13.09.2024
Справа № 642/5195/24
Провадження № 1-кс/642/2956/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року Ленінський районний суд міста Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000670 від 02.05.2024 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м.Харкова надійшло клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000670 від 02.05.2024 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що слідчими другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000670 від 02.05.2024 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснює група прокурорів Харківської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 відповідно до наказу начальника Державної установи «Харківська виправна колонія №43» (надалі ДУ «Харківська виправна колонія №43») № 81/ОС-23 від 24.04.2023 призначений на посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Харківська виправна колонія №43».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Таким чином, ОСОБА_4 , який займає посаду молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ДУ «Харківська виправна колонія №43», є працівником правоохоронного органу органів і установ виконання покарань.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» визначено, що незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів це - діяння з: культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, збуту, ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що здійснюються з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори.

Згідно з вимогами ст. ст. 25-28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» придбання, виготовлення, зберігання та перевезення фізичними особами наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених зазначеним Законом, забороняється.

Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» посадові особи і службові особи органів і установ виконання покарань зобов`язані забезпечувати правопорядок, додержання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку в установах виконання покарань, слідчих ізоляторах і на прилеглих до них територіях та вимагати від засуджених і осіб, узятих під варту, інших осіб виконання ними обов`язків, установлених законом; запобігати вчиненню кримінальних правопорушень та дисциплінарних проступків в органах і установах виконання покарань та слідчих ізоляторах; виявляти причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних правопорушень і порушень режиму в установах виконання покарань і слідчих ізоляторах, а також вчиненню кримінальних правопорушень засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, вживати в межах своїх повноважень заходів до їх усунення.

Відповідно до п. 3 розділу ІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2823/5 від 28.08.2018, засудженим забороняється вживати спиртні напої, наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги чи інші одурманюючі засоби.

Проте, в порушення вищезазначених вимог законодавства, ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу та займаючи вищевказану посаду, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу в місця позбавлення волі, за попередньою змовою групою осіб.

Так, ОСОБА_4 з метою власного незаконного збагачення, маючи злочинний умисел на вчинення дій, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, а саме на незаконний збут наркотичних засобів, обіг яких заборонено згідно з чинним законодавством України, розуміючи переваги вчинення цих злочинів за попередньою змовою групою осіб, вирішив підшукати співучасника для їх вчинення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 на початку травня 2024 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, погодився на пропозицію ОСОБА_6 щодо організацію здійснення збуту наркотичних засобів засудженим.

Одержані від незаконного збуту наркотичних засобів грошові кошти ОСОБА_6 та ОСОБА_4 планували розподіляли між собою у заздалегідь обумовлених частинах з урахуванням вартості витрачених коштів, необхідних для придбання наркотичних засобів, розмір яких в ході проведення досудового розслідування не встановлений.

У подальшому, ОСОБА_6 і ОСОБА_4 , діючи в групі за попередньою змовою, маючи єдиний злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також збут наркотичних засобів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, 25.08.2024 запропонували засудженому ОСОБА_8 перерахувати на підконтрольну ОСОБА_4 банківську картку № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 4000 гривень, з метою подальшого незаконного придбання, незаконного пронесення до охоронюваної зони зазначеної державної установи виконання покарань та незаконного збуту ОСОБА_8 наркотичного засобу канабісу.

26.08.2024 о 12:33 год. ОСОБА_9 , якого працівники правоохоронних органів залучили до конфіденційного співробітництва при проведенні контролю за вчиненням злочину з метою перевірки намірів ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , через термінал самообслуговування, який розташований в торгівельному центрі «Таврія В» за адресою: АДРЕСА_1 , здійснив готівкове поповнення наданої ОСОБА_6 та ОСОБА_4 банківської картки № НОМЕР_1 на загальну суму 4000 гривень в якості оплати за придбання наркотичного засобу - канабісу.

Після зарахування грошових коштів на банківську картку, ОСОБА_6 , в період часу з 26.08.2024 по 29.08.2024 (більш точний час не встановлено), за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановленому місці, незаконно придбав у невстановленої особи та незаконно зберігав при собі наркотичний засіб канабіс, масою 8,7481 грама, який в подальшому передав ОСОБА_4 для його переміщення до ДУ «Харківська виправна колонія №43» та збуту засудженому ОСОБА_8 .

Продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_6 злочинного умислу на збут наркотичного засобу в місцях позбавлення волі, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_4 помістив вказаний наркотичний засіб канабіс, масою 8,7481 грама, до пластикового тубусу білого кольору з-під лікарського засобу з етикеткою синьо-блакитного кольору та 29.08.2024 незаконно заніс його на охоронювану територію ДУ «Харківська виправна колонія №43» за адресою: м.Харків, вул. Таджицька, 17.

В цей же день, завершуючи свої злочинні корисні дії, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою в групі з ОСОБА_6 , приблизно о 13:21, під час несення служби, в підсобному приміщенні кабінету для проведення телефонних розмов засуджених ДУ «Харківська виправна колонія №43», за адресою: АДРЕСА_2 , зустрівся із засудженим ОСОБА_10 і незаконно збув наркотичний засіб, передавши останньому пластиковий тубус білого кольору з-під лікарського засобу з етикеткою синьо-блакитного кольору, в якому відповідно до висновку експерта №СЕ-19/121-24/25340-НЗПРАП від 02.09.2024 містився наркотичний засіб канабіс, який віднесений до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину 8,7481 грама.

