КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , вирішуючи питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту у рамках кримінального провадження №0001856 від 14 червня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 302, частиною другою статті 303, частиною другою статті 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2024 року у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту - відмовлено.

Не погоджуючись з указаною ухвалою слідчого судді адвокат ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання ОСОБА_4 задовольнити, скасувати арешт майна, належного ОСОБА_4 , а саме грошових коштів у сумі 20 280 доларів США та 4 220 Євро, зобов`язати слідчого та прокурора повернути вилучене майно законним володільцям.

22 жовтня 2024 року до Київського апеляційного суду з Деснянського районного суду міста Києва надійшли матеріали судового провадження за клопотанням ОСОБА_4 про скасування арешту у рамках кримінального провадження №0001856 від 14 червня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 302, частиною другою статті 303, частиною другою статті 307 КК України.

Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали судового провадження суд уважає, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до положень частини четвертої статті 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано параграфом 2 Глави 26 КПК України.

Відповідно до частини третьої статті 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Згідно частини третьої статті 309 КПК України скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Зазначеними нормами кримінального процесуального законодавства не передбачено оскарження в апеляційному порядку ухвал слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, поданого у порядку частини першої статті 174 КПК України.

Вказане узгоджується і з правовою позицією Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 19 лютого 2019 року у справі №569/17036/18, у постанові від 20 травня 2024 року у справі №712/191/23.

Частина четверта статті 399 КПК України визначає не право, а обов`язок суду апеляційної інстанції відмовити у відкритті провадження, тому що законом визначено чіткий перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню, і не надає можливості діяти вибірково щодо кожного конкретного випадку.

У даному випадку закон не передбачає права або обов`язку суду апеляційної інстанції давати оцінку законності чи незаконності прийнятого по суті рішення слідчим суддею.

Оскільки чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у скасуванні арешту майна, постановленої у порядку частини першої статті 174 КПК України, суд уважає, що підстави для відкриття провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 відсутні.

Керуючись статтями 309, 376, 392, 399 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту у рамках кримінального провадження №0001856 від 14 червня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 302, частиною другою статті 303, частиною другою статті 307 КК України.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя

Київського апеляційного суду ОСОБА_2