Справа № 991/7916/24
Провадження № 1-кс/991/7953/24
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА [І].

Дата і місце постановлення [1-1].

12 вересня 2024 року, місто Київ.

Назва та склад суду, секретар судового засідання [1-2].

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 (надалі - слідчий суддя), секретар судового засідання ОСОБА_2

Найменування (номер) кримінального провадження [1-3].

Інформація у скарзі відсутня.

Прізвище, ім`я і по батькові підозрюваного, обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання [1?4].

Інформація у скарзі відсутня.

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа [1-5].

Інформація у скарзі відсутня.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження [1?6].

Скаржник - Голова Ради Міжнародного громадського руху «Інша Україна» ОСОБА_3

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА [ІІ].

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається [2-1].

Вирішується питання за скаргою Голови Ради Міжнародного громадського руху «Інша Україна» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (надалі - НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР).

Встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів [2-2].

Слідчий суддя встановив таке.

26 серпня 2024 року до провадження слідчого судді Вищого антикорупційного суду надійшла скан-копія скарги Голови Ради Міжнародного громадського руху «Інша Україна» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Слідчим суддею зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів було встановлено, що Головою Ради Міжнародного громадського руху «Інша Україна» ОСОБА_3 на електронну адресу НАБУ направлено заяву про вчинення ОСОБА_4 , екс-президентом України, строк повноважень якого сплинув 20 травня 2024 року, головою Верховної Ради України ОСОБА_5 , екс-керівником Офісу Президента України ОСОБА_6 , який був призначений на посаду на строк повноважень президента ОСОБА_7 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України. 19 серпня 2024 року, вказана заява була отримана та зареєстрована уповноваженою особою Національного Антикорупційного Бюро України за № 299/20810-00.

Проте, відомості за вищевказаною заявою до ЄРДР внесені не були, що є порушенням вимог ст. 214 КПК України.

У зв`язку з чим, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Вищого антикорупційного суду зі скаргою, у якій просить зобов`язати уповноважену особу НАБУ негайно внести відомості до ЄРДР за заявою, яка зареєстрована у НАБУ 19.08.2024 за № 299/20810-00, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, негайно розпочати досудове розслідування, про що повідомити ОСОБА_3 як заявника. Також ОСОБА_3 просить обов`язати уповноважену особу Державного бюро розслідувань, яка внесла відомості до ЄРДР, протягом 24 години з моменту внесення таких відомостей, надати останньому витяг з ЄРДР.

На підтвердження зазначених обставин скаржник долучив до скарги копію заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також копію листа т.в.о. керівника Управління комунікацій та зовнішніх зв`язків НАБУ від 21.08.2024.

Розгляд вказаної скарги був призначений на 27 серпня 2024 року, проте ОСОБА_3 у судове засідання не прибув, про місце, дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином. У зв`язку з чим слідчим суддею було оголошено перерву з метою здійснення судового виклику скаржника, оскільки його участь у розгляді цієї скарги була визнана обов`язковою.

Разом з тим, у судове засідання 27 серпня 2024 року прибув адвокат ОСОБА_8 , проте не надав слідчому судді документів, які б підтверджували наявність у нього повноважень представника Ради Міжнародного громадського руху «Інша Україна».

28 серпня 2024 рок від представника НАБУ ОСОБА_9 надійшли заперечення, у яких останній просив відмовити у задоволенні скарги Голови Ради Міжнародного громадського руху «Інша Україна».

У судове засідання, призначене на 12 вересня 2024 року о 10 год 00 хв, ОСОБА_3 не прибув, про час, дату та місце розгляду був повідомлений належним чином.

Представник НАБУ у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. У запереченнях від 28 серпня 2024 року також просив розглянути скаргу без його участі.

Слідчий суддя дослідив скаргу та додані до неї матеріали, заперечення представника НАБУ.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався [2-3].

Слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Відповідно до вимог абз. 1 ст. 108 Конституції України: «Президент України виконує свої повноваження до вступу на пост новообраного Президента України».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 КПК України: «Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України: «Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 33-1 КПК України: «Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України. Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 КПК України: «Заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК України: «Слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається».

Відповідно до вимог п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України, умовою підсудності кримінального провадження Вищому антикорупційному суду є вчинення злочину особою, яка обіймає будь-яку з посад, визначених п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України, зокрема суддею.

Відповідно до вимог п. п. 2 та 3 ч. 5 ст. 216 КПК України: «Детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-2, 366-3, 368, 368-5, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з таких умов: 2) розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого статтями 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 368, 369, 369-2 Кримінального кодексу України, у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, а також предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у кримінальних правопорушеннях, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 364, 410 Кримінального кодексу України, у дві тисячі і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків); 3) кримінальне правопорушення, передбачене статтею 369, частиною першою статті 369-2 Кримінального кодексу України, вчинено щодо службової особи, визначеної у частині четвертій статті 18 Кримінального кодексу України або у пункті 1 цієї частини».

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України: «На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування».

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України: «Скарга повертається, якщо: скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 482-2 КПК України: «Відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення народним депутатом України, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань Генеральним прокурором (особою, що виконує обов`язки Генерального прокурора) у порядку, встановленому цим Кодексом».

Відповідно до вимог примітки ст. 45 КК України: «Корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу».

Відповідно до вимог абз. 1, 3, 4 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»: «Електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною».

Відповідно до вимог абз. 3 ст. 6 та абз. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»: «Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги"».

Зі змісту зазначених норм також видно, що належність кримінального правопорушення до підсудності Вищого антикорупційного суду визначається сукупністю вимог до його предметної підсудності (умов підсудності), які встановлені ч. 1 ст. 33-1 КПК України, а саме: належністю кримінального правопорушення до переліку корупційних злочинів, зазначених у примітці до ст. 45 КК України або/та кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 206-2, 209, 211, 366-1 КК України та обов`язковою наявністю хоча б однієї з умов, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.

Так, 26 серпня 2024 року на електронну пошту Вищого антикорупційного суду надійшла скан-копія скарги Голови Ради Міжнародного громадського руху «Інша Україна» ОСОБА_3 , яка була передана слідчому судді у візуальній формі відображення, а саме у паперовій копії.

Дослідивши зміст скарги та долучені до неї документи, а також документи, які містяться в КП «Д-3», слідчий суддя дійшов висновку про неможливість встановити чи подана скарга належним суб`єктом і хто взагалі є її підписантом, оскільки зображення схоже на підпис особи не є саме підписом - обов`язковим реквізитом, що надає документу юридичної сили та доказовості.

Зі змісту перелічених вище норм видно, що законодавцем передбачена можливість звернення як з письмовими документами, так і з документами в електронній формі. Кожен з таких документів має містити відповідні реквізити, серед яких є підпис, який засвідчує волю виконавця документа. Кожен скаржник має можливість підписати власноручно текст скарги або накласти відповідний електронний цифровий підпис.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що скарга подана засобами електронного зв`язку, проте отриманий документ не містить підпису особи її автора, який був би накладений електронним цифровим підписом. Про обов`язковість у документі такого реквізиту як підпис (для електронних документів - електронний підпис або електронна печатка в разі відсутності електронного підпису) також наголошується у п. 4.4 розділу 4 Вимог до оформлювання документів Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації Державної уніфікованої системи документації Національного стандарту України ДСТУ 4163:2020, чинного від 01.09.2021, затвердженого наказом Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» №144 від 01.07.2020.

Отже, за відсутності підпису скаржника слідчий суддя не встановив чи подана скарга належною особою, а саме заявником, яка безпосередньо зверталась до НАБУ із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, яка була отримана органом досудового розслідування 19.08.2024 за № 299/20810-00.

