Провадження 1-кс/712/4428/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2024 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, про закриття кримінального провадження № 0000153 від 05.01.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 365 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати на постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, про закриття кримінального провадження № 0000153 від 05.01.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 365 КК України.

У обґрунтування скарги посилається на те, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження є незаконною, вона не відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

Скаржник зазначає, що на підставі заяви його представника про вчинення кримінального правопорушення від 27.03.2023 та на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 01.05.2023 у справі № 757/15961/23-к до ЄРДР внесено відомості щодо кримінального провадження № 0000826 за ч. 2 ст. 127 КК України за фактом вчинення катування відносно ОСОБА_3 у грудні 2008 року працівниками УМВС України в Черкаській області.

24.05.2023 кримінальні провадження № 0000826 та № 0000153 об`єднані в одне провадження № 0000153.

Після об`єднання кримінальних проваджень за відомостями кримінального правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 127 КК України скаржника як потерпілого не допитували.

На думку скаржника, правовий зміст постанови слідчого від 15.08.2024 надає підстави стверджувати, що указана постанова не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки не містить переліку слідчий дій, які були проведені, та їх детальний аналіз на встановлення обставин після об`єднання 24.05.2023 кримінальних проваджень № 0000826 та № 0000153 в одне провадження.

Крім того, слідчий не забезпечив реалізацію прав скаржника на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, чим позбавив його права на оскарження дій чи бездіяльності органу досудового розслідування, не забезпечив права та можливість приймати участь у слідчих діях.

Скаржник у судовому засіданні просив задовольнити його скаргу з підстав, викладених у ній.

Представник скаржника у судовому засіданні також просила скаргу задовольнити та скасувати постанову слідчого, зазначила, що скаржник ніяк не може добитися скасування вироку суду, яким засуджено останнього.

Прокурор у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на те, що слідчим повно та об`єктивно проведено досудове розслідування вказаного кримінального провадження, проведені усі необхідні слідчі дії, виконані вказівки слідчих суддів, під час досудового розслідування не знайшли свого підтвердження версії скаржника.

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000153 від 05.01.2016, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, перебувало кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000153 від 05.01.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 365 КК України.

15.08.2024 вказане кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, про що винесено відповідну постанову.

Указана постанова мотивована тим, що 12.12.2008 працівниками Золотоніського МВ УМВС України в Черкаській області в порядку ст. 115 КПК України (в редакції 1960 року) було затримано ОСОБА_3 за підозрою у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, після чого останній був поміщений до кімнати для затриманих Золотоніського МВ.

Згідно висновку службової перевірки від 26.01.2009 ОСОБА_3 в приміщенні Золотоніського МВ перебував в період з 12.12.2008 по 16.12.2008. Під час його перебування у приміщенні Золотоніського МВ медична допомога надавалась: 14.12.2008 о 17 год. 42 хв., діагноз - гіпертонія 3-го ступеню;15.12.2008 о 17 год. діагноз ситуаційний невроз; 16.12.2008 о 00 год. 32 хв. діагноз стенокардія, ситуаційний невроз.

Згідно акту судово-медичного обстеження ОСОБА_3 від 16.12.2008 №1853, проведеного «Черкаським обласним бюро СМЕ», у останнього виявлено тілесні ушкодження у вигляді забою з набряком та крововиливом м`яких тканин правого променево-зап`ясного суглобу, забою з набряком м`яких тканин шкіри та ділянки шкіри покритими кірочками темно-червоного кольору. Указані ушкодження у ОСОБА_3 , а саме забій з набряком та крововиливом м`яких тканин правого променево-зап`ясного суглобу, згідно вищевказаного акту, виник від дії тупого твердого предмету (предметів), забій з набряком м`яких тканин шкіри та ділянки шкіри покритими кірочками темно-червоного кольору, міг виникнути від дії електричного стуму, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_3 показав, що 12.12.2008 він приїхав до Золотоніського МВ УМВС, куди його запросив ДІМ Золотоніського МРВ, о 23 год. 20 хв. він піднявся в кабінет до начальника на другий поверх, де, окрім начальника, перебували прокурор району ОСОБА_6 , перший заступник начальника Черкаського УМВС ОСОБА_7 та слідча Собко. ОСОБА_3 запитали, коли звільнився та за що відбував покарання, потім ОСОБА_7 сказав начальнику МРВ ОСОБА_8 що "особа є, а на ранок, щоб були зізнання". ОСОБА_3 пояснив, що ніякого відношення до скоєння будь яких злочинів він не має, останнього відразу затримали на 72 години нібито за шахрайство.

13.12.2008 близько 9 год. 00 хв. його вивели з камери, що біля чергової частини, оперативний працівник одягнув йому наручники та провели по коридору до дверей виходу у двір МРВ, там підійшли ще три оперативні працівники та одягли йому на голову чорний поліетиленовий пакет, вивели на двір, посадили в авто та повезли в невідомому напрямку. Під час того як їхали в авто було чотири особи, які неодноразово били ОСОБА_3 по голові та говорили, що він розповість як та коли це зробив.

Коли зупинився автомобіль, його вивели та зняли наручники, на зап`ястя поклали мокру ганчірку та знову одягли наручники на руки ззаду, після цього його поклали на землю, зв`язали тросом ноги, трос запустили через наручники та закріпили руки з ногами, тобто зробили «ласточку», закотили колоші штанів та змочили водою ноги та стали вмикати двигун авто та відразу він відчув сильний біль та судоми. При цьому йому наносили удари по голові та змушували його зізнатися у скоєнні вбивства двох людей в селі Хутори Каврайські, коли біль та судоми відпускали, то він говорив, що нікого не вбивав, ні до яких злочинів не причетний.

Потім знову увімкнули декілька разів електрострум, коли ОСОБА_3 вкотре сказав, що нікого не вбивав, то один з працівників міліції зняв поліетиленовий пакет з голови, а інший надів ОСОБА_3 протигаз та почали впускати в трубу спочатку сигаретний дим, потім під`єднувати шланг до вихлопної труби автомобіля. При включенні електричного струму та від сигаретного і вихлопного диму ОСОБА_3 неодноразово втрачав свідомість.

У черговий раз, коли він прийшов до тями після втрати свідомості, в нього дуже боліла грудна клітка, в області серця пекло, один з працівників зняв з нього протигаз та ОСОБА_3 побачив автомобіль білого кольору, на який він був обпертий. Навпроти ОСОБА_3 стояв співробітник міліції на прізвисько « ОСОБА_9 », так його називали інші, який дав ОСОБА_3 таблетку та води. Два інших міліціонери тримали його під руки, він повернув вліво голову та побачив працівника Золотоніського МРВ ОСОБА_10 та ще одного міліціонера, всі вони були у цивільному. Згодом він дізнався, що поряд з ОСОБА_10 стояв працівник міліції ОСОБА_11 , який був прикомандирований для розкриття злочину в с. Хутори Каврайські.

Після обіду вони повернулись до Золотоніського МРВ та завели ОСОБА_3 в камеру тимчасового тримання, що біля чергової частини МРВ. Після катувань в нього погіршився стан здоров`я та самопочуття, в нього боліло серце, грудна клітка та віднімалися ноги, черговий давав йому таблетки «Валідол». Близько 19 год. 00 хв. 13.12.2008 до нього в кімнату для затриманих привели чоловіка на ім`я ОСОБА_12 , з яким він був знайомий раніше. ОСОБА_12 перебував з ним до 21 год. 00 хв. - 21 год. 30 хв., після чого його забрали оперативники.

Уранці 14.12.2008 ОСОБА_3 черговий (новий) відвів до кабінету слідчої ОСОБА_13 . У кабінеті слідчої вже перебувала адвокат ОСОБА_14 , яка повідомила його, що вона його захисник, якого найняла ОСОБА_15 . ОСОБА_13 повідомила ОСОБА_3 , що він обвинувачується у шахрайстві відносно потерпілого ОСОБА_16 і вже є заява від сина потерпілого, ОСОБА_3 при адвокатові пояснив слідчій ОСОБА_13 , що ніяких шахрайських дій не вчиняв. З Жуковцем він був знайомий, брав в нього в борг грошові кошти та поступово віддавав і ще мав віддати 1 (одну) тисячу гривень. Про те, що Жуковець вбитий, він не знав, ніякі протоколи слідча не складала, а вислухавши ОСОБА_3 , викликала чергового та його відвели в кімнату для затриманих. 14.12.2008 при зустрічі з адвокатом ОСОБА_14 . ОСОБА_3 повідомив їй, що його стан здоров`я погіршився після того як його виводили з МРВ та катували, на що остання сказала, що зареєструємо заяву.

Протягом дня, ОСОБА_3 почував себе дуже погано та черговий викликав йому швидку медичну допомогу о 17.30 год. 14.12.2008. Цього дня ніякі слідчі дії з ОСОБА_3 не проводились. Перед закінченням робочого дня оперативний працівник заводив ОСОБА_3 до кабінету начальника МРВ ОСОБА_8 , який запитав його чи буде він зізнаватися у скоєнні злочину, а саме вбивства, ОСОБА_3 йому відповів, що злочину ніякого не вчиняв, до вбивства не причетний.

