Дата документу 13.09.2024
Справа № 334/2240/24
Провадження № 1-кп/334/485/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000075 від 10 січня 2024 року за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Юрківка, Оріхівського району, Запорізької області, громадянки України, пенсіонерки, яка має середньо спеціальну освіту, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2024 року за ч.1 ст.259 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік

за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_4 10 січня 2024 року знаходячись за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з особистих спонукань вирішила зателефонувати оператору «102» з завідомо неправдивим повідомленням про замінування буд. АДРЕСА_1 . Далі, обвинувачена реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді шкоди громадській безпеці, бажаючи настання таких наслідків, достовірно знаючи, що вказане вище повідомлення про замінування будинку є неправдивим, розуміючи, що таке повідомлення викличе обстановку страху мешканців будинку, 10 січня 2024 року, приблизно о 12 годині 04 хвилині, з власного мобільного телефону марки «Sigma mobile», імеі: НОМЕР_1 , з абонентським номером оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_2 зателефонувала до оператора спеціальної телефонної лінії « НОМЕР_3 » та в усній формі повідомила завідому неправдиву інформацію про підготовку вибуху житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що призвело до безпідставного відволікання сил і засобів спеціальних служб для перевірки вказаного повідомлення.

Обвинувачена ОСОБА_4 скориставшись своїм правом, передбаченим ст.63 Конституції України та ст.18 КПК України - відмовилась від дачі показів, особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

В судовому засіданні прокурор від допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 відмовилась з огляду на те, що їх пояснення носять інформаційний характер не підтверджують та не спростовують жодної події по даному кримінальному провадженню.

Незважаючи на те, що ОСОБА_4 відмовилась надавати пояснення, її вина повністю знайшла своє підтвердження, дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

заявою відповідно до котрої ОСОБА_4 надає свою згоду і письмовий дозвіл співробітникам поліції для огляду квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

протоколом огляду місця події від 10 січня 2024 року з фото таблицею до нього відповідно до котрого в квартирі розташованої за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено мобільний телефон «Sigma mobile», імеі: НОМЕР_1 з абонентським номером оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_2 з якого 10 січня 2024 року, приблизно о 12 годині 04 хвилині, ОСОБА_4 зателефонувала до оператора спеціальної телефонної лінії «102» та в усній формі повідомила завідома неправдиву інформацію про підготовку вибуху житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ;

стенограма до протоколу огляду місця події від 10 січня 2024 року;

актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 10 січня 2024 року №33 відповідно до котрого підозрілих та вибухонебезпечних предметів за адресою: АДРЕСА_1 виявлено не було;

протоколом огляду предмету від 16 січня 2024 року відповідно до котрого предметом огляду був мобільний телефон «Sigma mobile», імеі: НОМЕР_1 , з абонентським номером оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_2 де при переході до дзвінків було виявлено, що з мобільного телефону здійснювали дзвінки на лінію «102»;

DVD-R диском з аудіофайлами з архіватору мовленнєвої інформації відділу служби «102», який було відтворено безпосередньо в судовому засіданні при відтворені було встановлено наступне ОСОБА_4 дзвонить оператору служби «102» та повідомляє її, що вона буде підривати будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 дана розмова триває 1 хвилину 38 секунд;

DVD-R диском з відеозаписом нагрудної бодікамери патрульного поліцейського ОСОБА_10 , який було відтворено безпосередньо в судовому засіданні при відтворенні було встановлено наступне ОСОБА_4 повідомляє поліцейського, що вона буде підривати будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

протоколом огляду DVD-R диску від 20 лютого 2024 року з фото таблицею до нього;

висновком експерта від 07 березня 2024 року №СЕ-19/104-24/2914-В3 відповідно до висновків котрого голос і мовлення у фонограмах розмов, зафіксованих у файлах на наданому на дослідження диску для лазерних систем зчитування без найменування (20Е21082901:44) і яке позначено умовним індексом «Жінка» у наданому Протоколі огляду предмету від 16 січня 2024 року, належить громадянці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вирішити запитання в частині фонограми розмови, зафіксованої у файлі: «.52373.mp3», на наданому на дослідження диску для лазерних систем зчитування без найменування (20Е21082901:44) не виявилося можливим, оскільки мовлення диктора у даній фонограмі розмови, яке позначено умовним індексом «Жінка» у наданому Протоколі огляду предмету від 16 січня 2024 року, через недостатню тривалість є непридатним для ідентифікаційних досліджень автоматизованими інструментальними методами.

Вирішити запитання в частині фонограми розмови, зафіксованої у файлі: «170488068.52345.mp», не виявилось можливим, оскільки не вдалося встановити наявність даного файлу серед інформаційного наповнення диску для лазерних систем зчитування без найменування (20Е21082901:44) у відповідності до запитання винесеного на вирішення експерта;

висновком судово-психіатричного експерта від 05 лютого 2024 року №59 відповідно до висновків котрого ОСОБА_4 , 1943 року народження, виявляла та виявляє на теперішній час ознаки психічного розладу у формі розладу особистості та поведінки легкого ступеню внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного генезу (токсичного, за рахунок хронічного алкоголізму; судинного, внаслідок гіпертонічної хвороби, церебрального атеросклерозу).

У період здійснення інкримінованого їй правопорушення ознак тимчасово хворобливого розладу психічної діяльності не виявляла, а знаходилася в стані гострої алкогольної інтоксикації.

Отже, вона могла усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За своїм психічним станом на даний час вона також може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Потребує протиалкогольного лікування;

висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10 січня 2024 року №327 відповідно до висновків котрого ОСОБА_4 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Аналізуючи об`єктивно з`ясовані обставини, підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується поза розумним сумнівом комплексом достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.

Сукупність доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави кваліфікувати дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.259 КК України - як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого нею злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином. Крім цього обвинувачена раніше судима, пенсіонерка, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 25 жовтня 2003 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, судом встановлено не було.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Отже, ці дані підлягають обов`язковому врахуванню.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції відповідної частини статті кримінального закону, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Виходячи з принципів законності, справедливості, індивідуалізації і достатності покарання, досягнення мети виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 , фактичних обставин справи, а також враховуючи дані про особу обвинуваченої, а також поведінку обвинуваченої після вчинення злочину, а також її поведінку під час судового розгляду, суд вважає за необхідне призначити їй покарання не в максимальних межах санкцій ч.2 ст.259 КК України, та вважає, що призначене покарання є достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Крім цього на підставі ст.70 ч.4 КК України, оскільки обвинувачену ОСОБА_4 засуджено за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2024 року за ч.1 ст.259 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік з урахуванням положень ч.4 ст.70 КК України, обвинувачена скоїла злочин до винесення вказаного вище вироку, то суд вважає за необхідне призначити їй остаточне покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим. Тобто, визначене покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових злочинів.

Крім того враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, на підставі ст.75 КК України, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Цивільний позов заявлено не було.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності зі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.259 КК України.

ОСОБА_4 призначити покарання за ч.2 ст.259 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2024 року, більш суворим, призначеним за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_4 на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, якщо вона протягом 2 (двох) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки.

У відповідності до ст.76 КК України на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Арешт накладений ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя 12 січня 2024 року на мобільний телефон марки «Sigma mobile», імеі: НОМЕР_1 - скасувати.

Речові докази:

мобільний телефон марки «Sigma mobile», імеі: НОМЕР_1 , який по даному кримінальному провадженню визнано речовим доказом та котрий перебуває на відповідальному зберіганні в камері схову речових доказів Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області - повернути законному власнику ОСОБА_4 за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1