Гроші, отримані від вищевказаних злочинних дій, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 звернули на свою користь, розподіливши їх між собою у попередньо визначених частинах, розмір яких у ході досудового слідства не встановлений.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів у місцях позбавлення волі, вчинених за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, ОСОБА_6 і ОСОБА_4 , діючи повторно в групі за попередньою змовою, маючи єдиний злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту, а також збут наркотичних засобів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, 31.08.2024 запропонували засудженому ОСОБА_8 перерахувати на підконтрольну ОСОБА_4 банківську картку № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 5000 гривень, з метою подальшого незаконного придбання, незаконного пронесення до охоронюваної зони зазначеної державної установи виконання покарань та незаконного збуту ОСОБА_8 наркотичного засобу канабісу.

01.09.2024 о 11:23 год. ОСОБА_9 , якого працівники правоохоронних органів залучили до конфіденційного співробітництва при проведенні контролю за вчиненням злочину з метою перевірки намірів ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , через термінал самообслуговування, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , здійснив готівкове поповнення наданої ОСОБА_6 та ОСОБА_4 банківської картки № НОМЕР_1 на загальну суму 5000 гривень в якості оплати за придбання наркотичного засобу - канабісу.

Після зарахування грошових коштів на банківську картку, ОСОБА_6 , в період часу з 01.09.2024 по 06.09.2024 (більш точний час не встановлено), за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановленому місці, незаконно придбав у невстановленої особи та незаконно зберігав при собі наркотичний засіб канабіс, масою 21,2986 грама, який в подальшому передав ОСОБА_4 для його переміщення до ДУ «Харківська виправна колонія №43» та збуту засудженому ОСОБА_8 .

Продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_6 злочинного умислу на збут наркотичного засобу в місцях позбавлення волі, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_4 помістив вказаний наркотичний засіб канабіс, масою 21,2986 грама, до полімерного пакунку та 06.09.2024 незаконно заніс його на охоронювану територію ДУ «Харківська виправна колонія №43» за адресою: м.Харків, вул. Таджицька, 17.

В цей же день, завершуючи свої злочинні корисні дії, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою в групі з ОСОБА_6 , приблизно о 07:50, під час несення служби, в підсобному приміщенні кабінету для проведення телефонних розмов засуджених ДУ «Харківська виправна колонія №43», за адресою: м.Харків, вул. Таджицька, 17, зустрівся із засудженим ОСОБА_10 і незаконно збув наркотичний засіб, передавши останньому полімерний пакет, в якому відповідно до висновку експерта №СЕ-19/121-24/26166-НЗПРАП від 06.09.2024 містився наркотичний засіб канабіс, який віднесений до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину 21,2986 грама.

Гроші, отримані від вищевказаних злочинних дій, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 звернули на свою користь, розподіливши їх між собою у попередньо визначених частинах, розмір яких у ході досудового слідства не встановлений.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів у місцях позбавлення волі, вчинених за попередньою змовою групою осіб.

06.09.2024 у період часу з 09 год. 03 хв. до 10 год. 18 хв. старшим слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_11 на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 30.08.2024 проведено обшук за місцем фактичного мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4 , в ході якого виявлено та вилучено: Предмет, схожий на патрон калібру 5,45 мм з маркуванням «68 270»; Банківська карта ПриватБанк № НОМЕР_2 . Вказані предмети належать ОСОБА_4 .

Постановою слідчого у кримінальному провадженні від 07.09.2024 вилучені в ході обшуку речі та предмети визнано речовими доказами.

Зазначені об`єкти зберегли на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи викладене, сторона обвинувачення обґрунтовує необхідність накладення арешту на вилучене необхідністю запобігання їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, та їх збереження у первісному вигляді.

Так, наявні підстави для накладення арешту на вилучену 06.09.2024 під час обшуку банківську карту ПриватБанк № НОМЕР_2 , оскільки вона зберегла на собі сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також мають значення речових доказів та відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

На підставі викладеного, враховуючи, що предмет, схожий на патрон калібру 5,45 мм з маркуванням « НОМЕР_3 » та банківська карта ПриватБанк № НОМЕР_2 можуть бути використані як докази факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 проти арешту предмету, схожого на патрон не заперечував, однак просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту на банківську картку, зазначивши, що орган досудового розслідування має право на тимчасовий доступ до інформації банківської установи, а тому пластикова банківська картка не має ніякого доказового значення.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, слідчими другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000670 від 02.05.2024 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

06.09.2024 у період часу з 09 год. 03 хв. до 10 год. 18 хв. старшим слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_11 на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 30.08.2024 проведено обшук за місцем фактичного мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4 , в ході якого виявлено та вилучено: Предмет, схожий на патрон калібру 5,45 мм з маркуванням «68 270»; Банківська карта ПриватБанк № НОМЕР_2 . Вказані предмети належать ОСОБА_4 .

Постановою слідчого у кримінальному провадженні від 07.09.2024 вилучені в ході обшуку речі та предмети визнано речовими доказами.

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 168, ст. 236 КПК України тимчасове вилучення майна, речей та документів, які маютьзначення для кримінального провадження, може здійснюватися під час обшуку.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чивикористані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Прокурором доведено, що зазначене вище вилучене майно, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому повернення вищевказаних речей може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді, з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, які розслідуються по кримінальному провадженню №0000670 від 02.05.2024 прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що вказані в клопотанні документи є речовими доказами, могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання на накладення арешту на вказані вилучені речі.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171-173 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000670 від 02.05.2024 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно:

- предмет, схожий на патрон калібру 5,45 мм з маркуванням «68 270»,

- банківська карта ПриватБанк № НОМЕР_2 ,

вилучене 06.09.2024 у період часу з 09 год. 03 хв. до 10 год. 18 хв. в ході проведення обшуку за місцем фактичного мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4 .

Визначити місцем зберігання вилучених предметів камеру зберігання речових доказів ТУ ДБР у м. Полтаві.

Визначити місцем зберігання боєприпасів камеру зберігання зброї та боєприпасів підрозділів ГУНП в Харківській області.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 13.09.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1