15.12.2008 ОСОБА_3 почував себе погано та йому знову викликали швидку (міряли тиск та зробили укол). Після від`їзду ШМД близько 17.30 год. підійшов працівник міліції відвів ОСОБА_3 в кабінет до начальника МРВ ОСОБА_8 . У кабінеті, окрім нього, були присутні ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , «Рижий» та ще 3 особи. ОСОБА_8 надав вказівку своєму заступнику ОСОБА_10 забрати ОСОБА_3 до себе в кабінет та вирішувати, що з ним робити, так як закінчувався строк затримання - 72 год. У кабінеті ОСОБА_10 перебували ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , «Рижий» та ще багато працівників міліції, які заходили та виходили з кабінету, оформлювали якісь документи та погрожували ОСОБА_3 , що він нікуди не вийде. Особисто ОСОБА_10 сказав «що хочеш чи не хочеш, все одно будеш сидіти». Потім ОСОБА_10 вийшов з кабінету та повернувся зі старшиною міліції, який супроводжує конвой, та сказав йому забрати ОСОБА_3 в підвал для оформлення документів. ОСОБА_3 з працівником міліції спустився до підвалу, де був працівник міліції у званні старший лейтенант міліції, який разом із старшиною оформили відповідні документи, в яких ОСОБА_3 відмовився розписуватись, не читаючи їх.

ОСОБА_3 вивели через приміщення КПЗ у двір МРВ, посадили в автомобіль (мікроавтобус) біло-синього кольору, за кермом сидів працівник міліції у форменому одязі, у салоні з ОСОБА_3 сиділи 2 працівники міліції у званні старшина та старший лейтенант, ОСОБА_3 одягли наручники на руки спереду та з двору Золотоніського МРВ його повезли в сторону Черкас. Доїхавши до станції ОСОБА_17 , на мобільний телефон старшини зателефонував ОСОБА_10 та сказав повертатися до МРВ. Повернувшись до Золотоніського МРВ, ОСОБА_3 завели до кабінету ОСОБА_10 . У кабінеті був присутній ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , декілька працівників міліції та адвокат ОСОБА_14 , яка пояснювала всім присутнім, що їх дії є неправомірними, вказувала на поганий стан здоров`я ОСОБА_3 та обставини його затримання, вимагала зареєструвати заяву брата - ОСОБА_18 щодо утримання ОСОБА_3 в приміщенні Золотоніського МРВ.

Начальник та інші працівники намагалися обґрунтувати затримання ОСОБА_3 до ранку 16.12.2008, щоб обрати йому запобіжний захід в суді, незважаючи на те, що закінчився строк затримання на 72 год. Від ОСОБА_3 вимагали написати згоду на утримання його до ранку. Перебуваючи в кабінеті ОСОБА_10 , ОСОБА_3 стало зле, він знепритомнів; прийшовши до тями, побачив біля себе лікарів, адвоката та кілька працівників міліції.

Лікарі ШМД мали намір госпіталізувати ОСОБА_3 , але працівники міліції та начальник МРВ ОСОБА_8 послалися на те, що необхідно оформити деякі документи. ШМД викликалася о 00.33 год 16.12.2008. Адвокат надала ОСОБА_3 підписати зобов`язання щодо явки на 10.00 год. до Золотоніського районного суду для обрання запобіжного заходу, про що адвокат також поручалась. ОСОБА_18 брат ОСОБА_3 на руках виніс його з РВ до авто та відвіз в Черкаську обласну лікарню, де він був обстежений.

16.12.2008 він був обстежений експертом СМЕ. 16.12.2008 він прибув до Золотоніського районного суду, де суддя ОСОБА_19 відмовив слідчому у задоволенні клопотання про обрання міри запобіжного заходу, ОСОБА_20 стало зле та йому викликали ШМД. Після надання медичної допомоги, брат відвіз ОСОБА_3 додому.

17.12.2008 він звернувся до Гельмязівської лікарні в зв`язку з погіршенням стану здоров`я, де йому надали медичну допомогу та направили до Золотоніської районної лікарні, у період з 18 по 25 грудня 2008 року він перебував на стаціонарному лікуванні в Золотоніській ЦРЛ. Під час його перебування в ЦРЛ постійно приїжджали оперативники та тиснули на нього, вимагаючи забрати заяву, подану ним до ВВБ УМВС, та погрожували всім членам сім`ї, що всі через нього постраждають, але казали, що якщо він забере заяву про катування, то його не будуть притягувати до відповідальності за вбивство.

Про постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 20.02.2009 ОСОБА_3 дізнався, коли йому вже було оголошено вирок і він перебував у СІЗО м. Черкаси. Дану постанову він оскаржував до першого заступника прокурора Черкаської області ОСОБА_21 та районного прокурора, але відповіді він не отримував. Указану постанову йому надали співробітники спецчастини СІЗО м. Черкаси під розписку.

До суду з питань неправомірних дій Золотоніського PB УМВС України в Черкаській області звертався під час розгляду кримінальної справи по суті, aлe прокурор ОСОБА_5 заявила, що вона не вбачає необхідності розглядати вказане питання в цьому засіданні, а судова колегія підтримала прокурора і більше до цього питання під час судового розгляду не поверталися. Про катування він говорив у судових дебатах і останньому слові, але це судом не було взято до уваги. При розгляді його касаційної скарги в Верховному Суді України 07.12.2010 він також повідомляв суд про катування, але суд не взяв до уваги його заяву і залишив вирок в силі.

Слідчим зроблено висновок, що факти, викладені ОСОБА_3 щодо застосування до нього працівниками Золотоніського МРВ методів незаконного дізнання та слідства з період з 12.12.2008 по 16.12.2008, не знайшли свого підтвердження та спростовуються наступним.

Так, допитаний в якості свідка заступник начальник Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 показав, що в 2008 році працював на посаді першого заступника начальника Золотоніського МРВ, начальника кримінальної міліції, пам`ятає факт скоєння подвійного вбивства ОСОБА_3 , що мало місце в с. Хутори Каврайські Золотоніського району. При проведенні розшукових заходів по встановленню особи, яка скоїла даний злочин, працівниками СКР МРВ було встановлено, що напередодні потерпілий, прізвище якого він не пам`ятає, дав позику ОСОБА_3 , а останній залишив підроблену золоту печатку-кільце в якості застави. Потерпілий, коли дізнався, що зазначений предмет не золотий, повідомив ОСОБА_3 , тому між ними виник конфлікт, що і спонукало ОСОБА_3 на скоєння вбивства. Всіх подробиць розкриття даного злочину ОСОБА_10 не пам`ятає, але знає, що при проведенні першочергових і подальших опитувань до ОСОБА_3 заходів фізичного, психологічного впливу ОСОБА_10 чи іншими працівниками МРВ не здійснювались. ОСОБА_3 від показів відмовлявся та у скоєному не зізнавався, тому вони працювали на виявлення, встановлення свідків скоєного та знаходження речових доказів.

Допитаний в якості свідка працівник колишнього Золотоніського МРВ ОСОБА_22 показав, що в кінці 2008 року, чіткої дати не пам`ятає, в с. Хутори-Каврайські Золотоніського району було скоєно подвійне вбивство. Розкриттям даного злочину займалися майже всі працівники Золотоніського МРВ УМВС. У скоєнні даного злочину підозрювався ОСОБА_3 , житель с. Гельмязів Золотоніського району, згідно постанови міськрайонного суду був проведений обшук в його домоволодінні та виїмка його автомобіля. У домоволодінні було вилучено особисті речі ОСОБА_3 , а також проведено виїмку його автомобіля. Особисто він з ОСОБА_3 не спілкувався, пояснень від нього не відбирав, в Золотоніський МРВ не доставляв. Всі слідчі дії проводилися в присутності слідчого і понятих.

Допитаний в якості свідка судовий експерт Черкаського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_23 показав, що в 2008 році він працював у Золотоніському МВ УМВС України в Черкаській області на посаді оперуповноваженого карного розшуку. Йому знайомі ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , яких він викликав до Золотоніського МВ з приводу подвійного вбивства в с. Хутора Коврайські, Золотоніського району. На той час, ОСОБА_23 працював по напрямку «Розшук безвісно зниклих, розшукуваних та невідомих трупах».

Допитаний в якості свідка старший інспектор Золотоніський ВП ГУНП ОСОБА_26 показав, що близько 8 років тому він займався розкриттям вбивства ОСОБА_27 та ОСОБА_28 в АДРЕСА_1 , яке мало місце 11.12.2008. Під час розкриття даного злочину ніякого відношення до ОСОБА_29 не мав, не опитував, не доставляв до МВ та взагалі жодного разу не спілкувався.

