УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 рокуСправа № 495/1766/20
Номер провадження 1-в/495/206/2024

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника органу з питань пробації ОСОБА_3 ,

прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгороді-Дністровському подання провідного інспектора Білгород-Дністровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 про приведення судового рішення у відповідність до закону,

УСТАНОВИВ:

провідний інспектор Білгород-Дністровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_7 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із поданням про приведення судового рішення у відповідність до закону.

Таке подання мотивоване тим, 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ, яким встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, до 3028 грн.) є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 1449-VІ від 04.06.2009 на час вчинення ОСОБА_5 протиправних дій, мінімальна сума вартості такого майна повинна була становити не менше 2102 грн. Оскільки згідно вироку сума викраденого майна ОСОБА_5 становить 780 грн та 1196 грн, тобто за кожним епізодом не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то вказані дії ОСОБА_5 необхідно кваліфікувати за відповідними частинами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засіданні представник уповноваженого органу з питань пробації подання підтримала, просила звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі ст.74 КК України.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання органу пробації про звільнення його від покарання на підставі ст.74 КК України, в зв`язку із усуненням караності діяння.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні також не заперечив проти задоволення подання та звільнення засудженого від призначеного покарання за вказаних у поданні підстав.

Суд, розглянувши подання органу з питань пробації, дійшов такого висновку.

Вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.08.2023 ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України та на підставі санкції даної статті призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в 1 рік 6 місяців. Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Розпорядження про виконання вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.08.2023, що набрав законної сили 12.09.2023, на засудженого разом із копією вироку надійшли на виконання до Білгород-Дністровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області та прийнято до виконання.

Верховна Рада України 18 липня 2024 року прийняла Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна», який набув чинності 09 серпня 2024 року.

У відповідності до вказаного закону ст. 51 КУпАП викладено в такій редакції: «Дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від двадцяти до тридцяти годин, або адміністративний арешт на строк до п`яти діб.

Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб.

Порівняно з попередньою редакцією цієї статті зазначені зміни передбачають, зокрема, збільшення мінімального порогу відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, шахрайства, привласнення або розтрати з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиною ст. 185 КК настає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі, якщо крадіжка майна не є дрібною.

Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбачену ст. 185 КК.

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК).

За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

На переконання суду, унесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.

Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян - грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX ПК, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Повертаючись до обставин вчиненого кримінального правопорушення, необхідно зважити на таке.

ОСОБА_5 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.

Водночас кримінальні правопорушення вчинені: 19.01.2020, вартість викраденого майна набору інструментів (торцевих насадок та біт) марки «Sigma» на 72 предмета у чорному пластиковому кейсі, що встановлена за вироком становить 780 гривень та 12.02.2020, вартість викраденого майна автомобільних колонок марки «Pionner» модель «SP-6942», автомобільного обігрівача скла марки «Auto Heate Fan», автомобільної магнітоли марки «Pionner» модель «4038 CRB» з маркуванням «50Wх4 ANTI-SHOK», що встановлена за вироком становить 1196 гривень.

Для кваліфікації правопорушення як адміністративного чи кримінального, необхідно виходити з того, що прожитковий мінімум станом на 1 січня 2020 року становив 2102 гривень, у зв`язку з чим нижня межа кримінальної караності крадіжки, вчиненої у 2020 році, настає, якщо вартість предмета становить 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, тобто 2102 гривні.

З урахуванням положень ст. 5 КК, а також тієї обставини, що вартість викраденого майна на час вчинення кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, ОСОБА_5 вчинив дрібну крадіжку, за що передбачено відповідальність ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи фактичну декриміналізацію розміру викраденого майна, за яке настає кримінальна відповідальність, суд дійшов до переконання, що засудженого ОСОБА_5 слід звільнити від покарання, призначеного за вироком суду, у зв`язку із усуненням караності діяння.

Керуючись ст. 74 КК України, ст.ст. 376, 537, 539 КПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

подання провідного інспектора Білгород-Дністровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 про приведення судового рішення у відповідність до законузадовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, призначеного вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.08.2023, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Час оголошення повного тексту ухвали: 24.10.2024 о 16.40 год.

Суддя Ірина БРАТКІВ