Справа № 642/3048/24
Провадження № 1-в/243/245/2024
УХВАЛА

Іменем України

18 жовтня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференцзв`язку, подання начальника відділу № 12 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, про приведення у відповідність, згідно діючого законодавства, вирока Ленінського районного суду м. Харкова від 18.06.2024, яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75, 76, 104 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік,

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулась начальник відділу № 12 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях з поданням про приведення у відповідність, згідно діючого законодавства, вирока Ленінського районного суду м. Харкова від 18.06.2024, яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75, 76, 104 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік.

Подання мотивоване тим, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ (далі Закон).

Цим Законом внесено зміни до ст. 51 КУпАП, згідно з якими викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2684 грн.

Відповідно ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує (декриміналізує) злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають або відбули покарання, але судимість не знято і не погашено.

Особа, яка засуджена за діяння, караність якого законом усунена, згідно частини 2 статті 74 КК України підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 18.06.2024, сума заподіяних збитків, завданих ОСОБА_3 , становить менше 2684 грн., а саме 1598,70 грн.

Ураховуючи викладене та на підставі пункту 13 статті 537, частини 1, пункту 2 частини 2 статті 539 КПК України, частини 2 статті 74 КК України, уповноважений орган з питань пробації просить розглянути питання щодо приведення вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 18.06.2024 відносно ОСОБА_3 у відповідність до діючого законодавства.

Представник відділу № 12 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, в судовому засіданні не брав участь, надіслав на адресу суду заяву з проханням розглядати подання без їх участі, просив задовольнити заявлені вимоги.

Засуджений ОСОБА_3 в судовому засіданні не брав участь, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду подання, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від засудженого не надходило.

Прокурор спрямував на адресу суду заяву, згідно якої не заперечує проти задоволення подання.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вирока Ленінського районного суду м. Харкова від 18.06.2024 у справі № 642/3048/24, провадження № 1-кп/642/486/24, ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, та закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану. Протиправними діями ОСОБА_3 заподіяно матеріальну шкоду у розмірах 324,90 грн та 1273,80 грн.

За вчинення зазначеного правопорушення ОСОБА_3 призначено покарання, із застосуванням ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років із застосуванням, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України, випробувального строку тривалістю один рік. На засудженого покладено певні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Вирок набрав законної сили 19.07.2024.

30.07.2024 вказаний вирок на підставі розпорядження суду № 111/2024 був направлений для виконання до відділу № 12 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

18.07.2024 Верховною Радою України був прийнятий Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», згідно якого заволодіння чужим майном шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, прирівняно до дрібного викрадення чужого майна, відповідальність за яке передбачена Кодексом України про адміністративні правопорушення. Таким чином декриміналізовано викрадення майна на суму, меншу за два неоподатковувані мінімуми доходів громадян станом на момент вчинення кримінального правопорушення. Вказаний Закон набув чинності 09.08.2024 та є дійсним.

Частиною другою статті 4 КК України визначено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

При цьому, згідно статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Наведене узгоджується також з висновками, викладеними у постанові Об`єднаної Палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21, згідно з якими «…зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта НМ (неоподатковуваного мінімуму) для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 НМ. У той же час Суд наголошує, що визначення суми, яка дорівнює 2 НМ, здійснюється виходячи з розміру НМ, що діяв на час вчинення відповідного діяння.»

Згідно пункту 5 підрозділу 1 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Так, підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України встановлено податкову соціальну пільгу у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно вирока Ленінського районного суду м. Харкова від 18.06.2024, ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, 15.10.2023. Вартість викраденого майна склала 324,90 грн та 1273,80 грн.

Як вбачається зі статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік», установлено у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2684 грн.

Таким чином, на час вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень для кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень була встановлена сума неоподатковуваного мінімуму в розмірі 1342,00 грн (2684 грн 50%), а отже два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що є найвищою межею при кваліфікації дрібного викрадення майна, згідно змін, внесених до КУпАП Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024, станом на час вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення складали 2684,00 грн.

Підсумовуючи наведене, оскільки вартість викраденого ОСОБА_3 майна не перевищує 2684,00 грн, з огляду на зміни, внесені Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення яких ОСОБА_3 було засуджено вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 18.06.2024, декриміналізується та прирівнюється до дрібного викрадення чужого майна, відповідальність за яке передбачена ст. 51 КУпАП.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання уповноваженого органу з питань пробації, оскільки зміни, внесені Законом України № 3886-ІХ до ст. 51 КУпАП, впливають на визначення складу кримінального правопорушення при притягненні особи до кримінальної відповідальності за ст. 185 КК України та скасовують кримінальну протиправність діянь, за які був засуджений ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 74 КК України, ст. ст. 537,539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання начальника відділу № 12 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, про приведення у відповідність, згідно діючого законодавства, вирока Ленінського районного суду м. Харкова від 18.06.2024 відносно ОСОБА_3 , - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 18.06.2024, яким ОСОБА_3 було засуджено за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та на підставі ст. ст. 75, 76, 104 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на строк 1 (один) рік, - у зв`язку з усуненням законом караності діянь, за які ОСОБА_3 був засуджений.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвалу постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 23.10.2024 о 08-50 год.

Суддя ОСОБА_1