Також установлено, що Золотоніською міжрайонною прокуратурою проводилась перевірка за фактом перевищення влади працівниками Золотоніського MB УМВС України в Черкаській області при затриманні та проведенні оперативно-слідчих заходів з ОСОБА_3 та по факту примушення ОСОБА_3 та ОСОБА_15 до надання показів. За результатами якої винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи на підставі ст. 97 КПК України (в редакції 1960 року). Як вбачається під час вказаної перевірки, перевірялися аналогічні факти, на які вказує ОСОБА_3 та які містяться в його зверненні від 05.10.2015, на підставі якого було зареєстроване кримінальне провадження № 0000153.

Вищезазначена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи в судовому порядку не оскаржувалась та не скасовувалась.

Допитаний в якості свідка фельдшер КУ «ОЦЕМД та МК ЧОР» ОСОБА_30 зазначив, що обставини виклику 16.12.2008 для надання медичної допомоги Бахмачу у зв`язку з тривалим проміжком часу він не пам`ятає.

Допитаний в якості свідка фельдшер КУ «ОЦЕМД та МК ЧОР» ОСОБА_31 показав, що подію, яка мала місце 13.12.2008, а саме виїзд до приміщення міліції для надання медичної допомоги Бахмачу, він не пам`ятає.

Допитана в якості свідка слідча СВ Золотоніського МРВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_32 показала, що не пам`ятає, які саме слідчі дії з ОСОБА_3 проводились нею та оперативними працівниками Золотоніського МРВ в період з 13.12.2008 по 16.12.2008, у зв`язку з тривалим проміжком часу. ОСОБА_3 визнавальні покази у вчиненні вбивства не надавав. Чи приймала участь в судовому засіданні з приводу обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу, вона не пам`ятає.

Допитаний в якості свідка суддя Золотоніського міськрайонного суду ОСОБА_33 показав, що під час розгляду подання слідчого про обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 приймав участь адвокат ОСОБА_34 . Жодних клопотань про направлення на медичне обстеження підозрюваного ОСОБА_3 та ОСОБА_35 не заявляли. Крім цього, не заявляли жодних клопотань про застосування відносно ОСОБА_3 тиску працівниками міліції. Будь-яких клопотань від жодної із сторін в судовому засіданні про погіршення стану ОСОБА_3 не надходило. Подальша доля Бахмача після засідання йому не відома, чи викликали швидку йому не відомо.

Свідок ОСОБА_14 та ОСОБА_36 відповідно до ст. 63 Конституції України відмовилися надавати покази.

У ході досудового розслідування установлено, що згідно даних Черкаської обласної лікарні 16.12.2008 ОСОБА_3 за медичною допомогою до них не звертався.

Оглядом матеріалів кримінальної справи № за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 190, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, встановлено відсутність документів, які б вказували на проведення слідчих (процесуальних) дій у кримінальній справі з ОСОБА_3 в період з 12.12.2008 по 16.12.2008 (включно) та документів щодо надання ОСОБА_3 визнавальних показань про вчинення ним злочинів.

Вироком Апеляційного суду Черкаської області від 25.05.2010 ОСОБА_3 засуджено до довічного позбавлення волі. Як вбачається із змісту вироку колегією суддів враховано «що обставини, про які заявляв ОСОБА_3 з приводу застосування тортур, не вплинули на його позицію та показання, так як він протягом досудового та судового слідства їх не міняв».

Допитаний в якості свідка черговий Золотоніського МРВ ОСОБА_37 (який перебував на чергуванні 13.12.2008) показав, що в зв`язку з тим, що пройшов тривалий проміжок часу, він не пам`ятає чи були тілесні ушкодження у ОСОБА_3 станом на 13.08.2008. Хто був помічником чергового Золотоніського МРВ 13.08.2008, чи викликалась ОСОБА_3 швидка медична допомога до міліції того ж дня, він також не пам`ятає.

Відповідно до інформації Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області, прізвища, імена, по-батькові, займані посади працівників СКР, слідчих та чергової частини Золотоніського MB УМВС України в Черкаській області, які в період з 12.12.2008 по 16.12.2008 перебували на добовому чергуванні, зазначені у Книзі наказів «Про застування оперативної групи на добове чергування», інв. №2352 та Книзі нарядів Золотоніського MB УМВС, інв. №2394, надати немає можливості, так як останні згідно Журналу обліку журналів та закінчених провадженням справ, інв. № 48 знищені актом про відбирання на знищення справ та журналів Золотоніського MB УМВС №621-13 р., в зв`язку із закінченням термінів зберігання та відповідно до наказу МВС України від 04.06.2002 №519.

Наказом МВС України від 28.04.2009 № 181 «Про організацію діяльності чергових частин органів і підрозділів внутрішніх справ України, направленої на захист інтересів суспільства і держави від протиправних посягань» передбачено ведення книги обліку осіб, які доставлені до чергової частини, в якій реєструється доставлення правопорушника, але остання згідно Журналу обліку журналів та закінчених провадженням справ, інв. № 48 знищена актом про відбирання на знищення справ та журналів Золотоніського MB УМВС №11681-15 р., в зв`язку із закінченням термінів зберігання та відповідно до наказу МВС України від 04.06.2002 №519.

У Золотоніському відділі поліції відсутня інформація щодо повного списку працівників Золотоніського MB УМВС України в Черкаській області, які працювали в період з 12.12.2008 по 16.12.2008, у зв`язку з тим, що постійно проводиться обмін працівників та зазначений облік не ведеться, а тому отримати відомості, які б підтвердили чи спростували показання ОСОБА_3 , не має можливості.

Крім того, з метою перевірки показань ОСОБА_3 щодо його перебування в приміщенні Золотоніського MB, за участі ОСОБА_3 та його представника проведено слідчий експеримент, у ході якого ОСОБА_3 підтвердив надані ним раніше показання та показав місця його утримання в міськвідділі. Також ОСОБА_3 в черговий раз наголосив, що його брат ОСОБА_18 може надати показання, які підтвердять наявність у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень після того як його було звільнено з міськвідділу 16.12.2008.

З метою перевірки показань ОСОБА_3 щодо підтвердження наявності у нього тілесних ушкоджень, які виникли за час перебування в приміщенні Золотоніського МРВ та поза його межами, допитано його брата ОСОБА_18 , проте останній відмовився від дачі будь-яких показань, користуючись правом наданим ст. 63 Конституції України.

Разом з тим не виключено факт отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_3 після його звільнення із Золотоніського МРВ 16.12.2008, оскільки не виявлено достатніх доказів нанесення йому тілесних ушкоджень працівниками Золотоніського МВ за період його перебування з 12 по 16 грудня 2008 року в приміщенні МРВ, оскільки допитані у ході досудового розслідування свідки не підтверджують покази ОСОБА_3 щодо спричинення йому тілесних ушкоджень працівниками міліції, а також в їх показах відсутні відомості щодо наявності у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень як під час перебування останнього в Золотоніському МВ, так і після звільнення ОСОБА_3 16.12.2008.

За результатами досудового розслідування винесено постанову про закриття від 28.09.2016, відповідно до якої кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ст. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.11.2016 скасовано вищевказану постанову та зазначено про необхідність допиту в якості потерпілого ОСОБА_3 , допиту судово-медичного експерта, який оглядав ОСОБА_3 , допиту ОСОБА_38 , зазначено про необхідність перевірки ОСОБА_11 , як особу, яка може бути причетна до катувань ОСОБА_3 , та огляду медичної картки ОСОБА_18 .

На виконання ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.11.2016, якою скасовано постанову від 28.09.2016 про закриття кримінального провадження №00000153 виконано наступне:

Допитано в якості потерпілого ОСОБА_3 , вручено останньому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Допитати в якості свідка судово - медичного експерта Черкаського обласного бюро СМЕ ОСОБА_39 , який проводив судово-медичне обстеження ОСОБА_3 16.12.2016, не представилось можливим, так як згідно інформації відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ГУЮ у Черкаській області ОСОБА_40 помер 15.05.2013.

Відповідно до інформації Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області інформація відносно особи на ім`я ОСОБА_38 та інформація з приводу розстановки нарядів колишнього Золотоніського МВ УМВС в Черкаській області не збереглися у зв`язку зі знищенням відповідних журналів.

Разом з тим, згідно довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Черкаській області ОСОБА_38 зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться. Встановити його місцезнаходження не представилось можливим.

З метою допиту ОСОБА_18 в якості свідка направлено постанову про проведення слідчих (розшукових) процесуальних дій на іншій території до прокуратури м. Києва, за місцем проживання ОСОБА_41 , однак на неодноразові виклики слідчим прокуратури м. Києва, ОСОБА_42 не з`явився. На телефонні дзвінки останній також не відповідає, про що складено відповідний рапорт.

Згідно інформації Золотоніської ЦРЛ історія хвороби ОСОБА_3 13.01.2009 вилучена слідчим Золотоніського МРВ УМВС України ОСОБА_43 та не повернута.

