.2021 року).

Як видно із змісту оскаржуваного вироку суд , районний суд вірно оцінив ці витяги як такі, що не є доказом доведеності вини, однак із їх змісту видно про існування взаємовідносин між потерпілим та обвинуваченими, звернення до правоохоронних органів з приводу професійної діяльності і перешкод у цьому.

Із змісту звернень ОСОБА_11 до поліції вбачається, що він мав конфліктні стосунки з обвинуваченими і до інкримінованих їм дій, зокрема і з приводу його журналістської діяльності, чим спростовуються доводи обвинувачених про необізнаність з саме журналістською діяльністю потерпілого ОСОБА_11 .

Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні зазначив, що виконував редакційне завдання КПК «ІНФО», діяв як журналіст та пред`явив до початку конфлікту з обвинуваченими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 діюче посвідчення журналіста. На місце події прибув за інформацією підписника, який повідомив про крадіжку лісодеревини на березі річки Черемош в АДРЕСА_3 .

Сукупність вищевказаних обставин, а саме наявність у потерпілого журналістського посвідчення, яке останній пред`явив, наявність відеореєстратора в автомобілі та телефону в руках, на який потерпілий фіксував події, подальший хід подій свідчить про те, що обвинувачені не могли не усвідомлювати, що потерпілий є журналістом, здійснює журналістську діяльність, однак продовжили протиправні дії та спричинили потерпілому тілесні ушкодження.

Така поведінка обвинувачених щодо потерпілого закономірно оцінюється як така, що пов`язана з його журналістською діяльністю. В ході досудового та судового слідства обвинувачені не змогли спростувати того, що їхні дії щодо потерпілого були саме через його журналістську діяльність по висвітленню поведінки самих обвинувачених

За змістом ст. 345-1 КК України під професійною діяльністю журналіста у цій статті слід розуміти систематичну діяльність особи, пов`язану із збиранням, одержанням, створенням, поширенням, зберіганням або іншим використанням інформації з метою її поширення на невизначене коло осіб через друковані засоби масової інформації, телерадіоорганізації, інформаційні агентства, мережу Інтернет.

Районним судом належним чином встановлено та перевірено наявність статусу журналіста у потерпілого ОСОБА_11 .

Зокрема, районний суд вірно послався на ст. 34 Конституції України, згідно якої кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб на свій вибір.

Районний суд належно врахував, що відповідно до ст.17 Закону України «Про державну підтримку медіа, гарантії професійної діяльності та соціальний захист журналіста» відповідальність за вчинення кримінального правопорушення проти журналіста у зв`язку з виконанням ним професійних обов`язків або перешкоджання його службовій діяльності прирівнюється до відповідальності за скоєння таких же дій проти працівника правоохоронного органу.

Районним судом вірно зазначено, що журналіст, незалежного від його приналежності до конкретних засобів масової інформації, форми і змісту висловлювань, поширення інформації, перебуває під особливою правовою охороною держави, відтак особа, яка вчиняє протиправні дії проти безпеки журналіста, підлягає встановленої законом відповідальності безвідносно до того, чи схвалює така особа, суспільство або держава, професійну діяльність того чи іншого журналіста.

Статус журналіста або його належність до засобу масової інформації підтверджується редакційним або службовим посвідченням чи іншим документом, виданим засобом масової інформації, його редакцією або професійною чи творчою спілкою журналістів.

Приміткою до ст. 345-1 КК України встановлено умови, за яких особа може вважатися потерпілою за цією нормою, а саме під час досудового розслідування та судового розгляду необхідно встановити наявність у потерпілої особи наявність статусу журналіста або його належність до засобу масової інформації підтверджується редакційним або службовим посвідченням чи іншим документом, виданим засобом масової інформації, його редакцією або професійною чи творчою спілкою журналістів.

Журналіст - творчий працівник, який професійно збирає, одержує, створює і займається підготовкою інформації для засобів масової інформації, виконує редакційно-посадові службові обов`язки в засобі масової інформації (в штаті або на позаштатних засадах) відповідно до професійних назв посад (роботи) журналіста, які зазначаються в державному класифікаторі професій України (абзац третій пункту „б частини першої статті 1 Закону України «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів»)

Документами, що підтверджують статус журналіста можуть бути: редакційне посвідчення; посвідчення журналіста, видане Національною спілкою журналістів України; посвідчення журналіста, видане медіа-профспілкою; прес-карта інших журналістських, у тому числі міжнародних, організацій.

