Справа № 467/1479/24
Провадження № 1-в/467/300/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.10.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка Первомайського району Миколаївської області подання начальника Державної установи «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вироків Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.09.2023 року, 14.09.2023 року, 29.11.2022 року, 24.10.2019 року, 06.03.2019 року відносно

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , що фактично проживав до засудження по АДРЕСА_2 , засудженого:

вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.03.2019 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.10.2019року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ст. 71 КК України до покарання у виді 3 років7 місяців позбавлення волі;

вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.11.2022 року, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України, із застосуванням положень ст. 70, 71 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі;

вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.09.2023 року, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі;

вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.09.2023 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі;

в с т а н о в и в :

Начальник ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» звернувся до суду з поданням про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вироків Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.09.2023 року, 14.09.2023 року, 29.11.2022 року, 24.10.2019 року, 06.03.2019 року відносно ОСОБА_4 .

Подання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_4 з 31.03.2023 року відбуває покарання у виді 6 років позбавлення волі, призначене вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.09.2023 року. Раніше був засуджений вироками Центрального районного суду м. Миколаєва 14.09.2023 року, 29.11.2022 року, 24.10.2019 року, 06.03.2019 року.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В мотивувальній частині вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.09.2023 року встановлено, що ОСОБА_4 у вересні 2022 року вчинив крадіжку майна, вартістю 1333,33 грн., що не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В мотивувальній частині вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.09.2023 року встановлено, що ОСОБА_4 24.09.2022 року вчинив крадіжку майна, вартістю 1176 грн., що не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В мотивувальній частині вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.11.2022 року встановлено, що ОСОБА_4 13.10.2021 року вчинив крадіжку майна, вартістю 440,00 грн., 14.10.2021 року 380,00 грн., 15.10.2021 року 380,70 грн., 16.10.2021 року 348,30 грн., 17.10.2021 року 270,30 грн., 18.10.2021 року 230,55 грн., 19.10.2021 року 480,00 грн., 20.10.2021 року 502,20 грн., 10.07.2022 року 2311,57 грн., що у кожному випадку не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В мотивувальній частині вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.10.2019 року встановлено, що ОСОБА_4 11.05.2019 року вчинив крадіжку майна, вартістю 444,75 грн., що не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В мотивувальній частині вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.03.2019 року встановлено, що ОСОБА_4 на початку березня 2018 року вчинив крадіжку майна, вартістю 980,10 грн., що не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на наведене, п. 13 ст. 537 КПК України, ч. 2, 3 ст. 74 КК України, начальник ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» просить привести зазначені вироки у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

В судовому засіданні прокурор підтримав подання та просив його задовольнити частково, звільнити ОСОБА_4 від покарань, призначених йому вироками від 06.03.2019 року, 24.10.2019 року та 28.09.2023 року. За вироком від 29.11.2022 року звільнити ОСОБА_4 від покарань, призначених за ч. 3, 4 ст. 185 КК України. Не звільняти від покарання за окремим епізодом крадіжки згідно вироку від 14.09.2023 року та вважати ОСОБА_4 засудженим за цим вироком, не змінюючи його редакції, до 6 років позбавлення волі.

Засуджений та представник установи виконання покарання в судове засідання не з`явились, від засудженого надійшла заява, у якій він просив розглядати клопотання за його відсутності.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши подання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

З досліджених матеріалів вбачається, що в ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№83)»відбуває покарання ОСОБА_4 , засуджений:

вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.03.2019 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.10.2019 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.03.2019 року, ОСОБА_4 призначене покарання у виді 3 років 7 місяців позбавлення волі;

вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.11.2022 року, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України, та йому призначене покарання:

- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;

- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці;

- за ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці.

На підставіст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання ОСОБА_4 частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.10.2019 року і остаточно визначене покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців;

вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.09.2023 року, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі положень ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю цих злочинів, та злочинів, за які ОСОБА_4 було засуджено вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.11.2022 року, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 6 років позбавлення волі (з урахуванням ухвали від 26.10.2023 року про виправлення описки);

вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.09.2023 року, з урахуванням змін, внесених ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 14.03.2024 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів за цим вироком та вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.09.2023 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді 6 років позбавлення волі. Зараховано у строк відбуття покарання ОСОБА_4 частково відбуте покарання за попереднім вироком в період з 31.10.2022 року по 14.03.2024 року, з розрахунку один день відбутого покарання за один день позбавлення волі.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати,

якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян за ч. 1 ст. 51 КУпАП,

якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян для цілей кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 1 січня 2018 року був встановлений у розмірі 1762,00 грн.

Згідно мотивувальної частини вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.03.2019 року, ОСОБА_4 на початку березня 2018 року вчинив крадіжку майна, вартістю 980,10 грн. та 20.03.2018 року вчинив крадіжку майна, вартістю 520,00 грн.

Таким чином, станом на день розгляду подання, вчинені ОСОБА_4 на початку березня 2018 року та 20.03.2018 року правопорушення кваліфікуються як дрібне викрадення чужого майна і відносяться до адміністративних правопорушень, за що відповідальність передбачена ст. 51 КУпАП.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 1 січня 2019 року був встановлений у розмірі 1921,00 грн.

Згідно мотивувальної частини вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.10.2019 року, ОСОБА_4 11.05.2019 року вчинив крадіжку майна, вартістю 444,75 грн.

Таким чином, станом на день розгляду подання, вчинене ОСОБА_4 11.05.2019 року правопорушення кваліфікується як дрібне викрадення чужого майна і відноситься до адміністративних правопорушень, за що відповідальність передбачена ст. 51 КУпАП.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 1 січня 2021 року був встановлений у розмірі 2270,00 грн., на 1 січня 2022 року у розмірі 2481,00 грн.