Зазначене, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, є підставою для повернення скарги заявнику, проте, з метою всебічного, повного й неупередженого розгляду цієї скарги, слідчим суддею було призначено її до розгляду та встановлено обов`язковість участі ОСОБА_3 з метою підтвердження останнім наявності у нього прав для звернення з вказаною скаргою.

Враховуючи те, що провадження за цією скаргою було відкрито, в той же час Голова Ради Міжнародного руху «Інша Україна» ОСОБА_3 у судове засідання не прибув та не підтвердив наявність у нього прав на оскарження бездіяльності уповноважених осіб НАБУ, слідчий суддя, з огляду на відсутність нормативного врегулювання порядку дій у вказаній ситуації, приходить до висновку про відмову у задоволенні вказаної скарги.

Крім того, до скарги не додано документів на підтвердження повноважень у ОСОБА_3 представляти інтереси Ради Міжнародного руху «Інша Україна», що також є підставою для відмови у задоволенні скарги.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що умовами підсудності кримінального правопорушення Вищому антикорупційному суду, передбаченими п. п. 1 та 2 ч. 5 ст. 216 КПК України, є вчинення кримінального правопорушення спеціальним суб`єктом та/або розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, який у дві тисячі і більше разів має перевищувати розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, тобто перевищувати 6 056 000,00 гривень.

Так, у скарзі заявник просить зобов`язати уповноважену особу НАБУ внести до ЄРДР відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України, вчинених Президентом України, повноваження якого припинено 20 травня 2024 року. З огляду на положення ч. 5 ст. 216 КПК України, Президент України, повноваження якого припинено, дійсно є спеціальним суб`єктом, досудове розслідування щодо якого має здійснюватися детективами НАБУ, а відповідно кримінальне провадження щодо нього належить за предметною підсудністю Вищому антикорупційному суду. Проте, станом на час звернення зі скаргою, новообраний Президент України на пост не вступив, а Конституційним Судом України, який є єдиним органом, уповноваженим на офіційне тлумачення Конституції України, не надано жодних висновків щодо спливу строків повноважень Президента України ОСОБА_10 та/або їх припинення, у тому числі й у зв`язку з дією воєнного стану.

Крім того, заявник просить зобов`язати уповноважену особу НАБУ внести до ЄРДР відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, вчиненого у співучасті головою Верховної Ради України ОСОБА_5 .

Слідчий суддя звертає увагу та ще, голова Верховної Ради України ОСОБА_11 є народним депутатом України, а тому відомості, що можуть свідчити про вчинення ним кримінального правопорушення, відповідно до положень ч. 1 ст. 482-2 КПК України, вносяться до ЄРДР Генеральним прокурором (особою, що виконує обов`язки Генерального прокурора), а не уповноваженою особою НАБУ.

Слідчий суддя також зауважує на те, що посада Керівника Офісу Президента України не належить до переліку посад, передбачених п. п. 1 і 2 ч. 5 ст. 216 КПК України.

Вказані обставини також є підставою для відмови у задоволенні цієї скарги в частині зобов`язання уповноважених осіб НАБУ внести відомості до ЄРДР.

Решта вимог скарги, а саме зобов`язання уповноважених осіб Державного бюро розслідувань надати заявнику витяг з ЄРДР, також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними, в той же час Національне антикорупційне бюро України та Державне бюро розслідувань є не пов`язаними органами досудового розслідування з різною конкретно визначеною компетенцією.

Слідчий суддя, з огляду на викладене, керуючись положеннями ст. ст. 214, 216, 303, 307, 372, 376 КПК України, дійшов висновку про те, що скарга Голови Ради Міжнародного громадського руху «Інша Україна» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ задоволенню не підлягає.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА [ІІІ].

Висновки слідчого судді [3-1].

Слідчий суддя постановив:

У задоволенні скарги Голови Ради Міжнародного громадського руху «Інша Україна» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення - відмовити.

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження [3?2].

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1