Справа №345/5864/24
Провадження № 1-кп/345/374/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.11.2024 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000008 про обвинувачення:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Погорілець, Рожнятівського району, Івано-Франківської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, з середньою спеціальною освітою, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_2

захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

16.10.2024 р. до суду надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 382 КК України, разом з угодою про визнання винуватості.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_2 умисно невиконав постанову суду, що набрала законної сили.

Кримінальне правопорушення вчинене за наступних обставин.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Обов`язковість судового рішення згідно зі ст. 129 Конституції України є однією з основних засад судочинства.

Ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Як установлено ст. 298 КУпАП, яка кореспондується із ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10.10.2022 у справі №345/984/22, яка набрала законної сили 22.11.2022 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Незважаючи на це, ОСОБА_2 будучи належним чином ознайомленим з даною постановою, знаючи про позбавлення його права керувати транспортними засобами, маючи реальну можливість виконати постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10.10.2022 року, що набрала законної сили, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою невиконання вищевказаної постанови суду, 21.08.2023 року в м. Калуш по вул. Стуса ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Honda CR-V» із реєстраційним номером НОМЕР_2 , будучи позбавлений права керувати транспортними засобами, де був зупинений поліцейськими групи реагування патрульної поліції Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області. Після чого, останнього було притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 гривень

Дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України.

Під час досудового розслідування між прокурором Калуської окружної прокуратури та обвинуваченим за участю захисника укладена угода про визнання винуватості від 14.10.2024 р., згідно умов якої враховано:

- ступінь та характер сприяння підозрюваного у проведенні кримінального провадження щодо нього, зокрема те, що в ході досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_2 вину визнав повністю, щиро покаявся та активно сприяв розкриттю вчиненого ним правопорушення;

- характер і тяжкість підозри, зокрема те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_2 , є злочином;

- наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження;

ОСОБА_2 розкаюється у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, повністю визнає свою вину у вчиненому злочині.

Крім цього, ОСОБА_2 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б згідно ст. 67 КК України обтяжували покарання, не встановлено.

Враховуючи, що підозрюваний щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, то сторони погоджуються на призначення покарання, за ч. 1 ст. 382 КК України, у межах санкції статті у виді 1 року позбавлення волі та із застосуванням ст. 75 КК України звільнивши ОСОБА_2 від відбування покарання з випробувальним строком. На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просить затвердити угоду, призначивши обвинуваченому визначену сторонами міру покарання. Також просить вирішити питання щодо речових доказів.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатен реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди про визнання винуватості, зобов`язання. Угоду уклав добровільно і примусового тиску під час укладання угоди на нього не було. Просить угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник підтримав позицію свого підзахисного і також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши думку сторін провадження, роз`яснивши сторонам провадження наслідки укладення та затвердження угоди відповідно до вимог ст. 473 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого чи цілком він розуміє права і обставини, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України і закону, переконавшись, що укладення сторонами даної угоди є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості, відповідає суспільним інтересам, суд вважає, що укладену між прокурором та підозрюваним угоду про визнання винуватості слід затвердити з наступних підстав.

Так, згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Відповідно до положень ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України, є нетяжким злочином.

Дана угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України щодо змісту угоди про визнання винуватості. Під час судового засідання встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним. Обставин, які би перешкоджали затвердженню угоди - не встановлено.

Взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

Судом встановлено, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковано згідно обвинувального акту та угоди про визнання винуватості за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Із врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суспільної небезпеки вчиненого, даних про особу обвинуваченого та обставин, що пом`якшують його покарання, узгоджене сторонами угоди покарання обвинуваченому буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових правопорушень.

З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, особу ОСОБА_2 , який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, відсутні негативні характеристики по місцю його проживання, а також те, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та затвердження угоди про визнання винуватості.

Таким чином, під час підготовчого судового засідання встановлені законні підстави для затвердження угоди і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

До обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 469, 470, 472, 473, 474, 475, 476 КПК України,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 14.10.2024 р. між прокурором Калуської окружної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на один рік, якщо він впродовж визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає наступні покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

- копію судової справи №345/984/22 щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності, копію виконавчого провадження №АСВП 71061532, 73103621 з примусового виконання судових рішень щодо ОСОБА_2 залишити при матеріалах кримінального провадження №0000008.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_7