Допитана в якості свідка ОСОБА_44 показала, що з 2006 по 2009 роки вона працювала заступником начальника СВ Золотоніського МРВ УМВС України в Черкаській області. У грудні 2008 року входила до слідчо - оперативної групи СУ УМВС України в Черкаській області в кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні вбивства 2 осіб в с. Каврайські Хутори Золотоніського району. Хто був керівником слідчо - оперативної групи, не пам`ятає. Обставин справи вона не пам`ятає в зв`язку з тривалим проміжком часу. З приводу вилучення історії хвороби стаціонарного хворого ОСОБА_3 , 1962 року народження, з Золотоніської ЦРЛ 13.01.2009, вона нічого не пам`ятає, можливо вилучала її за вказівкою старшого групи. З приводу отримання ОСОБА_3 тілесних ушкоджень в період з 12-16.12.2008 їй нічого не відомо. Особа на прізвисько « ОСОБА_9 » їй не відома. Чи здійснювали працівники УМВС України в Черкаській області фізичний та моральний тиск до ОСОБА_3 , їй не відомо.

Допитаний в якості свідка колишній помічник судді Золотоніського міськрайонного суду ОСОБА_33 , ОСОБА_45 повідомив, що йому не відомо, чи викликалась до суду 16.12.2008 швидка медична допомога ОСОБА_3 та він взагалі не пам`ятає, хто такий ОСОБА_3 .

Допитана в якості свідка секретар судового засідання судді Золотоніського міськрайонного суду ОСОБА_33 , ОСОБА_46 надала покази, аналогічні показам ОСОБА_47 .

Встановлено особу працівника відділення ШМД Золотоніської ЦРЛ ОСОБА_48 , який в грудні 2008 року надавав медичну допомогу ОСОБА_3 в Золотоніському МРВ, однак допитати ОСОБА_48 не представилось можливим, так як останній помер 13.03.2016.

Допитаний в якості свідка колишній старший слідчий в особливо - важливих справах -криміналіст СУ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_49 показав, що в грудні 2008 році очолював слідчо-оперативну групу СУ УМВС України в Черкаській області в кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні вбивства 2 осіб в Золотоніському районі. Обставин справи він не пам`ятає в зв`язку з тривалим проміжком часу. Однак дана справа була в нього вилучена та передана для проведення досудового розслідування до СВ прокуратури Черкаської області.

Всі слідчі дії він проводив з неухильним дотриманням вимог чинного на той час законодавства. Ніякі незаконні методи дізнання та досудового слідства ним не застосовувалися та не могли застосовуватися. З приводу обставин отримання ОСОБА_3 тілесних ушкоджень в період 12-16.12.2008 йому нічого не відомо. Особи на прізвисько « ОСОБА_9 » він не пам`ятає. Чи здійснювали працівники УМВС України в Черкаській області фізичний та моральний тиск відносно ОСОБА_3 , йому відомо.

Допитаний в якості свідка колишній начальник ОПВ УКР УМВС України в Черкаській області ОСОБА_11 показав, що в грудні 2008 року він за вказівкою керівництва виїхав до Золотоніського району Черкаської області з метою розкриття вбивств двох осіб, у скоєнні якого підозрювався ОСОБА_3 . Всі слідчі дії він проводив з неухильним дотриманням вимог чинного на той час законодавства. Ніякі незаконні методи дізнання та досудового слідства ним не застосовувались. Слідчих дій з ОСОБА_3 він не проводив.

Встановлено та допитано в якості свідка лікаря неврологічного відділення Золотоніської ЦРЛ ОСОБА_50 , яка в період з 18.12.2008 - по 26.12.2008 лікувала ОСОБА_3 . ОСОБА_50 показала, що не пам`ятає ОСОБА_3 та обставин його лікування.

За результатами досудового розслідування винесено постанову від 29.12.2016, якою кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ст. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.02.2017 скасовано вищевказану постанову та зазначено, що не встановлено особу на прізвисько « ОСОБА_9 », причетну до вивезення з приміщення відділу міліції та катування ОСОБА_3 , не встановлено співробітників УМВС, які були відкомандировані до Золотоніського MB УМВС для розкриття вбивства в с. Каврайські Хутори, яке сталося 11.12.2008.

На виконання вказаної ухвали з метою встановлення особи на прізвисько « ОСОБА_9 » направлено запит на адресу ГУНП в Черкаській області щодо переліку працівників, які працювали в ОСОБА_51 в період з 12.12.2008 по 16.12.2008, та співробітників УМВС, які були відкомандировані до Золотоніського MB УМВС для розкриття вбивства в с. Каврайські Хутори. На вказаний запит надійшла відповідь, що ліквідаційна комісія УМВС України в Черкаській області не володіє інформацією з приводу осіб, які працювали в Золотоніському MB УМВС в період з 12.12.2008 по 16.12.2008, а також про працівників, які були прикомандировані до Золотоніського MB у вказаний період.

У зв`язку з відсутністю у ГУНП в Черкаській області та ліквідаційній комісії УМВС України інформації щодо осіб, які працювали в Золотоніському МРВ УМВС в період з 12.12.2008 по 16.12.2008 та були прикомандировані, встановити даних осіб та особу на прізвисько « ОСОБА_9 » на даний час немає можливості.

Проаналізувавши копії медичних документів ОСОБА_3 , встановлено, що останній перебував на амбулаторному лікуванні в період з 18.12.2008 по 25.12.2008.

За результатами досудового розслідування винесено постанову від 28.04.2017 про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ст. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.06.2017 скасовано вищевказану постанову та зазначено, що не витребувані медичні документи, а саме медична картка стаціонарного хворого неврологічного відділення ОСОБА_3 , не призначено проведення судово-медичної експертизи щодо встановлення тяжкості спричинених тілесних ушкоджень останньому, не встановлено співробітника міліції на ім`я « ОСОБА_9 », про якого вказує потерпілий як про причетного до катувань.

На виконання ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.06.2017, якою скасовано постанову від 28.04.2017 про закриття кримінального провадження №0000153, виконано наступне.

Проведено судово-медичну експертизу щодо тяжкості спричинених тілесних ушкоджень ОСОБА_3 на підставі медичної карти № 12091 стаціонарного хворого останнього. Згідно висновку судово-медичного експерта у ОСОБА_3 мали місце ушкодження: забій з набряком та крововиливом м`яких тканин правого променево-зап`ясного суглобу, садна м`яких тканин обох гомілково-ступеневих суглобів. Забій з набряком та крововиливом м`яких тканин правого променево-зап`ясного суглобу міг виникнути від дії тупого (тупих) предмета (предметів). Садна обох гомілково-ступеневих суглобів могли виникнути як від дії тупого (тупих) предмета (предметів), так і від дії електричного струму. Вказані тілесні ушкодження та їх наслідки відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

З метою встановлення особи на прізвисько « ОСОБА_9 » було направлено доручення щодо встановлення даної особи до Черкаського управління ДВБ НП України, за результатами виконання доручення встановлено, що можливо « ОСОБА_9 » являється працівник СКП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_52 , який станом на 12.12.2008 працював на посаді оперуповноваженого карного розшуку Золотоніського МРВ УМВС України в Черкаській області.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_52 показав, що в грудні 2008 року він переводився з посади інспектора патрульної служби на посаду ДІМ Золотоніського МВ УМВС в Черкаській області, станом на грудень 2008 року він працював 3 місяці в Золотоніському МВ. В грудні 2008 року Золотоніським МВ розслідувалась кримінальна справа за фактом вбивства 2 осіб в с. Каврайські Хутори в Золотоніському районі. У подальшому йому стало відомо, що за підозрою у вчиненні вказаних злочинів був затриманий ОСОБА_3 , ОСОБА_52 вперше його побачив в Золотоніській ЦРЛ в спец палаті, де проходять лікування затримані чи взяті під варту особи, а саме він разом з іншими двома особами, яких не пам`ятає, в складі конвою, який здійснював охорону ОСОБА_3 в даній палаті з 08 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. дату не пам`ятає. З приводу нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 працівниками ОСОБА_53 , йому нічого не відомо. З приводу того чи відома йому особа на прізвисько « ОСОБА_9 », він повідомив, що можливо його так називають співробітники Золотоніського ВП.

За результатами досудового розслідування винесено постанову від 27.12.2017 про закриття кримінального провадження па підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.02.2018 скасовано вищевказану постанову та зазначено про необхідність проведення допиту в якості свідків ОСОБА_54 та здійснити перевірку відомостей про вхідний дзвінок на мобільний телефон ОСОБА_10 , а також допиту свідка ОСОБА_18 .

Відповідно до інформації отриманої в ході тимчасового доступу встановлено, що в інформаційних системах ПрАТ „Київстар за період з 13.12.2008 по 17.12.2008 інформація про дзвінки абонента ОСОБА_10 відсутня у зв`язку зі спливом терміну зберігання такої інформації, яка становить 3 роки.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_55 показав, що з березня по червень 2010 року працював на посаді начальника відділу СВБ ГУБОЗ МВС України в Черкаській області. Обставин звернення ОСОБА_3 до ВВБ в Черкаській області СВБ ГУБОЗ МВС України він не пам`ятає, самого ОСОБА_3 він не пам`ятає, з приводу здійснення на ОСОБА_3 фізичного чи морального тиску йому також нічого не відомо.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_56 показав, що в грудні 2008 року він перебував на посаді заступника начальника штабу-начальника чергової частини Золотоніського MB УМВС України в Черкаській області. Громадянина ОСОБА_3 він не пам`ятає, також він не пам`ятає чи затримувалась така особа.

