УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2024 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю, захисника ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника ОСОБА_5 , на повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 04.07.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України у кримінальному провадженні, відомості про яке 26.06.2024 внесені до ЄРДР за №0000810

ВСТАНОВИЛА

В провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга захисника ОСОБА_5 , на повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 04.07.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України у кримінальному провадженні, відомості про яке 26.06.2024 внесені до ЄРДР за №0000810.

Ініціатор скарги зазначає, що 04.07.2024 ОСОБА_6 , вручено повідомлення про підозру, у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 386 КК України, яке складено старшим слідчим в особливо важливих справах 1 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_7 та погоджено прокурором третього відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами ДБР Офісу Генерального прокурора Ю. Прос.

Адвокат ОСОБА_5 , у скарзі зазначає, що слідчим не доведено обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_6 , відповідно до якої останній начебто обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України, а саме в проханні та одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе та третіх осіб за вчинення та невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища

Як зазначає ініціатор скарги, ОСОБА_6 не приймав рішення про підтвердження коду товару «пересувної газової станції на базі автомобіля Renault» за УКТЗЕД при проведенні митних формальностей вказаної станції на ВМО 3 митного посту «Східний», що надало би ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» право на застосування пільгової ставки митних платежів та, відповідно, повернення Київською митницею попередньо сплачених митних платежів за ПД №24UA5U5. Не міг забезпечити та не забезпечував безперешкодне митне оформлення вказаного вище товару.

Наведені факти у своїй сукупності свідчать про відсутність достатніх підстав для визнання підозри обґрунтованою. Захист вважає, що дана підозра є результатом поспішних та необґрунтованих висновків сторони обвинувачення, які не знаходять свого підтвердження. Крім того, на переконання сторони захисту є підстави для скасування підозри, оскільки підстави для її вручення, передбачені ч. 1 ст. 276 КПК України, відсутні.

ОСОБА_6 інкримінується скоєння злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, проте останній винним себе не визнає і категорично повідомляє про непричетність до інкримінованого злочину. Матеріали кримінального провадження, навпаки містять відомості, які його виправдовують.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 містить суперечливі висновки органу досудового розслідування, підозру складено з істотним порушенням норм кримінально-процесуального закону та за відсутності достатніх доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України.

У зв`язку з чим захисник ОСОБА_5 , просить визнати протиправними дії старшого слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_7 , щодо вручення повідомлення про підозру від 04 липня 2024 року ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000810; скасувати рішення слідчого в особливо важливих справах 1 відділу 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_7 , про повідомлення про підозру від 04 липня 2024 року ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000810.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_2 скаргу підтримав в повному обсязі з підстав в ній наведених, зазначив, що в даному кримінальному провадженні здійснюється досудове розслідування, ОСОБА_6 було повідомлено про підозру, яка підлягає скасуванню, оскільки є необґрунтованою та жодним чином не підтверджується матеріалами кримінального провадження, обставини, які викладені в повідомленні про підозру є лише припущенням органу досудового розслідування та спрямоване на створення уяви вчинення ОСОБА_6 протиправної діяльності, просив скаргу задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, вказав, що обґрунтованість підозри була предметом дослідження слідчих суддів в межах розгляду питань по запобіжним заходам та Київським апеляційним судом. Зауважив, що триває досудове розслідування, строк якого продовжено до семи місяців, ОСОБА_6 повідомлено про підозру за результатами висновків експертиз та розсекреченими матеріалами НСРД просив відмовити в задоволенні скарги.

Захисник ОСОБА_2 зазначив, що аналогічна скарга розглядалась слідчим суддею, однак результат розгляду невідомий, оскільки сторону захисту не викликали, експертизи про які зазначає прокурор не мають жодного відношення до нібито протиправної діяльності ОСОБА_6 .

Слідча суддя заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 КПК України: «Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом».

Згідно з положеннями п.10 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Слідчою суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000810.

04 липня 2024 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Слідча суддя, виходячи із загальних засад кримінального провадження, закріплених у ст. 7 КПК України, вважає, що предметом судового контролю слідчим суддею під час розгляду скарги на повідомлення про підозру є: обґрунтованість підозри, оскільки перевірка слідчим суддею саме обґрунтованості підозри є бар`єром для необґрунтованого кримінального переслідування і засобом належної реалізації загальних завдань кримінального провадження щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура; форма і зміст документу повідомлення про підозру, а також порядок повідомлення про підозру (наявність повноважень у особи, яка здійснила таке повідомлення, тощо).

Перевіряючи на предмет форми оскаржуваного повідомлення про підозру, воно в повній мірі відповідає вимогам ст. 277 КПК України, оскільки наявні всі необхідні реквізити, визначені зазначеною нормою закону.

Що стосується перевірки обґрунтованості вищевказаного повідомлення про підозру слідча суддя звертає увагу на наступне.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності в особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також, чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, при вирішенні питання про обґрунтованість слід виходити з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Крім того, у справі "K.F. проти Німеччини" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

У рішенні від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи (рішення від 30.08.1990 р. у справі «Fox, Campbell and Hartly проти Сполученого Королівства»). Обґрунтованість підозри не може встановлюватися in abstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися у кримінальному провадженні конкретними доказами. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Слідчий суддя в жодному випадку не повинен встановлювати причетність особи поза розумним сумнівом, втім, обґрунтована підозра має підтверджуватися конкретними фактами та обставинами, що можуть переконати об`єктивного спостерігача, тобто не професіонала у сфері права, в існуванні зв`язку між діями особи та подією. Такі фактичні обставини повинні бути чіткими та зрозумілими і знайти своє відображення у відповідному рішенні компетентного органу.

Отже обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти, перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом, другий стосується питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення.

Окрім іншого, слідчою суддею враховується, що досудове розслідування триває.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час судового розгляду кримінального провадження.

За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності; сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Також кримінальним процесуальним законом обумовлено принцип диспозитивності, за яким сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.26 КПК України), а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч.3 ст.26 КПК України).

Разом з тим, ініціатором скарги, до матеріалів клопотання не долучено жодних доказів щодо необґрунтованості повідомлення про підозру ОСОБА_6 .

Під час судового розгляду стороною захисту не надано доказів на підтвердження своїх доводів, ці обставини у своїй сукупності свідчать про відсутність достатніх підстав для задоволення вказаної скарги.

Таким чином, слідча суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд стороною кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного вважає, що скарга захисника ОСОБА_5 , на повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 04.07.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України у кримінальному провадженні, відомості про яке 26.06.2024 внесені до ЄРДР за №0000810, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 395 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Відмовити у задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 , на повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 04.07.2024 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України у кримінальному провадженні, відомості про яке 26.06.2024 внесені до ЄРДР за №0000810.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідча суддя ОСОБА_8