У документі, що посвідчує статус журналіста обов`язково мають бути наступні дані: прізвище, ім`я, по батькові, фото журналіста; найменування організації, яка видала документ; підпис посадової особи організації, що видала документ; печатка організації; зазначення терміну дії.

Відповідно законом передбачено захист професійної журналістської діяльності.

В матеріалах справи наявна копія посвідчення журналіста № НОМЕР_1 газети "ГАЛИЦЬКІ ВІСТІ» видана ОСОБА_11 12.02.2022 року (т. 1 а.с. 111).

В матеріалах справи наявна копія посвідчення журналіста «КПК ІНФО» №202 видана ОСОБА_11 , яке дійсне до 31.12.2021 року, оригінал якого було надано апеляційному суду для огляду (т.1 а.с. 130).

Згідно цивільно-правової угоди №10-01/21 від 10 січня 2021 року вбачається, що ОСОБА_11 бере на себе зобов`язання виконати підготовку та проведення фото та відео зйомки з подальшим виготовлення відео-сюжетного матеріалу, проведення журналістських розслідувань та підготовку друкованого матеріалу (т.1 а.с. 157-158).

Згідно редакційного доручення «КПК ІНФОР» №96 від 11.01.2021 року ОСОБА_11 в рамках журналістського розслідування доручено зібрати матеріал та створити репортаж (статтю), щодо вирубки лісу на території Чернівецької області та щодо питань, які стосуються виділення землі. Для цього доручено відвідувати будь-які заходи, які мають відношення до розподілу землі або ж виділу лісових масивів під рубку (т. 1 а.с. 159-160).

Із показань допитаних свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_15 вбачається, що потерпілий вказував про посягання на нього як на журналіста.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показала, що разом з ОСОБА_15 перебували у наряді на чергуванні щодо виявлення та документування незаконної порубки, перевезення, зберігання, збуту лісу, а також порушення встановлених правил охорони надр в с.Іспас, Вижницького району Чернівецької області (на кар`єрі). Ввечері біля 19-00 год. 12.11.2021 року приїхав ОСОБА_11 , ходив та роздивлявся територію. Вона з напарником була біля службового автомобіля. Після цього приїхав ОСОБА_9 , після нього ОСОБА_8 , між ними з ОСОБА_19 зав`язалась суперечка. ОСОБА_11 сидів у своєму автомобілі, ОСОБА_9 обійшов автомобіль і через пасажирські двері витягнув відеореєстратор ОСОБА_11 і почав витягувати останнього. ОСОБА_8 стояв збоку і словесно кричав в бік ОСОБА_11 . Активні дії в сторону ОСОБА_11 вів ОСОБА_9 . Конфлікт тривав близько 2-3 хвилин. Разом з напарником підійшли до них і ОСОБА_11 почав кричати, що це напад на журналіста та щоб вони викликали слідчо-оперативну групу та швидку медичну допомогу. По приїзду СОГ та Швидкої скаржився на головну біль. Знає ОСОБА_11 , як активіста, журналіста, неодноразово здійснював виклики на 102 з повідомленнями про правопорушення.

В порядку додаткового допиту свідок ОСОБА_16 показала, що ОСОБА_18 та ОСОБА_20 шарпали ОСОБА_11 за верхній одяг, витягували з автомобіля, ОСОБА_11 здійснював опір. Нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 та пістолета у ОСОБА_20 не бачила. Після конфлікту допомагала зібрати відеореєстратор, який був на землі біля машини, документи ОСОБА_11 , посвідчення журналіста не бачила.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що у листопаді 2021 року разом з ОСОБА_16 перебували у наряді на чергуванні щодо виявлення та документування незаконної порубки, перевезення, зберігання, збуту лісу, а також порушення встановлених правил охорони надр в с.Іспас, Вижницького району Чернівецької області (на кар`єрі). Заїхала біла машина, в якій сидів ОСОБА_11 , двигун ОСОБА_11 не глушив, після чого заїхала машина звідки вийшло двоє людей, а саме, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Між ними зав`язалась суперечка, під час якої ОСОБА_21 було нанесено пару ляпасів. Хто саме наносив удари не бачив. Разом з напарницею підійшли і почали розборонювати конфлікт. ОСОБА_11 весь час протягом конфлікту залишався у машині, кричав, біля автомобіля на землі були розкидані документи та відеореєстратор. Слідчо-оперативна група під`їхала через десять хвилин. Знав потерпілого як активіста.

