Справа № 346/7700/23
Провадження № 1-кп/346/364/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з професійно-технічною освітою, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працює водієм «Прикарпатський експрес», раніше не судимого, депутатом не обирався, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України, а саме вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_6 . Злочин вчинено за наступних обставин. Так, 28.09.2023 року приблизно о 12 годині 15 хвилин, у світлу пору доби, на сухому асфальтному дорожньому покритті, обвинувачений водій ОСОБА_4 керував технічно справним маршрутним автобусом сполученням «Кам?янець-Подільський - Карлові Вари» марки «VAN HOOL - ASTROMEGA» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухався прямою ділянкою проїзної частини дороги в с. Шепарівці, по вул. Шевченка, Коломийського району в напрямку до м. Івано-Франківськ із швидкістю 79 км/год., що значно перевищує максимально допустиму швидкість руху транспортних засобів для даної ділянки дороги. У цей час, правою пішохідною доріжкою вулиці Шевченка в с. Шепарівці та в попутному із маршрутним автобусом сполученням «Кам?янець-Подільський - Карлові Вари» марки «VAN HOOL - ASTROMEGA» реєстраційний номер НОМЕР_1 напрямку, на велосипеді, рама якого пофарбована у червоний колір, рухався ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 . Рухаючись вказаною прямою ділянкою автомобільної дороги із значним перевищенням дозволеної швидкості руху транспортних засобів на даній ділянці дороги та при наближенні вказаного маршрутного автобуса до велосипедиста, обвинувачений водій ОСОБА_4 маючи об?єктивну можливість виявити рух велосипедиста ОСОБА_6 по пішохідній доріжці, а також його виїзд на проїзну частину автомобільної дороги праворуч відносно його руху та уникнути наїзду на нього, шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху, проявив неуважність, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, стан дорожнього покриття та стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не правильно оцінив дорожню ситуацію, яка трапилася та своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого вчинив наїзд на велосипедиста ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , який перетинав проїзну частину дороги по вулиці Шевченка в с. Шепарівці на велосипеді в недозволеному місці

у напрямку з права на ліво відносно напрямку руху автобуса. При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п. 1.5, який вказує, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров?ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3, в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов?язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну; п. 11.2, відповідно до якого на дорогах, які мають дві або більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об?їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 12.1, який вказує, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 12.3, який зобов?язує водія в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об?єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об?їзду перешкоди; п. 12.4, відповідно до якого у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. У результаті порушення обвинуваченим водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої ОСОБА_6 відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 24.10.2023 р. отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани волосистої частини голови в межах тім?яної та потиличної ділянок ліворуч, з ушкодженням в її дні апоневрозу, відповідні їй крововилив у м?яких тканинах голови та лінійний перелом кісток черепу (склепіння і основи); вогнищеві крововиливи у тверду мозкову оболонку по ходу даного перелому, субдуральні «плащевидні» гематоми над обома гемісферами мозку об?ємом по 20-30 см, розлитий обмежено-дифузний субарахнодальний крововилив на всьому протязі великих півкуль головного мозку та півкуль мозочка, вогнищеві крововиливи в м?яких мозкових оболонок та речовині головного мозку (вогнища забою) в межах скроневих і правої лобної часток, з формуванням внутрішньомозкових гематом в товщі скроневих часток, кров?янистий ліквор у шлуночках головного мозку; численні садна та синці в ділянках рук і ніг (в ділянках лівих плечового та ліктьового суглобів, правого плеча, китиць рук, лівого колінного суглобу); відповідні їм крововиливи у м?яких тканинах рук і ніг, а також в ділянках лівого стегна і обох гомілок. В результаті отриманих тілесних ушкоджень, а саме відкритої черепно-мозкової травми з відкритим переломом кісток склепіння та основи черепу, крововиливами під оболонки, в

речовину та у шлуночки головного мозку, розвитком набряку-набухання

головного мозку ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 о 19:20 год. в КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України визнав повністю та зазначив, що згідний з обвинувальним актом. Щиро розкаюється у вчиненому. Просив суворо не карати, не бажав таких наслідків.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подав попередньо до суду заяву, у якій зазначив, що претензій до обвинуваченого не має, просив суворо не карати, а також просив розгляд справи проводити без його участі.

Суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зміст ст. 349 КПК України, з`ясувавши при цьому що сторона обвинувачення та сторона захисту правильно розуміє зміст цих обставин, а показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи та з`ясувавши, що немає сумніву у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку та, визнавши відповідно до її змісту недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав вину у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_6 , знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 286 КК України, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_6 , тобто злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Вчинене кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином. Вивченням особи обвинувачено встановлено, що обвинувачений є раніше не судимим, позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутністю претензій з боку потерпілого. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено. Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції ч.2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним, так і іншими особами. На підставі ст. 75 КК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного, є раніше не судимим, позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, та вразовуючи обставини, що пом`якшують покарання, такі як: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутністю претензій з боку потерпілого, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування основного покарання у виді позбавлення волі, та звільнення обвинуваченого від відбування призначеного основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, та з встановленням, обов`язків, згідно ст.76 КК України. Процесуальні витрати за проведення експертиз слід покласти на обвинуваченого. Питання речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України. Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, слід скасувати арешт. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Керуючись ст. ст.349 ч.3, 369-371, 373-374, 376, 100, 124,174 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки. Відповідно до вимог ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_8 від 05.10.2023 року (справа № 346/5643/23, провадження № 1-кс/346/757/23).

Речові докази: - автобус марки «VAN HOOL - ASTROMEGA», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », 2010 року випуску, білого кольору, який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_9 повернути власнику ОСОБА_9 ( АДРЕСА_3 ); велосипед вітчизняного виробництва, рама якого пофарбована у червоний колір, що зберігається на спеціальному майданчику ГУНП в Івано-Франківській області (м.Коломия, вул. Горбаша, 8) - повернути потерпілому ОСОБА_7 ( АДРЕСА_4 ).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 10 518 ( десять тисяч п`ятсот вісімнадцять) гривень 68 копійок.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1