Справа № 553/2349/21
Провадження № 1-в/553/272/2024
У Х В А Л А

Іменем України

13.08.2024м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

представника заявника ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Полтава в режимі відеоконференції подання Полтавського районного сектору № 2 філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 03.05.2022 за ч.4 ст. 358 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Полтави надійшло вказане подання , яке обґрунтовано тим, що вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 03.05.2022 ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України та йому призначене покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. Вирок набрав законної сили 03.06.2022 та надійшов на виконання до уповноваженого органу з питань пробації 12.07.2022, однак залишився не виконаний. На підставі ч. 1 ст. 80 КК України просять вирішити питання про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

В судовому засіданні представник Полтавського районного сектору № 2 філії ДУ "Центр пробації" підтримав подання, просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку не заперечував.

Засуджений ОСОБА_5 в судові засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали провадження та подання, приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 03.05.2022 ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України та йому призначене покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. Вирок набрав законної сили 03.06.2022.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки:

1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п. п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі N 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч. 3 ст. 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Ленінського районного суду м. Полтави від 03.05.2022, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає до задоволення, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що дане подання Полтавського районного сектору № 2 філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання Полтавського районного сектору № 2 філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 03.05.2022 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 354 КК України, у виді штрафу у розмірі 850,00 гривень, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1