У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/7510/21

№ 1-кп/183/413/24

29 серпня 2024 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області клопотання обвинувачених про закриття кримінального провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Красний Лиман Харківської області, з повною середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Голубінка Бахчисарайського району Кримської області, з повною середньою освітою, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в :

Відповідно до обвинувального акту 29 серпня 2021 року приблизно о 14 годині 35 хвилин ОСОБА_5 знаходився поблизу котельні, яка знаходиться на балансі Піщанської сільської ради, за адресою: АДРЕСА_3 , де у останнього раптово виник прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що може знаходитись в приміщенні вищевказаної котельні.

Реалізуючи свій прямий умисел, 29 серпня 2021 року приблизно о 14 годині 40 хвилин ОСОБА_5 через отвір у стіні незаконно проник в середину приміщення котельні, за адресою: АДРЕСА_3 , звідки викрав п`ятнадцять металевих труб, кожна з яких довжиною 1,5 м., вагою 60 кг (вартість за 1 кг - 6,70 грн.), загальною вартістю 402,00 гривні, які сховав у траві, поблизу вищевказаної котельні, тим самим розпорядившись ними на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 29 серпня 2021 року приблизно о 18 годині 30 хвилин ОСОБА_5 повернувся до приміщення котельні, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де через отвір у стіні незаконно проник в середину приміщення котельні, звідки викрав металеву вішалку довжиною 2,5 м, вагою 5 кг (вартість за 1 кг 6,70 грн), вартістю 33 гривні 50 копійок.

Після чого, ОСОБА_5 з вищезазначеним майном з місця вчинення злочину втік, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на зальну суму 435 гривень 50 копійок.

Крім того, 30 серпня 2021 року приблизно о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_5 з раніше знайомим ОСОБА_6 знаходились поблизу котельні, яка знаходиться на балансі Піщанської сільської ради, за адресою: АДРЕСА_3 , де у останніх раптово виник прямий, спільний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що може знаходитись в приміщенні вищевказаної котельні.

Реалізуючи свій прямий, спільний умисел, 30 серпня 2021 року приблизно о 10 годині 10 хвилин ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прийшли до приміщення котельні, що розташована за вищевказаною адресою, де діючи умисно, спільно, повторно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, розподілили між собою злочинні ролі. Після чого ОСОБА_5 через отвір у стіні незаконно проник до середини приміщення котельні, звідки викрав майно, що належить ОСОБА_7 передавши його через отвір у стіні ОСОБА_6 , а саме: металевий лист розміром 2,5x0,4 м., вагою 35 кг (вартість за 1 кг - 6,70 грн.).

Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з вищезазначеним майном з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 234 гривні 50 копійок.

Крім того, 31 серпня 2021 року приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_5 з раніше знайомим ОСОБА_6 знаходились поблизу котельні, яка знаходиться на балансі Піщанської сільської ради, за адресою: АДРЕСА_3 , де у останніх раптово виник прямий, спільний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що може знаходитись в приміщенні котельні.

Реалізуючи свій прямий, спільний умисел, 31 серпня 2021 року приблизно о 12 годині 15 хвилин ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прийшли до приміщення котельні, що розташована за вищевказаною адресою, де діючи умисно, спільно, повторно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, розподілили між собою злочинні ролі. Після чого ОСОБА_5 через отвір у стіні незаконно проник до середини приміщення котельні, звідки викрав майно, що належить ОСОБА_7 передавши його через отвір у стіні ОСОБА_6 , а саме: 5 металевих труб довжиною 2 метра та 5 металевих труб довжиною 3 метра, загальною вагою 35 кг (вартість за 1 кг - 6,70 грн.).

Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з вищезазначеним майном з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду у розмірі 234 гривні 50 копійок.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просили кримінальне провадження за ч. 3 ст. 185 КК України закрити у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти клопотання обвинувачених та вважала, що дане кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підлягає закриттю у зв`язку з тим, що Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ХІ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, внесено зміни до КУпАП, а саме ст. 51 КУпАП викладено в редакції, яка визначає, що дрібною крадіжкою є викрадення майна вартістю від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_4 підтримав клопотання обвинуваченого.

Судом роз`яснено ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що вказана підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мають право на продовження судового розгляду у загальному порядку.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожен окремо, зазначили, що вони не бажають продовжувати судовий розгляд кримінального провадження, тому просили закрити провадження.

Суд, вислухавши учасників процесу, думку прокурора, та захисника, вивчивши матеріли кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у ч. 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у ч. 1 ст. 5 КК України. Згідно із частиною першою цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ХІ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024, внесено зміни до КУпАП, а саме ст. 51 КУпАП викладено в редакції, яка визначає, що дрібною крадіжкою є викрадення майна вартістю від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян.

Грошова сума розміром у 17,00 грн. застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян у законах або інших нормативно-правових актах, але є винятки.

Винятком тут є норми адміністративного та кримінального законодавства для кваліфікації злочинів чи правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Податкова соціальна пільга визначена підпунктами 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року. Підпунктом 169.1.1 статті 169 визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку. У 2024 році прожитковий мінімум для працездатної особи збільшився до 3 028,00 грн. на місяць, тож сума соціальної пільги також збільшилась і становить 1 514,00 грн. (3 028,00 грн. ? 50% = 1 514,00 грн.).

Таким чином у 2024 році розмір податкової соціальної пільги становить 1 514,00 грн.

Тобто для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального (не розмір штрафу як покарання) неоподатковуваний мінімум становить 1 514,00 грн. В інших випадках неоподаткований мінімум становить 17,00 грн.

З вказаного слідує, що розмір вартості майна за яким розмежовується адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян визначених ст. 51 в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009, що становило 302,80 гривень збільшено до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян, що станом на дату розгляду справи становить 3 028,00 гривень, тобто кримінальна відповідальність настає у випадку викрадення майна вартістю понад 3 028,00 гривень.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Судом встановлено, що на момент розгляду даного кримінального провадження відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачених у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185 КК України, втратив чинність Закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, у зв`язку з тим, що Законом України № 3886-ХІ від 18.07.2024 внесено зміни до ст. 51 КУпАП та збільшено розмір вартості майна, який впливає на розмежування адміністративного правопорушення та кримінального правопорушення та кваліфікацію дій особи.

Як убачається з обвинувального акту, протиправними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_7 заподіяно шкоду в загальному розмірі 904,50 гривень (по епізоду від 29.08.2021 року 435,50 грн.; по епізоду від 30.08.2021 року 10.00 годин 234,50 грн.; по епізоду від 31.08.2021 року 12.00 годин 234,50 грн.), тобто встановлена органом досудового розслідування заподіяна шкода обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів громадян 3 028,00 гривень.

Відповідно до положення п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу.

Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні заявили клопотання про закриття провадження на підставі вищезазначеної статті КПК України, тим самим надавши свою згоду на закриття кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Керуючись ст.ст. 284, 479-2 КПК України, ст.ст. 3-5 КК України, суд

п о с т а н о в и в

Клопотання обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 задовольнити.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Повний текст ухвали оголошено 02 вересня 2024 року о 16.10 годині.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1