В порядку додаткового допиту свідок ОСОБА_15 показав, що не бачив хто перший напав на ОСОБА_11 , пістолет при суперечці не бачив. ОСОБА_9 та ОСОБА_8 приїхали на одному автомобілі. Бачив ляпас, який нанесли ОСОБА_11 , але хто саме наніс не бачив та шарпання біля машини ОСОБА_11 .

Доводи сторони захисту щодо оспорення документів, які підтверджують повноваження статусу журналіста у потерпілого ОСОБА_11 є безпідставними, не наведено належного обґрунтування такої позиції, районним судом всі заявлені клопотання сторони захисту щодо почеркознавчої експертизи вірно вирішені.

Всупереч доводів апелянта, матеріалами справи підтверджено статус ОСОБА_11 , як журналіста на момент вчинення кримінального правопорушення щодо нього.

Оспорення стороною захисту судово-медичного висновку щодо спричинених тілесних ушкоджень ОСОБА_11 є безпідставним.

Згідно висновку експерта №1134екс від 30.11.2021 року вбачається, що при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_11 виявлено наступні тілесні ушкодження: синці: по внутрішній поверхні у верхній третині лівого плеча; по передньо-внутрішній поверхні в середній третині лівого плеча; по передній поверхні в середній третині лівого передпліччя; в лівій тім`яній ділянці. Крововилив на слизовій оболонці верхньої губи справа по внутрішній поверхні; Садна в ділянці волосистої частини голови. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті не менш як п`ятикратної травмуючої дії твердих тупих предметів, можливо внаслідок ударів кулаком руки, рукояткою чи іншими частинами пістолета, по строку та обставинам можуть відповідати вказаному в постанові, і відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Згідно копії журналу реєстрації амбулаторних хворих КНП «Вижницька БЛІЛ» вбачається, що 12.11.2021 року о 19-45 год. ОСОБА_11 звертався за медичною допомогою, забій м`яких тканин голови, лівого плеча.

Апеляційний суд погоджується із висновками районного сулу про те, що самостійне звернення потерпілого ОСОБА_11 до медичної установи для огляду та встановлення наявності ушкоджень на його тілі жодним чином не можуть свідчити про неправомірність процесуальних дій і заходів, що вживалися на стадії досудового розслідування, адже це не суперечить процесуальному закону та відповідає інтересам фізичної особи, виходить з суті її особистих немайнових прав.

Ступінь тяжкості виявлених ушкоджень у потерпілого визначено за наслідками проведення судово-медичної експертизи, проведеної в встановленому законодавством порядку уповноваженим експертом з належною кваліфікацією, який був попереджений про кримінальні відповідальність.

Під час судового розгляду стороною захисту не зазначались будь-які об`єктивно існуючі підстави для відводу експерта, а тому доводи щодо незабезпечення права на відвід є безпідставними.

Висновки судово-медичної експертизи за своїм змістом узгоджуються із показаннями потерпілого та свідків, щодо способу, часу, обставин нанесення тілесних ушкоджень

Згідно копії розрахунку поліцейських Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області задіяних до профілактичних заходів, щодо виявлення та документування незаконної порубки, перевезення, зберігання, збуту лісу, а також порушення встановлених правил охорони надр, затверджений начальником Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області вбачається, що 12.11.2021 року з 08-30 год. по 08-30 год. були задіяні до профілактичних заходів, щодо виявлення та документування незаконної порубки, перевезення, зберігання, збуту лісу, а також порушення встановлених правил охорони надр поліцейські ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ..

