Кримінальне провадження №629/4091/24
Номер провадження 1-кп/629/231/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року м. Лозова

Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді- ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання- ОСОБА_2 , прокурора- ОСОБА_3 , обвинуваченого- ОСОБА_4 , захисника- ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000359 від 02.04.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04.11.2014 року за ч.2 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 18.05.2015 року за ч.3 ст.191, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, з позбавленням права займати посади, пов`язані з розпорядженням матеріальними цінностями на строк 1 рік; вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 16.09.2015 року за ч.3 ст.297, ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, з позбавленням права займати посади, пов`язані з розпорядженням матеріальними цінностями на строк 1 рік, звільненого 19.12.2019 року по відбуттю строку покарання,- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в:

В середині жовтня 2023 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 , який попрохав допомогти у розблокуванні акаунту мобільного телефону марки «Redmi 4x». В цей час у ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел на заволодіння вказаним майном, а саме мобільним телефоном ОСОБА_6 шляхом зловживання довірою. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, повторно, ОСОБА_4 під приводом розблокування акаунту отримав від ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Redmi 4x». Заволодівши мобільним телефоном марки «Redmi 4x» ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, вищевказаним телефоном розпорядився на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 857 гривень. Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, 03.03.2024 року о 19:40 годин ОСОБА_4 , проходячи повз приміщення майстерні взуття, розташованої за адресою: будинок АДРЕСА_3 , побачив, що в майстерні нікого немає та в приміщенні на підвіконні знаходиться блютуз колонка марки JVC, яка належить ОСОБА_7 , після чого у ОСОБА_4 виник умисел на викрадення вказаної колонки. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому і бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, повторно, достовірно знаючи про те, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 було введено воєнний стан на всій території України, а в подальшому його дію продовжено, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом відкриття скла вікна майстерні, проник рукою в приміщення за вищевказаною адресою та викрав блютуз колонку марки JVC з підвіконня. Далі, ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадену блютуз колонку марки JVC, з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 1215 гривень. Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в приміщення, в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_4 , допитаний у судовому засіданні, свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, підтвердивши факт вчинених ним кримінальних правопорушень, пояснивши час, спосіб та обставини, за яких він вчинив кримінальні правопорушення, підтвердивши характер та механізм своїх дій, щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу. При цьому судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Захисник та обвинувачений в судових дебатах заявили клопотання про закриття кримінального провадження за ч.2 ст.190 КК України та ч.4 ст. 185 КК України відносно обвинуваченого, у зв`язку з декриміналізацією інкримінованого йому правопорушення.

Прокурор не заперечував проти задоволення вказаного клопотання за епізодом жовтня 2023 року за ч.2 ст. 190 КК України. За епізодом від 03.03.2024 року за ч.4 ст. 185 КК України вважав, що є підстави для перекваліфікації на ч.1 ст.162 КК України.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутність.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог пункту 4-1 частини першої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з частиною сьомою статті 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Частинами першою та третьою статті 479-2 КПК України передбачено, що суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Відповідно положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Для кваліфікації кримінальних та адміністративних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги. Податкова соціальна пільга визначена підпунктами 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року. Підпунктом 169.1.1 статті 169 визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

У 2024 році прожитковий мінімум для працездатної особи склав 3 028 грн., а отже сума соціальної пільги становить 1 514 грн., тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян в даному випадку складають 3 028 грн.

Таким чином, внесені до законодавства зміни призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Розмір шкоди, заподіяний потерпілому ОСОБА_6 інкримінованими обвинуваченому ОСОБА_4 діями, становить 857 грн., що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частиною 1 ст. 3 КК України визначено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних нормах і принципах міжнародного права.

Положеннями ст. 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за шахрайство, а вартість чужого майна, яким заволодів ОСОБА_4 шляхом зловживання довірою є меншою встановленої вказаним законом межі, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Враховуючи наведене вище, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, яким завдано шкоду потерпілому ОСОБА_7 у розмірі 1215 гривень, що не перевищує поріг настання кримінальної відповідальності за крадіжку на час вчинення відповідного злочину, відтак наявні підстави стверджувати про внесення змін, які б усували караність діяння ОСОБА_4 за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, а саме у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння.

Разом з тим, як вбачається із обвинувального акту, та встановлено в судовому засіданні, кваліфікуючою ознакою вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч.4 ст. 185 КК України є проникнення до приміщення.

Згідно із абз.1, 2 п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 6 листопада 2009 року № 10 сформульовано таке правило кваліфікації: крадіжка, грабіж або розбій, поєднані з незаконним проникненням до житла, іншого приміщення чи сховища, кваліфікуються відповідно за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК. Додатково за ст. 162 КК такі дії кваліфікувати не потрібно. Якщо незаконне проникнення до житла, іншого приміщення чи сховища поєднане зі вчиненням крадіжки, кримінальну відповідальність за яку з огляду на вартість викраденого законом не передбачено, вчинене належить кваліфікувати за ст. 162 КК.

Оскільки вартість викраденого майна на час вчинення діяння не перевищувала 2 НМ, до цього діяння має застосовуватися ст. 5 КК. Однак, оскільки діяння вчинене з проникненням у приміщення, дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 162 КК у зв`язку з таким.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 слід перекваліфікувати за епізодом від 03.03.2024 року з ч.4 ст. 185 КК України на ч. 1 ст.162 КК України.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.162 КК України- незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Аналогічний висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення за ч.1 ст.162 КК України відповідно до ст.12 КК України належить до категорії кримінальних проступків.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

При обранні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку лікаря нарколога з приводу вживання психостимуляторів зі шкідливими наслідками, не одружений, раніше судимий, та приходить до висновку, що покарання останньому слід призначити у вигляді штрафу.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22.05.2024 року застосовано відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Процесуальні витрати на залучення експерта за епізодом від жовтня 2023 року за ч.2 ст. 190 КК України слід віднести на рахунок держави. Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта за епізодом від 03.03.2024 року за ч.1 ст. 162 КК України покласти на обвинуваченого.

Цивільні позови не заявлено. Долю речових доказів вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. п. 4-1 ч.1 ст. 284, 368 - 370,373,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 за епізодом від 03.03.2024 року визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок.

Кримінальне провадження №0000359 від 02.04.2024 року в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України, на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України - закрити, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_1 , судові витрати на користь держави (ГУК Харків обл/МТГ Харкiв/24060300, п/рахунок UA0020649, код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк: Казначейство України (ел. адм. подат.)Кодкласифікації доходів бюджету24060300) за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-24/10144-ТВ від 11.04.2024 в розмірі 1893 гривні 20 копійок.

Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-24/10143-ТВ від 23.04.2024 в розмірі 1893 гривні 20 коп. -віднести на рахунок держави.

Скасувати арешти, накладені ухвалами слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10.04.2024 року на: мобільний телефон марки Redmi 4x, IMEІ-1: НОМЕР_2 , IMEІ 2: НОМЕР_3 , в корпусі білого кольору, задня кришка з рожевим відтінком; музичну колонку марки JVC, білого кольору, по бокам коричнева вставка, динаміки з коричневим шкіряним хлястиком, прикріплений металевою заклепкою.

Після набрання вироком законної сили речові докази: мобільний телефон марки Redmi 4x, IMEІ-1: НОМЕР_2 , IMEІ 2: НОМЕР_3 , переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_6 ,- залишити ОСОБА_6 . Музичну колонку марки JVC, передану під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_7 ,- залишити ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1