Справа № 751/6684/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/341/24
Категорія - тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

08 серпня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі сторін кримінального провадження

підозрюваного - ОСОБА_6

його захисника - адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові, одночасно в режимі відео конференції із захисником з використанням її технічних засобів, апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ніжин Чернігівської області, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, застосованй запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22 вересня 2024 року включно, з визначенням застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 гривень.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, доведеності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, та обрав запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначив суму застави, яка зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 просить фактично ухвалу слідчого судді скасувати, застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки переконаний, що для утримання його під вартою відсутні підстави, а можливості внести заставу у тому розмірі, що визначив слідчий суддя, ні він сам, ні його рідні, не мають змоги. Звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що він нещодавно влаштувався на роботу та мав намір відремонтувати будинок, який придбав та який було пошкоджено внаслідок бойових дій.

Захисник адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді щодо підозрюваного ОСОБА_6 , постановити нову, якою клопотання сторони обвинувачення задовольнити частково та застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відсутні виключні правові підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурором не доведено, а слідчим суддею не встановлено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. При цьому звертає увагу, що підозрюваний має зареєстроване місце проживання, родину та двох дітей, офіційно працевлаштований, що свідчить про міцність соціальних зв`язків за місцем проживання. Також, посилаючись на положення ч.ч.4,5 ст. 182 КПК України, вказує про непомірний розмір застави, що має визначатися з урахуванням майнового стану підозрюваного.

Заслухавши доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи апеляційних скарг та просили застосувати більш м`який запобіжний захід, нічний домашній арешт за місцем проживання, прокурора, який заперечував проти доводів сторони захисту, указуючи, що на розгляді в суді перебуває обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає апеляційні скарги підозрюваного та його захисника залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області розслідується кримінальне провадження №0001247 від 13 вересня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, маючи умисел на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - каннабісу, у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, але не пізніше 22.01.2024 року, незаконно придбав рослину роду коноплі, яку зберігав за місцем проживання, з метою збуту. У подальшому у ході проведення НС(Р)Д каннабіс було вилучено.

Продовжуючи злочинну діяльність ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_9 вчинив аналогічний злочин у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, але не пізніше 18.03.2024 року, також з метою збуту. Заборонену речовину було вилучено.

25 липня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення. На початковій стадії досудового розслідування кримінально-процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення, як помилково вважає сторона захисту. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку.

Слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні слідчого доводи та долучені копії матеріалів свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри та підтверджуються доказами, достатніми, на етапі досудового розслідування, для застосування запобіжного заходу.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик - це ймовірність того, що підозрюваний може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає правильними висновки слідчого судді про те, що у цьому кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; іншим чином перешкодити кримінальному провадженню та вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити вчиняти аналогічні.

Суд апеляційної інстанції вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного, а відтак, є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу. При цьому дані про особу ОСОБА_6 не зменшують та не усувають наявність ризиків у цьому кримінальному провадженні.

Також колегія суддів апеляційного суду підкреслює, що врахування тяжкості злочину має раціональний зміст, оскільки тяжкість свідчить про ступінь суспільної небезпечності особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризики ухилення підозрюваного від слідства, суду.

За таких обставин колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про доведеність слідчим та прокурором недостатності застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування.

Що стосується доводів захисника з приводу непомірного розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, визначеного слідчим суддею, то апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Висновок слідчого судді про необхідність визначення застави як альтернативного запобіжного заходу триманню під вартою в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, на думку колегії суддів, є обґрунтованим, оскільки такий розмір застави є пропорційним щодо конкретної особи, враховуючи дані, які містяться в матеріалах клопотання та обставини кримінальних правопорушень, в яких підозрюється, а також буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 , покладених на нього обов`язків, та забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірним для підозрюваного, як про це зазначає захисник в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Разом з тим, захисник не навів переконливих доводів та не надав жодних доказів на підтвердження того, що існують виключні обставини, за яких застава у зазначених межах є непомірною для підозрюваного ОСОБА_6 , у тому числі із урахування злочину, який буд направлений на незаконне отримання прибутку, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляційних вимог захисника.

Пояснення захисту, що підозрюваний має постійне місце проживання, соціальні зв`язки є переконливими при призначенні покарання підозрюваному, у випадку доведення його провини, однак дані факти самі по собі не є достатніми обставинами, згідно ст. 178 КПК України, що зможуть запобігти ризикам, зазначеним вище, при обранні останньому, у тому числі запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту чи іншого, більш м`якого.

Більш того, ОСОБА_6 не заперечував, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, обвинувальний акт щодо нього направлений в суд. На роботу його взяли з іспитовим терміном. За місцем реєстрації його житло пошкоджене і він винаймає квартиру АДРЕСА_1 .

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст.404- 405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 липня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12