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.12.2021 року вбачається, що свідок ОСОБА_16 на фото №4 впізнала особу, яку бачила 12.11.2021 року під час того як ОСОБА_8 та дана особа здійснили напад на громадянина ОСОБА_11 .

Згідно довідки слідчого до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.12.2021 року за участю ОСОБА_16 на фотознімках №1, 2, 3 зображені довільні особи, а на фотознімку №4 зображений ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_3 .

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.01.2022 року вбачається, що свідок ОСОБА_15 на фото №3 впізнав особу, так як дана особа була на місці події 12.11.2021 року в с.Іспас, Вижницького району Чернівецької області.

Згідно довідки слідчого до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.01.2022 року за участю ОСОБА_15 на фотознімках №1, 2, 4 зображені довільні особи, а на фотознімку №3 зображений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.01.2022 року вбачається, що свідок ОСОБА_15 на фото №2 впізнав особу, так як дана особа була на місці події 12.11.2021 року під час того як на ОСОБА_11 здійснили напад.

Згідно довідки слідчого до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.01.2022 року за участю ОСОБА_15 на фотознімках №1, 3, 4 зображені довільні особи, а на фотознімку №2 зображений ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_3 .

Вищевказані докази, які є належними та допустимими, у своїй сукупності свідчать про обґрунтованість висновку районного суду, щодо вчинення ОСОБА_9 та ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.2 ст.345-1 КК України, а саме у умисному заподіянні журналісту легких тілесних ушкоджень у зв`язку із здійсненням цим журналістом законної професійної діяльності, вчиненому групою осіб, без попередньої змови між собою.

Статус потерпілого ОСОБА_11 , як журналіста був належним чином підтверджений, на момент вчинення правопорушення потерпілим здійснювалась саме журналістська діяльність, тілесні ушкодження потерпілого встановлені в передбачений законом спосіб, а тому кваліфікація дій обвинувачених та доведеність їх вини є вірною та належним чином встановленою.

Враховуючи наведене доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.

Перевіряючи доводи апеляційних скарг прокурора ОСОБА_13 та потерпілого ОСОБА_11 щодо м`якості призначених обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 покарань, колегія суддів встановила наступне.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , районний суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винних, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_8 районний суд врахував, що вчинене ним кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, обвинувачений раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання.

Щодо обвинуваченого ОСОБА_9 районний суд врахував, що вчинене ним кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, обвинувачений позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не встановлено.

Із врахування вказаного суд першої інстанції вважав за можливе застосувати щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вимог ст. 75 КК України та звільнити їх від відбування покарання з випробуванням.

Колегія суддів погоджується із призначеним покарання та вважає, що воно

відповідає завданням та загальним засадам призначення покарання, його меті, відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, та буде необхідним й достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Доводи прокурора про те, що районний суд при призначенні покарання не врахував особу потерпілого, який є журналістом, є безпідставними, оскільки статус потерпілого впливає на кваліфікацію дій обвинувачених, та не може бути окремою підставою для призначення суворішого покарання.

Доводи потерпілого ОСОБА_11 про те, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_8 вину не визнали та вибачення не у нього не просили, не є підставами для не застосування вимог ст. 75 КК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинувачених без ізоляції від суспільства.

Районним судом вірно застосовано вимоги ч.4 ст.70 КК України, та призначено ОСОБА_9 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 26.07.2023 року, більш суворим, призначеного за оскаржуваним вироком.

Вирок районного суду щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_8 є належно мотивованим, обґрунтованим, законним, обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 притягнуто до кримінальної відповідальності, призначено кожному покарання, та умови його відбування, тому відсутні правові підстави для його зміни чи скасування, доводи апеляційних скарг прокурора Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_13 , потерпілого ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 спростовуються правильними висновками районного суду.

Під час судового розгляду учасникам надана можливість реалізувати свої процесуальні права належним чином.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги прокурора Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_13 , потерпілого ОСОБА_11 та захисника ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 07 лютого 2024 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_8 за ч.1 ст.28, ч.2 ст.345-1 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий [підпис] ОСОБА_1

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3

"Копія. Згідно з оригіналом."

Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1

(посада) ОСОБА_24 , підпис) (ПІБ)

18.07.2024 року

(дата засвідчення копії)