Допитаний свідок ОСОБА_57 надав аналогічні пояснення.

За результатами досудового розслідування винесено постанову від 24.04.2019 про закриття кримінального провадження па підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.07.2019 скасовано вищевказану постанову та зазначено про передчасність прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

13.11.2019 відповідно до постанови про передачу кримінального провадження до Державного бюро розслідувань підслідність кримінального провадження № 0000153 визначена за територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м. Києві.

У порядку ст. 93 КПК України з КНП «Черкаська обласна лікарня ЧОР» отримано відомості, відповідно до яких ОСОБА_3 на стаціонарному лікуванні у КНП «Черкаська обласна лікарня ЧОР» в період з 16.12.2008 по теперішній час не перебував та за медичною допомогою до приймального відділення не звертався.

У порядку ст. 93 КПК України з КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» отримані копії направлення, на підставі якого проведено судово-медичне обстеження, та копії медичних документів на ОСОБА_3 .

У порядку ст. 93 КПК України з Управління охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації отримано відомості, відповідно до яких ОСОБА_3 перебував у неврологічному відділенні комунального некомерційного підприємства «Золотоніська багатопрофільна лікарня» у період з 18.12.2008 по 26.12.2008.

Допитаний свідок ОСОБА_8 , який займав посаду начальника Золотоніського МВ УМВС України в Черкаській області, показав, що факти застосування незаконних методів слідства працівниками міліції щодо ОСОБА_18 йому не відомі, свідком таких подій він не був, видимих тілесних ушкоджень не бачив.

Ураховуючи, що ОСОБА_3 раніше вчиняв тяжкі злочини та мав судимості, він всіляко намагався симулювати захворювання, у зв`язку із чим йому викликали швидку допомогу, але ніяких захворювань медичними працівниками виявлено не було.

Він не пам`ятає, щоб заступником начальника УМВС України в Черкаській області ОСОБА_58 надавалися незаконні вказівки та взагалі не пам`ятає чи приїздив ОСОБА_59 до Золотоніського МВ.

Відповідно від протоколу огляду від 04.05.2020, оглядом матеріалів судової справи №1-11/10 за заявою адвоката ОСОБА_4 встановлено, що документи щодо перебування ОСОБА_3 у приміщенні Золотоніського МВ УМВС України в Черкаській області в період з 12.12.2008 по 16.12.2008 відсутні.

Допитаний експерт ОСОБА_60 показав, що висновок експерта №02-01/1883 у кримінальному провадженні №0000153 по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 складено на підставі проведеного лікарем-судмедекспертом ОСОБА_61 . огляду ОСОБА_3 та наданої на експертизу медкарти стаціонарного хворого №12091 з неврологічного відділення Золотоніської ЦРЛ. В попередньо вказаному акті лікаря ОСОБА_62 не міститься відомостей про вивчення будь-яких меддокументів, пов`язаних з ушкодженнями, виявленими у ОСОБА_3 .

Висновок про можливість виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_3 від дії електричного струму зроблений на підставі огляду ОСОБА_3 та вивчення медичної картки стаціонарного хворого №12091.

Допитаний свідок ОСОБА_21 показав, що в 2008 році він займав посаду заступника прокурора Черкаської області. У цьому ж році на території одного з сіл Золотоніського району Черкаської області було скоєно подвійне вбивство. У зв`язку з резонансом події ОСОБА_21 разом з прокурором області здійснив виїзд на місце. У ході слідства були знайдені сліди крові, знаряддя вчинення злочину та встановлені докази причетності ОСОБА_3 до вчинення вбивств.

У приміщенні Золотоніського МВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_21 бував в силу службової діяльності, можливо був присутній при проведенні допиту ОСОБА_3 та ставив запитання останньому, проте точно цю обставину не пригадує.

Будь-які факти застосування незаконних методів слідства працівниками міліції у 2008 році до ОСОБА_3 з метою надання ним визнавальних показань йому не відомі, про надання ОСОБА_58 вказівок працівникам міліції щодо необхідності отримання визнавальних показань йому нічого не відомо, підозрюваний ОСОБА_3 зі скаргами на незаконні ді працівників правоохоронних органів не звертався.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_59 показав, що у 2008 році на лінію «102» надійшло повідомлення до Золотоніського МВ УМВС України в Черкаській області про вбивство двох осіб та підпал домоволодіння у одному сіл Золотоніського району Черкаської області. У наступному вказане повідомлення було направлено до УМВС України в Черкаській області. На той час ОСОБА_59 перебував на посаді першого заступника начальника УМВС в Черкаській області начальник кримінальної міліції. На місце виїхало керівництво Золотоніського МВ, ОСОБА_59 та слідчо-оперативна група УМВС та криміналістична лабораторія.

У ході проведення слідчо-оперативних дій установлено, що до вчинення злочинів причетний ОСОБА_3 . Наскільки ОСОБА_59 відомо, ОСОБА_3 перебував у приміщенні Золотоніського МВ, однак, яким чином він туди потрапив ОСОБА_3 , не відомо. У приміщенні Золотоніського МВ ОСОБА_59 з ОСОБА_3 не зустрічався, участі у проведенні процесуальних дій за його участі не приймав. Про обставини перебування ОСОБА_3 у приміщенні Золотоніського МВ йому нічого не відомо.

Будь-які факти застосування незаконних методів слідства працівників міліції до ОСОБА_3 йому не відомі. Вказівки працівникам міліції щодо отримання визнавальних показань у ОСОБА_3 він не надавав.

Чи відряджалися працівники з інших підрозділів міліції до Золотоніського МВ УМВС для розкриття злочинів у зв`язку із вбивством 2 осіб у АДРЕСА_1 у 2008 році, ОСОБА_59 не пам`ятає.

Допитаний потерпілий ОСОБА_3 показав, що після подання заяви ОСОБА_18 та ОСОБА_15 до відділу внутрішньої безпеки про спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень на цих осіб почали здійснювати тиск особи, які представлялися працівниками міліції та прокуратури, які погрожували фізичною розправою та вимагали забрати зазначену заяву з відділу внутрішньої безпеки.

Зі слів ОСОБА_18 та інших родичів, ОСОБА_3 стало відомо, що його брата неодноразово били та примушували забрати заяву, саме тому ОСОБА_18 та ОСОБА_15 відмовляються надавати покази, чому покази не надає адвокат ОСОБА_63 , ОСОБА_3 невідомо.

На думку ОСОБА_3 , медичні документи щодо його звернення до Черкаської обласної лікарні були знищенні, саме тому відповідно до інформації наданої вказаним закладом ОСОБА_3 16.12.2008 за медичною допомогою не звертався.

Вивозили в ліс ОСОБА_3 п`ять працівників міліції ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , особа на прізвисько « ОСОБА_9 », працівник міліції Філь (який його не бив) та водій автомобіля, як вважає ОСОБА_3 особа на прізвище ОСОБА_66 син начальника Золотоніського МВ. Фізичну силу та незаконні методи слідства і дізнання застосовували чотири особи, трьох з яких ОСОБА_3 зможе впізнати, за якими ознаками він говорити не захотів.

Відповідно до протоколу огляду матеріалів кримінального провадження №0000153 від 07.05.2020 встановлено, що в протоколах допитів підозрюваного ОСОБА_3 від 13.08.2008 та 23.12.2008 та протоколах допитів обвинуваченого ОСОБА_3 від 17.01.2009 та 23.05.2009 відомості щодо застосування відносно нього працівниками міліції незаконних методів слідства відсутні.

Окрім цього, оглядом встановлено, що оперативно-розшукові заходи у кримінальній справі № проводили працівники Золотоніського МВ УМВС України в Черкаській області, зокрема ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_10 .

Допитаний свідок ОСОБА_85 показав, що станом на травень 2009 року він перебував на посаді начальника відділу прокуратури Черкаської області.

У 2009 році проводив досудове розслідування у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_3 в умисному вбивстві, яке мало місце у с. Коврайські Хутори Золотоніського району Черкаської області, та вчиненні інших злочинів.

З приводу фактів можливого застосування незаконних методів слідства працівниками міліції до ОСОБА_3 з метою надання ним визнавальних показань у вбивстві та заяв ОСОБА_3 нічого пояснити не може, у зв`язку із спливом значного проміжку часу.

Допитаний свідок ОСОБА_86 показав, що у 2009 році перебував на посаді слідчого в особливо важливих справах прокуратури Черкаської області.

Будь-які відомості з приводу можливих неправомірних дій працівників міліції до ОСОБА_3 . ОСОБА_87 не відомі. ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому злочині щодо вбивства двох осіб протягом всього досудового розслідування не визнавав.

