Справа № 215/3489/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду м. Кривого Рогу кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 06.09.2024 р. Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, ОСОБА_4 , було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою по 04.11.2024 р..

Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке обґрунтовується наявністю ризиків переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Обвинувачений заперечує проти клопотання прокурора, так як він не буде ні накого впливати, а буде працювати та допомагати матері, дочці. Просить змінити тримання під вартою на домашній арешт.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечує проти клопотання прокурора, так як обвинувачений був затриманий у травні 2021 р.. Крім того прокурор зазначає, що з 2020 р. у відношенні ОСОБА_4 є ще кримінальне провадження за ст. 126-1 КК України, але що з ним не вказує, це не є підставою для тримання під вартою. У 2024 р. у відношенні ОСОБА_4 нібито ще відкрите провадження за ст. 126-1 КК України. Обвинувачений має неповнолітню дитину, на утримання якої з нього були стягнуті аліменти, але так, як ОСОБА_4 утримується під вартою, то по сплаті аліментів має заборгованість. Винуватість за цією справою ще не доведено вироком суду, обвинувачений працював, може працювати або служити у ЗСУ. Просить змінити тримання під вартою на домашній арешт з проживанням за адресою своєї матері, з покладенням обов`язків за ст. 194 КПК України: у тому числі стосовно потерпілих і свідків, заборонивши спілкування з ними, в тому числі в телефонному режимі та перебування в місцях їхнього проживання.

Потерпілі підтримали клопотання прокурора.

Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши клопотання прокурора, ухвалу від 06.09.2024 р., матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту, має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

В силу вимог ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При цьому слід зауважити на позицію Європейського Суду з прав людини, яка згідно ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України, є частиною національного законодавства, щодо підходу до розгляду доцільності продовження строків тримання особи під вартою як протягом досудового слідства, так і судового розгляду, яке ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, наступне рішення про продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави подальшого втручання в право особи на свободу (справа «Руденко проти України»).

Згідно з пунктом 3 статті 5 Конвенції визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання під вартою, відповідні посадові особи зобов`язані розглянути й альтернативні заходи забезпечення її явки до суду. Фактично, це положення не лише проголошує право на «звільнення під час провадження», а й передбачає, що «звільнення може бути обумовлено гарантіями з`явитися на судове засідання» (пункти 37, 38).

Заявлене прокурором клопотання хоча й, на думку суду, підтверджує ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, але стороною обвинувачення не доведено, що більш м`який запобіжний захід, такий як цілодобовий домашній арешт, не може бути застосовано до обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Суд вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є не співмірним меті даного заходу по спливу близько 3 років 5 місяців тримання під вартою.

Також, суд вважає, що доведення того, що обвинувачений не буде перешкоджати встановленню істини у справі, за відсутності відомостей щодо явного зловживання обвинуваченим процесуальними правами, не може перекладатися на нього шляхом обмеження його права на свободу, а тримання ОСОБА_8 під вартою носить тривалий характер, навіть за наявності обґрунтованого обвинувачення і при цьому очікуване покарання не слід ототожнювати із застосуванням запобіжного заходу.

Суд, оцінивши всі обставини у їх сукупності, в тому числі і відомості щодо особи ОСОБА_4 , який має у м. Кривому Розі рідних і близьких, місце реєстрації та проживання, до взяття під варту працював, про що були надані відповідні докази, вважає, що запобігти вказаним судом ризикам у даному кримінальному провадженні можливо шляхом застосування до обвинуваченого альтернативного запобіжного заходу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що забезпечить виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та зможе запобігти виникненню - настанню ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 181, 183, 194, 331, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів - відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Встановити строк дії цілодобового домашнього арешту 60 днів, а саме з 04.11.2024 р. по 02.01.2025 року.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,з-під варти в залі суду.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,обов`язки:

- цілодобово не залишати та не відлучатись з місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 ;

- прибувати за першим викликом до суду у визначений ним час;

- безперешкодно допускати до свого житла працівників Національної поліції та надавати їм усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками по цьому кримінальному провадженню, що зазначені в реєстрі обвинувального акту, в тому числі телефонному режимі, та через інші засоби зв`язку чи електронних комунікацій, а також відвідувати місця їх реєстрації, проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзду з України.

З метою перевірки та контролю за поведінкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,покласти на відділення ДІМ ВП № 5 КРУП ГУНП України в Дніпропетровській області обов`язок щодо проведення перевірок за місцем проживання останнього.

Ухвала підлягає негайному виконанню стосовно періодів дії видів запобіжних заходів, але може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: