Справа № 541/4111/24
Провадження № 1-кс/541/1043/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного 10.11.2024 року до ЄРДР за №0000294 клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а саме просив накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування власниками наступним майном: 1) кухонний ніж зі слідами РБК, поміщено до картонної коробки яку опечатано біркою з підписами учасників; 2) Фрагменти скла коричневого кольору та полімерний пакет білого кольору зі слідами РБК, поміщено до картонної коробки, яку опечатано біркою з підписами учасників; 3) Фрагмент штучного обрамлення рожевого кольору зі слідами РБК, запаковано до картонної коробки, яку опечатано біркою з підписами учасників; 4) Два фрагменти лінолеуму зі слідами РБК, запаковано у дві картонні коробки, які опечатано бірками з підписами учасників, власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Власник майна, сповіщений належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Вивчивши клопотання, перевіривши додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання з наступних підстав.

Встановлено, що в провадженні СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000294 від 10.11.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.11.2024 близько 19:55 год., невстановлена особа, перебуваючи в приміщенні літньої кухні, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в ході сварки, нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ступінь тяжкості яких встановлюється.

09.11.2024 у ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено: 1) кухонний ніж зі слідами РБК, поміщено до картонної коробки яку опечатано біркою з підписами учасників; 2) Фрагменти скла коричневого кольору та полімерний пакет білого кольору зі слідами РБК, поміщено до картонної коробки, яку опечатано біркою з підписами учасників; 3) Фрагмент штучного обрамлення рожевого кольору зі слідами РБК, запаковано до картонної коробки, яку опечатано біркою з підписами учасників; 4) Два фрагменти лінолеуму зі слідами РБК, запаковано у дві картонні коробки, які опечатано бірками з підписами учасників; 5) Змив РБК з поверхні холодильнику, поміщено та запаковано у паперовий конверт, який опечатано біркою з підписами учасників; 6) Змив РБК з поверхні морозильної камери, поміщено та запаковано у паперовий конверт, який опечатано біркою з підписами учасників.

Постановою дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 11.11.2024 вилучені об`єкти визнано речовими доказами та визначено їх місце зберігання в кімнаті зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області.

Як зазначено прокурором, під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході огляду 09.11.2024 майно, для подальших проведень досліджень та експертиз, збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Пункт 1 ч. 2 статті 167 КПК України передбачає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та або зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час

кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки прокурором доведено, що є ознаки вчинення кримінального правопорушення та вилучене 09.11.2024р. під час огляду місця події майно може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, а також нести у собі відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, які встановлюються під час досудового розслідування, відповідають критеріям, викладеним у ст. 98 КПК України та було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, з метою збереження речових доказів, вважаю за необхідне клопотання задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 170 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000294 задовольнити.

Накласти арешт на тимчасове вилучене 09 листопада 2024 року майно: 1) кухонний ніж зі слідами РБК, поміщено до картонної коробки яку опечатано біркою з підписами учасників; 2) Фрагменти скла коричневого кольору та полімерний пакет білого кольору зі слідами РБК, поміщено до картонної коробки, яку опечатано біркою з підписами учасників; 3) Фрагмент штучного обрамлення рожевого кольору зі слідами РБК, запаковано до картонної коробки, яку опечатано біркою з підписами учасників; 4) Два фрагменти лінолеуму зі слідами РБК, запаковано у дві картонні коробки, які опечатано бірками з підписами учасників, власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпоряджання та користування.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1