Чи були звернення у період розслідування ним кримінальної справи з приводу застосування до ОСОБА_3 працівниками міліції психологічного чи фізичного тиску з метою надання ним визнавальних показань щодо вбивства осіб, ОСОБА_86 не пам`ятає.

З приводу фактів, наведених у постанові про виділення матеріалів начальника відділу ОСОБА_88 від 25.05.2009, щодо клопотання ОСОБА_3 про виключення зі складу групи першого заступника начальника Золотоніського МВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_10 оскільки він причетний до неправомірних дій (катування), ОСОБА_86 нічого пояснити не може, оскільки вони йому не відомі.

Допитаний свідок ОСОБА_89 показав, що у 2008 році він працював на різних керівних посадах в УКР Черкаської області. Приблизно на початку грудня 2008 року було отримано інформацію про те, що працівниками Золотоніського РВ УМВС був затриманий за підозрою у вбивстві гр. ОСОБА_3 .

Після цього з метою надання допомоги в розкритті вказаного злочину ОСОБА_89 разом ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 виїхали на місце події до Золотоніського району.

По приїзду на місце було зібрано доказову базу причетності ОСОБА_3 до вчинення подвійного вбивства. Всі процесуальні дії та слідчі експерименти з затриманим на той час ОСОБА_3 проводилися лише за участю за понятих та експертів. Будь-яких заходів фізичного чи психологічного впливу до ОСОБА_3 застосовано не було.

На думку ОСОБА_93 , скарги на неправомірні дії працівників міліції ОСОБА_3 свідчать лише про те, що останній намагається уникнути законного покарання за вчинений злочин.

Допитаний свідок ОСОБА_94 зазначив, що в 2008 році він працював на посаді оперуповноваженого УКР в Черкаській області та надав покази аналогічні показам ОСОБА_95 .

Допитаний свідок ОСОБА_82 показав, що 12.12.2008 він перебував на посаді старшого дільничного інспектора міліції СДІМ Золотоніського МРВ УМВС України в Черкаській області. Цього ж числа приймав участь у подвірному обході по факту вбивства, яке сталося в АДРЕСА_1 . З особою на прізвище Бахмач ОСОБА_82 ніколи не спілкувався.

Допитаний свідок ОСОБА_72 показав, що перебуває на посаді начальника СРПЛ №2 Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області, окрім цього ОСОБА_72 повідомив, що здійснював конвоювання ОСОБА_3 до слідчого ізолятора у м. Черкаси, більше по даному факту він повідомити нічого не може у зв`язку із тривалим часом, який пройшов після цих подій.

Допитаний свідок ОСОБА_96 показав, що станом на 12.12.2008 він працював в Золотоніському МВ УМВС України в Черкаській області на посаді старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку, ОСОБА_3 підозрювався та був затриманий за вбивство двох чоловіків у с. Хутори-Каврайські Золотоніського району. ОСОБА_96 приймав участь у розкритті вказаного злочину, проте подробиць даних обставин він не пам`ятає.

Допитаний свідок ОСОБА_97 показав, що в грудні 2008 року він перебував на посаді заступника начальника Золотоніського МВ начальника слідчого відділу, ОСОБА_3 підозрювався у вбивстві двох осіб та був затриманий і в подальшому був засуджений до довічного позбавлення волі, інших обставин ОСОБА_97 не пам`ятає.

Допитаний свідок ОСОБА_81 показав, що в 2008 році він перебував на посаді дільничного інспектора міліції Золотоніського РВ, при цьому він пам`ятає, що відбулося вбивство двох осіб в с. Хутори Каврайські Золотоніського району, в якому підозрювався ОСОБА_3 . ОСОБА_81 та ще один працівник міліції здійснювали подвірний обхід громадян з метою встановлення очевидців злочину. У подальшому слідством було встановлено, що дане вбивство було скоєне ОСОБА_3 . Більше по даному факту ОСОБА_81 нічого не пам`ятає.

Допитаний свідок ОСОБА_98 показав, що в 2008 році він проходив службу в ОВС на посаді старшого оперуповноваженого в ОВС УМВС України в Черкаській області. У грудні 2008 року він, разом з іншими працівниками ВКР УМВС, був направлений керівництвом УМВС для розкриття вбивства двох осіб чоловічої статі, що мало місце в АДРЕСА_1 . У ході проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено, що дані злочини скоїв ОСОБА_3 , житель с. Гельмязі Золотоніського району. Його вину було доведено виявленими в законному порядку речовими доказами та показами свідків. Під час проведення оперативно-розшукових заходів ніяких заходів фізичного чи психологічного тиску на підозрюваного ОСОБА_3 не було.

Допитаний свідок ОСОБА_83 показав, що з 12.12.2008 по 16.12.2016 працював на посаді дільничного інспектора та надав покази, аналогічні показам ОСОБА_99 .

У підсумках висновку комісійної судово-медичної експертизи №260/20 від 09.03.2021 зазначене наступне - відповідно до «Акта судово-медичного дослідження» №1853 від 16.12.2008 при обстеженні ОСОБА_3 судово-медичним експертом Черкаського обласного бюро судово-медичної експертизи описано «…на зовнішній поверхні правого променево-зап`ястного суглобу крововилив жовто-зеленого кольору 6х3,5см з набряком м`яких тканин, болючим при пальпації. На передніх поверхнях обох гомілково-ступневих суглобів багаточисельні ділянки шкіри різноманітної форми, покриті кірочками темно-червоного кольору, зліва на площі 2,5х2см, справа на площі 1,5х2,5 см кількість підрахувати неможливо. М`які тканини цих ділянок з набряком, болючі при пальпації…».

Як вбачається з медичної карти стаціонарного хворого №12091, ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Золотоніської ЦРЛ з 18.12. до 16.12.2008 з діагнозом «Наслідки електротравми у вигляді синдрому, метаболічної полінейропатії, більше вираженої в ногах, астено-невротичний синдром, гострий попереково-крижовий радикуліт, виражені вертебростатичні та вертебродинамічні порушення, міокардіотинчний кардіосклероз, блокада передньо-верхньої гілки пучка Гіса…». При огляді ОСОБА_3 в день надходження до лікарні було відмічено: «…В області гомілково-ступеневих суглобів по передній лінії мілкі садна (можливо мітки від струму)…».

Крововилив в ділянці правого променево-зап`ясткового суглобу розміром «6х3,5см» виник від дії тупого предмета, можливо від тиснення чи удару в указану ділянку. Таке ушкодження не є характерним для утворення від дії наручників чи від дії електричного струму і не могло виникнути за обставин, на які вказує ОСОБА_3 під час слідчого експерименту від 20.02.2019 («…на зап`ястя поклали мокру ганчірку та нову одягли наручники на руки ззаду, після цього його положили на землю, зв`язали тросом ноги, трос запустили через наручники та закріпили руки з ногами, тобто зробили «ласточку», закотили колоші штанів та змочили водою ноги та стали вмикати двигун авто та відразу він відчув сильний біль та судоми. При цьому йому наносили удари по голові…»).

Слід зауважити, що вид ушкоджень на передніх поверхнях «…гомілково-ступеневих суглобів…» при обстеженні ОСОБА_3 . лікарем судово-медичним експертом не визначений вказано лише на «…ділянки шкіри … покриті кірочками темно-червоного кольору…», проте конкретно не встановлено, чи мали місце в зазначених ділянках садна, рани, опіки тощо). Якщо ж прийняти до уваги запис у медичні карті стаціонарного хворого про те, що в ділянках «…гомілково-ступневих суглобів…» є «…мілкі садна…», то такого виду ушкодження могли виникнути як від дій гострого предмета (подряпини), від дій тупого (-их) предмета (-ів) за механізмом тертя, (ковзання), так і не виключено, внаслідок «стикання з токонесущим провідником (електромітки)…» за обставин, на які вказує ОСОБА_3 під час проведення судово-медичного обстеження («…прикладали оголені провода з електричним струмом до обох гомілково-ступневих суглобів…»). Оскільки ні в «Акті судово-медичного дослідження» №1853 від 16.12.2008, ні в медичній карті стаціонарного хворого №12091 конкретна форма та розміри самих кірочок не вказана, то більш конкретно встановити механізм утворення ушкоджень на передніх поверхнях «…гомілково-ступневих суглобів…» за наявними даними неможливо.

Полінейропатія є захворюванням з ураженням периферичної нервової системи, та проявляється переважно в кінцівках больовим синдромом, порушеннями чутливості, руховими розладами, ослабленням м`язового тонусу тощо. Серед найбільш вагомих причин розвитку захворювання виділяють інтоксикації, запальні процеси в організмі людини, порушення обміну речовин, ендокринні захворювання, генетичні захворювання. Не виключається можливість розвитку таких порушень внаслідок дії електричного струму.

