Провадження №1-кс/523/2466/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2024 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 в його присутності, адвоката ОСОБА_4 діючої в інтересах ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001144 від 23.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СВ відділу поліції № 3 Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001144 від 23.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Суворовської окружної прокуратури м. Одеси.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.07.2024 приблизно о 21 год 30 хв. на парковоці ТЦ «Сіті Центр», за адресою вул. Давіда Ойстраха, 32 відбулося зіткнення автомобіля «Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 та автомобіля «Nissan Teana» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_5 , внаслідок чого водій ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження, з якими був доставлений до ООКЛ.

23.07.2024 відомості про вказану дорожньо-транспортну подію, тобто про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001144, та по вказаному кримінальному провадженню розпочате досудове розслідування.

23.07.2024 автомобілі «Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову: НОМЕР_3 та «Nissan Teana» д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузову: НОМЕР_4 , були визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.

Встановлено, що вказані транспортні засоби, є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на те що автомобілі є речовими доказами та мають на собі сліди правопорушення, відповідно до яких є необхідність проведення експертних досліджень.

Адвокат ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , який є власником автомобілю «Nissan Teana» д.н.з. НОМЕР_2 , заперечували проти арешту майна та вилучення автомобіля, посилаючись що під впливом природніх явищ технічний стан автомобіля буде псуватися.

Судом оголошено заяву адвоката ОСОБА_8 , діючого в інтересах ОСОБА_9 , яка є власником автомобілю «Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_1 , який просить проводити засідання без їх участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

На підставі ч. 2 вищевказаної норми, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2)призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3)є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4)одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.

Метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів у кримінальному провадженні. Підставою для арешту вказаного майна є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину

В ході досудового розслідування, з метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність накласти арешт на майно, яке являється доказом злочину, а саме: автомобілі «Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову: НОМЕР_3 та «Nissan Teana» д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузову: НОМЕР_4 , на підставі чого суд прийшов до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 32, 98, 110, 131, 132, 167, 170-175, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001144 від 23.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - задовольнити.

1. Накласти арешт на транспортний засіб автомобіль марки «Hyundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову: НОМЕР_3 , який згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 належить ОСОБА_10 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

2. Накласти арешт на транспортний засіб автомобіль марки «Nissan Teana» д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузову: НОМЕР_4 , який згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 належить ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Із правом вилучення вищезазначених транспортних засобів у власників та користувачів, із забороною відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1