Згідно мотивувальної частини вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.11.2022 року, ОСОБА_4 13.10.2021 року вчинив крадіжку майна, вартістю 440,00 грн., 14.10.2021 року вчинив крадіжку майна, вартістю 380,00 грн., 15.10.2021 року вчинив крадіжку майна, вартістю 380,70 грн., 16.10.2021 року вчинив крадіжку майна, вартістю 348,30 грн., 17.10.2021 року вчинив крадіжку майна, вартістю 270,30 грн., 18.10.2021 року вчинив крадіжку майна, вартістю 230,55 грн., 19.10.2021 року вчинив крадіжку майна, вартістю 480,00 грн., 20.10.2021 року вчинив крадіжку майна, вартістю 502,20 грн.,10.07.2022 року вчинив крадіжку майна, вартістю 2311,57 грн.

Таким чином, вчинені ОСОБА_4 13.10.2021 року, 14.10.2021 року, 15.10.2021 року, 16.10.2021 року, 17.10.2021 року, 18.10.2021 року, 19.10.2021 року, 20.10.2021 року, 10.07.2022 року правопорушення, що були кваліфіковані судом за ч. 3, 4 ст. 185 КК України, кваліфікуються станом на день розгляду подання як дрібне викрадення чужого майна і відносяться до адміністративних правопорушень, за що відповідальність передбачена ст. 51 КУпАП.

Крім того, згідно цього вироку, 20.10.2021 року ОСОБА_4 намагався відкрито заволодіти чужим майном та його дії кваліфіковано судом за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України, що є кримінальним правопорушенням як на день ухвалення вироку, так і на день розгляду цього подання.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 1 січня 2022 року був встановлений у розмірі 2481,00 грн.

Згідно мотивувальної частини вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.09.2023 року, ОСОБА_4 24.09.2022 року вчинив крадіжку майна, вартістю 1176,00 грн. Станом на день розгляду подання, це правопорушення кваліфікується як дрібне викрадення чужого майна і відноситься до адміністративних правопорушень, за що відповідальність передбачена ст. 51 КУпАП.

Крім того, згідно цього вироку, 28.09.2022 року ОСОБА_4 вчинив крадіжку майна, вартістю 2531,67 грн., що перевищує розмір 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та є кримінальним правопорушенням як на день ухвалення вироку, так і на день розгляду цього подання.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 1 січня 2022 року був встановлений у розмірі 2481,00 грн.

Згідно мотивувальної частини вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.09.2023 року, ОСОБА_4 у середині вересня 2022 року вчинив крадіжку майна, вартістю 1333,33 грн. Станом на день розгляду подання, це правопорушення кваліфікується як дрібне викрадення чужого майна і відноситься до адміністративних правопорушень, за що відповідальність передбачена ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на наведене, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Враховуючи часткову декриміналізацію діянь, вчинених засудженим, введену новим Законом, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від покарань, призначених йому вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.03.2019 року, вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.10.2019 року та вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.09.2023 року.

За вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.11.2022 року суд звільняє ОСОБА_4 від покарань, призначених за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 185 КК України.

Оскільки суд саме звільняє засудженого від відбування покарання відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України і не має повноважень змінювати вирок на стадії його виконання, у суду відсутні підстави для звільнення ОСОБА_4 від покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.09.2023 року окремо за епізодом крадіжки від 24.09.2022 року, так як покарання судом призначалось не окремо за кожним епізодом крадіжок, а за всіма епізодами з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 185 КК України, і вчинена ОСОБА_4 крадіжка за епізодом від 28.09.2022 року на день розгляду подання відповідає цій правовій кваліфікації. При цьому суд не має повноважень також надавати оцінку вироку суду.

Оскільки ОСОБА_4 засуджений вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.11.2022 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України та йому призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, від якого суд його не звільняє, а кримінальне правопорушення, за яке ОСОБА_4 засуджено вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.09.2023 року, вчинене ним до ухвалення попереднього вироку, тобто до 29.11.2022 року, при визначенні остаточного покарання, яке належить відбувати засудженому, підлягають застосуванню положення ч. 4 ст. 70 КК України та покарання має визначатись за сукупністю злочинів, як це і визначено вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.09.2023 року. Отже, у суду немає підстав змінювати принцип складання покарань, застосований при ухваленні вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.09.2023 року і даний вирок підлягає подальшому виконанню.

Керуючись ст. 5, 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів», суд

у х в а л и в :

Подання начальника Державної установи «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» задовольнити частково.

ОСОБА_4 звільнити на підставі ч. 2 ст. 74 КК України від покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, призначеного йому вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.03.2019 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 звільнити на підставі ч. 2 ст. 74 КК України від покарання у виді 3 років позбавлення волі, призначеного йому вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.10.2019 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 звільнити на підставі ч. 2 ст. 74 КК України від покарання у виді 5 років позбавлення волі, призначеного йому вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 28.09.2023 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 звільнити на підставі ч. 2 ст. 74 КК України від покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, та за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці, призначеного йому вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.11.2022 року.

Вважати ОСОБА_4 засудженим вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.11.2022 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України з призначенням покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Виконувати вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.09.2023 року, яким ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі, та на підставі положень ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю цього злочину, та злочину, за який ОСОБА_4 було засуджено вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.11.2022 року, шляхом часткового складання призначених покарань, призначено остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі, на підставі розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1