У даному випадку, як вбачається з медичної карти стаціонарного хворого №12091, електроміографія ОСОБА_3 не виконувалась. За відсутності такого дослідження діагноз встановлений ОСОБА_3 щодо наявності у нього «…синдрому метаболічної полінейропатії…» не можна вважати обґрунтованим і з огляду на це при визначення наявності та характеру тілесних ушкоджень до уваги не приймається.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження є відомості про виклики швидкої медичної допомоги до РОВД та встановлення ОСОБА_3 15.12.08 та 16.12.08 діагнозу «Ситуационный невроз». Слід зазначити, що клінічні дані, які б об`єктивно підтвердили наявність ситуаційного неврозу, в зазначеному документі не наведені. Отже цей діагноз є непідтвердженим об`єктивними даними і при встановленні наявності та характеру тілесних ушкоджень до уваги не приймається.

Всі ушкодження у ОСОБА_3 «…знаходяться… у місцях доступних для самоспричинення…».

Вирішити питання «…Чи міг ОСОБА_3 сам собі спричинити вищевказані тілесні ушкодження побутовими електричними приладами, або оголеними проводами під`єднаними до мережі живлення напругою 220-240 вольт…», судово-медична експертна комісія можливості не має.

Переохолодження не призводить до виникнення ушкоджень такого характеру, які описані в ділянках правого променево-зап`ясткового суглобу та обох «гомілково-ступневих» суглобів».

За результатами досудового розслідування винесено постанову про закриття від 02.03.2022, відповідно до якої кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ст. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.10.2022 скасовано вищевказану постанову та зазначено, що органом досудового розслідування не застосовано всіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування та передчасно прийнято рішення про закриття кримінального провадження, при цьому не зазначено про необхідність проведення будь-яких конкретних процесуальних дій.

У порядку ст. 93 КПК України витребувано відомості з Черкаського обласного центру з гідрометеорології щодо кліматичних показників у період з 12.12.2008 по 16.12.2008 на території м. Золотоноша та Золотоніського району.

Відповідно до листа Черкаського обласного центру з гідрометеорології №9923-03/08/203 від 24.08.2023 у період 12-16 грудня 2008 року на Черкащині похолодало. Спостерігалася морозна та без істотних опадів погода. Середня добова температура знизилася з 1°С морозу до 5°С морозу. Мінімальна температура вночі становила 3-6°С морозу, денний максимум не перевищував 0-4°С морозу. Грунт промерз на глибину 2-7 см.

У порядку ст. 93 КПК України витребувано з Головного управління Національної поліції в Черкаській області аудіо-, відеозаписи камер зовнішнього, внутрішнього відеоспостереження за період з 10.12.2008 по 20.12.2008, розташованих на території Золотоніського МВ УМВС України в Черкаській області.

Відповідно до листа Головного управління Національної поліції в Черкаській області №090/25/02-2023 від 08.09.2023 повідомлено, що надати інформацію про наявність таких камер розташованих на території Золотоніського МВ УМВС України в Черкаській області, а також самі записи не представляється за можливе.

На підставі заяви представника потерпілого ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 27.03.2023 та на виконання ухвали Печерського районного суду м. Києва від 01.05.2023 у справі №757/15961/23-к до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості щодо кримінального провадження №0000826 за ч. 2 ст. 127 КК України за фактом вчинення катування відносно ОСОБА_3 у грудні 2008 року працівниками УМВС України в Черкаській області.

24.05.2023 кримінальні провадження №0000826 та № 0000153 об`єднані в одне кримінальне провадження за номером № 0000153.

У даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялось про підозру.

Відповідно до ч. 2 ст. 365 КК України відповідальність настає за дії передбачені ч. 1 ст. 365 КК України, тобто перевищення влади або службових повноважень, що супроводжувалося а) насильством або погрозою його застосування; б) застосуванням зброї чи спеціальних засобів; в) болісними і таким, що ображає особисту гідність потерпілого, діями.

З об`єктивної сторони злочин передбачений ч. 2 ст. 127 КК України характеризуються: 1) діями спрямованими на заподіянні особі сильного фізичного болю чи морального страждання; 2) наслідками у вигляді заподіяння сильного фізичного болю або фізичного чи морального страждання; 3) причинним зв`язком між вказаними діями і наслідками. При цьому кваліфікуючими ознаками є вчинення злочину повторно або за попередньою змовою групою осіб, або з метою дискримінації, у тому числі з мотивів расової, національної чи релігійної нетерпимості.

Так, покази ОСОБА_3 щодо застосування відносно нього працівниками міліції фізичної сили, спричинення йому болю та здійснення на нього психологічного тиску підтверджується лише його показами та опосередковано висновком судово-медичної експертизи №02-07/1883 від 31.10.2017, який вказує на наявність у нього тілесних ушкоджень.

При цьому частково спростовується висновком комісійної судово-медичної експертизи №260/20 від 09.03.2021, відповідно до якого тілесні ушкодження в ділянці правого променево-запясткового суглобу не є характерним для утворення від дії наручників чи від дії електричного струму і не могло виникнути за обставин, на які вказує ОСОБА_3 під час слідчого експерименту від 20.02.2019.

Окрім цього відповідно до зазначеного висновку ушкодження наявні на передніх поверхнях «…гомілково-ступеневих суглобів…» ОСОБА_3 могли виникнути як від дій гострого предмета, від дій тупого предмета за механізмом тертя, (ковзання), так і не виключено, за обставин, на які вказує ОСОБА_3 під час проведення судово-медичного обстеження. Більш конкретно встановити механізм утворення ушкоджень на передніх поверхнях за наявними даними неможливо.

Тобто експертами не зазначено у ствердній формі, що тілесні ушкодження наявні гомілково-ступеневих суглобах ОСОБА_3 утворилися за обставин, на які вказує останній.

При цьому версія, висловлена ОСОБА_3 , спростовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: висновком службової перевірки від 26.01.2009, матеріалами перевірки проведеної Золотоніською міжрайонною прокуратурою за фактом перевищення влади працівниками Золотоніського MB УМВС України в Черкаській області при затриманні та проведенні оперативно-слідчих заходів з ОСОБА_3 та по факту примушення ОСОБА_3 , ти ОСОБА_15 до надання показів, документами Черкаської обласної лікарні, відповідно до яких 16.12.2008 ОСОБА_3 за медичною допомогою до вказаного закладу не звертався, вищенаведеними допитами свідків, відповідно до яких фізичний та психологічний тиск працівниками міліції на ОСОБА_3 не здійснювався.

Ураховуючи вище викладене, беручи до уваги, слідчий дійшов висновку, що за результатами досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлена відсутність в діянні Золотоніського MB УМВС України в Черкаській області складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 365 КК України, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Слідчий суддя погоджується з такими висновками слідчого.

Так, оцінюючи законність прийнятої слідчим постанови та підстави для закриття кримінального провадження, слідчий суддя виходить з такого.

Частиною 2 статті 9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначені у ч. 1 ст. 91 КПК України. Частиною другою цієї статті КПК передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

За змістом положень ст.ст. 283, 284 КПК України закінчення досудового розслідування це завершальний етап стадії досудового розслідування, у межах якого підбиваються підсумки роботи слідчого, дізнавача і прокурора щодо вирішення завдань кримінального провадження, аналізуються всі зібрані докази та приймається підсумкове рішення у справі на стадії досудового розслідування.

Після виконання вимог ст. 91 КПК України, а саме встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, досудове розслідування визнається закінченим, тобто, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) дій або негласних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, які виникли, не залишилась не перевіреною.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, а прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Як досліджено слідчим суддею у судовому процесі, підстави закриття кримінального провадження неодноразово були предметом судового контролю слідчими суддями.

Так, ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.03.2016 скасовано постанову слідчого від 27.02.2016 про закриття кримінального провадження. Слідчий суддя зазначив, що слідством не встановлено звідки отримані ушкодження у ОСОБА_3 згідно акту судово-медичного обстеження № 1853 від 16.12.2008, не допитано брата ОСОБА_3 ОСОБА_18 та його співмешканку ОСОБА_15 (а.с. 82, том № 1).

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.07.2016 скасовано постанову слідчого від 31.05.2016 про закриття кримінального провадження. Слідчий суддя зазначив, що у ході досудового слідства не перевірено всіх обставин події кримінального правопорушення, про які заявив потерпілий, та не вчинено дій направлених на з`ясування таких обставин, слідчим не надано оцінки обставинам, пов`язаним із наявністю та виникненню у потерпілого тілесних ушкоджень, які встановлені висновком експерту № 1853/20 від 21.01.2009 (а.с.154-155, том № 1).

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 01.11.2016 скасовано постанову слідчого від 28.09.2016 про закриття кримінального провадження. Слідчий суддя зазначив, що у постанові слідчого відсутні висновки з приводу того так де ж, коли і за яких обставин, на думку слідства, ОСОБА_3 отримав виявлені у нього 16.12.2008 судово-медичним експертом тілесні ушкодження. Слідчому необхідно зробити більш якісну копію листа відділення швидкої медичної допомоги Золотоніської ЦРЛ або долучити до справи оригінал, встановити особу ОСОБА_38 та допитати його щодо обставин перебування разом із ОСОБА_3 у райвідділку міліції у грудні 2008 року та наявності у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень. Також слідчим не витребувана та не оглянута медична картка ОСОБА_3 (а.с. 205-207 том № 1).

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.02.2017 скасовано постанову слідчого від 29.12.2016 про закриття кримінального провадження. Слідчий суддя зазначив, що слідчим не встановлено особу на прізвисько « ОСОБА_9 », причетну до вивезення з приміщення відділу міліції та катування ОСОБА_3 ; не встановлено співробітників УМВС, які були відкомандировані до Золотоніського МВ УМВС для розкриття вбивства в с. Каврайські Хутори, яке сталося 11.12.2008 (а.с. 4, том № 2).

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.06.2017 скасовано постанову слідчого від 28.04.2017 про закриття кримінального провадження. Слідчий суддя зазначив, що не витребувана медична картка стаціонарного хворого неврологічного відділення ОСОБА_3 , не призначено проведення судово-медичної експертизи щодо встановлення тяжкості спричинення тілесних ушкоджень останньому, не встановлено співробітника міліції на ім`я « ОСОБА_9 », про яких вказує потерпілий як причетного до катувань (а.с. 45-46, том № 2).

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.02.2018 скасовано постанову слідчого від 27.12.2017 про закриття кримінального провадження. Слідчий суддя зазначив, що слідчим не надано належної оцінки обставинам, пов`язаним із наявністю виникнення у потерпілого тілесних ушкоджень, які встановлені висновком експерта № 1853 від 21.01.2009. Необхідно проаналізувати за часовим графіком моменти звільнення з-під варти, прибуття до лікаря для проведення медичного огляду, а також момент виникнення таких тілесних ушкоджень згідно експертного висновку. Слід звернути увагу на те, що ОСОБА_55 не допитувався по обставинам, що стало підставою видачі направлення на обстеження. Також необхідно допитати свідка ОСОБА_18 , необхідно перевірити відомості про вхідний дзвінок на мобільний телефон ОСОБА_10 15.12.2008, що дасть змогу перевірити достовірність пояснень потерпілого (а.с. 3-4 том № 3).

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29.11.2018 скасовано постанову слідчого від 31.08.2018 про закриття кримінального провадження. Слідчий суддя зазначив, що слідчим виконана ухвала слідчого судді від 21.06.2017, однак слідчим при проведенні досудового розслідування не встановлено причини походження отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_3 та осіб, які могли б спричинити йому вищезазначені тілесні ушкодження. Також слідчим не встановлено співробітників УМВС, які були відкомандировані до Золотоніського МВ УМВС для розкриття вбивства в с. Каврайські Хутори, яке сталося 11.12.2008 (а.с. 3-5 том № 4).

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 09.07.2019 скасовано постанову слідчого від 24.04.2019 про закриття кримінального провадження. Слідчий суддя зазначив, що органом досудового розслідування не застосовано всіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування (а.с. 59-61 том № 4).

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.10.2022 скасовано постанову слідчого від 02.03.2022 про закриття кримінального провадження. Слідчий суддя зазначив, що органом досудового розслідування не застосовано всіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування (а.с. 94-96 том № 5).

Слідчий суддя зазначає, що протягом проведення досудового розслідування слідчим в повній мірі вказівки слідчих суддів враховані, що знайшло своє відображення в оскаржуваній постанові слідчого від 15.08.2024 та підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0000153 від 05.01.2016 (томи №№ 1-5).

Щодо доводів скаржник про те, що його ніхто не допитував в якості потерпілого, слідчий суддя зазначає, що це спростовується матеріалами кримінального провадження, а саме протоколом допиту від 19.02.2016 (а.с. 20, том № 1), протоколом допиту від 03.12.2016 (а.с. 211, том № 1), протоколом допиту від 05.05.2020 (а.с. 122-124 том № 4).

У матеріалах кримінального провадження міститься клопотання представника потерпілого від 23.01.2023, в якому вона просила змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000153 від 05.01.2016 за ч. 2 ст. 365 КК України на ч. 3 ст. 127 КК України катування (а.с. 110-113 том № 5).

Постановою слідчого від 26.01.2023 у задоволенні клопотання відмовлено у зв`язку з тим, що відомості, відповідно до яких працівники поліції застосовували відносно ОСОБА_3 . фізичну силу наведені лише самим потерпілим ОСОБА_3 та спростовуються показами свідків про кримінальному провадженню та іншими матеріалами досудового розслідування (а.с. 116-117 том № 5).

Указана постанова ані потерпілим, ані його представником до слідчого судді не оскаржувалась.

Натомість, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 27.03.2023.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.05.2023 у справі № 757/15961/23-к зобов`язано уповноважених осіб Офісу Генерального прокурора виконати вимоги ст. 214 КПК України за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 27.03.2023 (а.с. 143-144 том № 5).

На виконання ухвали суду внесені відомості до ЄРДР за № 0000826 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України.

Постановою Черкаської обласної прокуратури від 24.05.2023 матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0000826 та № 0000153 об`єднані в одне провадження.

Як вбачається з заяви ОСОБА_3 від 27.03.2023 про вчинення злочину, в ній викладені аналогічні обставини, зазначені у заяві від 05.10.2015 (а.с. 139-141 том № 5, а.с. 11-14 том № 1), а отже слідчий суддя погоджується з доводами прокурора щодо недоцільності повторного допиту потерпілого ОСОБА_3 з тих самим обставин, які ним були вказані під час попередніх допитів.

Слідчий суддя також зазначає, що свідок ОСОБА_18 відмовився від дачі показань, що вбачається з протоколу допиту свідка від 26.03.2019 (а.с. 21-25, том № 4).

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим розглядались клопотання як потерпілого, так і його представника та надавались відповіді в установленому чинним КПК України порядку, що спростовує доводи скаржника про те, що він позбавлений права оскаржити дії/бездіяльність слідчого.

Постановою слідчого від 26.01.2023 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 21.12.2022 в частині проведення впізнання працівників поліції та зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення з ч. 2 ст. 365 КК України на ч. 2 ст. 127 КК України відмовлено.

Указана постанова ані потерпілим, ані його представником до слідчого судді не оскаржувалась.

Неознайомлення потерпілого з матеріалами кримінального провадження не впливає на повноту досудового розслідування, оскільки не є слідчою (розшуковою) дією, а є лише процедурним питанням, а тому не може бути підставою для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя також зазначає, що чинний Кримінальний процесуальний кодекс України не містить обов`язку проводити усі слідчі дії за участю потерпілого.

Отже, слідчим у постанові про закриття кримінального провадження від 15.08.2024 проаналізовані усі докази та обставини, зазначені як у заявах потерпілого від 05.10.2015, 27.03.2023, так і в численних ухвалах слідчих суддів та надана обґрунтована оцінка кожному доводу.

Слідчий суддя зазначає, що доводи скарги зводяться до непогодження з наданою слідчим оцінкою здобутим доказам.

У скарзі не наведено жодного посилання, що саме, на думку скаржника, слідчим не було зроблено, які слідчі дії ним не проведені.

Скарга скаржника лише містить посилання щодо непогодження з рішенням слідчого без зазначення конкретних доводів, а отже є суто формальною скаргою.

Слідчий суддя зазначає, що матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що хтось із свідків надав недостовірні покази і що є сумніви у їх правдивості.

Усі свідки давали покази під присягою та попереджалися про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України. Усі покази свідків є послідовними та узгоджуються між собою.

Так само, усі експерти повідомлялися про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, а отже сумніви у достовірності висновків експертиз відсутні.

Отже, у ході проведеного досудового розслідування не встановлено об`єктивних даних, які б указували на наявність складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 365 КК України.

Слідчий суддя також зазначає, що не заслуговують на увагу доводи скаржника про те, що оскаржувана постанова не містить вичерпного переліку дій, які були проведені органом досудового розслідування.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим послідовно та логічно у хронологічному порядку описані усі слідчі дії, які були здійснені органом досудового розслідування протягом 2016-2024 років.

Ураховуючи вищевикладене, слідчий суддя погоджується з висновком слідчого, що у вказаному кримінальному провадженні немає об`єктивних відомостей та обставин, що свідчили б про наявність та склад кримінальних правопорушень, передбаченого як ст. 127 КК України, так і ст. 365 КК України.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Постанова слідчого є мотивованою, вона відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, винесена слідчим внаслідок повного дослідження усіх обставин кримінального правопорушення. Слідчим проведено вичерпний перелік слідчих дій, які відповідно до ст. 40 КПК України він уповноважений здійснювати.

Слідчим зроблено висновок про відсутність складу кримінального правопорушення внаслідок надання ним оцінки сукупності зібраних доказів, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає, що слідчим проведено вичерпний перелік слідчих дій у даному кримінальному провадженні, а тому постанова від 15.08.2024 про закриття кримінального № 0000153 від 05.01.2016 є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, про закриття кримінального провадження № 0000153 від 05.01.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 365 КК України, слід відмовити у зв`язку з її необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 303-309, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкаси) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, про закриття кримінального провадження № 0000153 від 05.01.2016, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 365 КК України, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений 04 листопада 2024 року о 16 год. 00 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1