Дата документу 30.07.2024Справа № 554/7596/24
Провадження № 1-кс/554/7837/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001226 від 21.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Слідча звернулася до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, посилаючись на те, що у провадженні СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області знаходяться матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001226 від 21.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

До Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшла заява від ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що невідома особа біля закладу «Вірменія», що за адресою АДРЕСА_1 , у період введеного воєнного стану, діючи таємно здійснила крадіжку золотого браслету, чим спричинило останньому матеріального збитку сума якого встановлюється.

23.07.2024 у період часу з 18 год. 26 хв. по 18 год. 45 хв. у службовому кабінеті №116 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який має статус потерпілого в рамках вказаного кримінального провадження, враховуючи п.3 ч.1 ст.56 КПК України (право потерпілого подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді та суду) добровільно видав золотий браслет з об`ємним плетінням для подальшого вилучення з метою проведення необхідних слідчих (розшукових) дій. У ході проведення огляду виданого потерпілим майна встановлено, що воно являє собою золотий браслет з об`ємним плетінням розміром 22,5 см в поєднанні з застібкою-карабіном, яка на момент проведення слідчої дії є пошкодженою. Зафіксувавши усю необхідну інформацію у протоколі огляду, даний браслет вилучено та поміщено до спеціального пакету НПУ№ RAW0012507.

Серед іншого, у ході допиту потерпілого останній вказав, що 23.07.2024 зранку вирішив пройтись по місцевим ломбардам задля пошуку належного йому браслету, адже є цінним подарунком. У ході тривалої розмови із уповноваженими працівниками згаданого ломбарду, йому вдалося внести грошові кошти задля викупу належного браслету, який одразу як тільки побачив впізнав за об`ємними плетіннями. Та при візуальному огляді браслету, потерпілий помітив пошкодження застібки, а саме її злам.

23.07.2024 вище зазначене визнано речовим доказом.

Враховуючи, що зазначені речі мають ознаки вчинення злочину та можуть містити інформацію, що становить інтерес для подальшого досудового розслідування, з метою попередження її знищення, приховання та інших дій, відповідно до ч. 1, ч. 7 ст. 236 КПК України в ході проведеного огляду, зазначені речові докази вилучено.

Згідно з ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину (речовим доказом).

Проведеним досудовим розслідуванням установлено, що вилучений речовий доказ має значення речового доказу, тобто зберіг на собі сліди вчинення злочину та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, вилучений під час огляду речовий доказ, відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України для забезпечення збереження речового доказу, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження підлягає арешту.

На підставі наведеного, приймаючи до уваги, що виявлений та вилучений речовий доказ в ході огляду має значення речового доказу, та враховуючи, що він може бути використаний під час досудового розслідування для доказування обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлення причетних до злочину осіб, а також з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У судове засідання слідча не з`явилася, надала суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності, клопотання підтримала.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся.

У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Розглянувши клопотання по суті поставлених вимог, перевіривши надані до клопотання матеріали кримінального провадження та дослідивши докази, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту, вказаного в клопотаннях сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 , 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчої - задовольнити.

Накласти арешт з метою забезпечення збереження речового доказу в кримінальному провадженні № 0001226 від 21.07.2024 з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, а саме на: вилучений під час проведеного огляду у приміщенні службового кабінету №116 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області золотий браслет з об`ємним плетінням розміром 22,5 см в поєднанні з застібкою-карабіном, що поміщено до спеціального пакету НПУ № RAW0012507.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1