УХВАЛА

Іменем України

31 жовтня 2024 року

м. Київ

справа № 196/279/19

провадження № 51-598 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши матеріали провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 червня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 червня 2022 року,

встановив:

На адресу Суду 30 жовтня 2024 року від засудженого ОСОБА_4 надійшла касаційна скарга із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень. На обґрунтування свого клопотання засуджений зазначив, що строк на касаційне оскарження ним пропущений з поважних причин. Раніше такою можливості не скористався оскільки був під моральним впливом від судових рішень, також на нього вплинула ситуація в країні, спершу ковід, а згодом воєнний стан. Вважає рішення щодо нього незаконними.

Суд, перевіривши доводи викладені у заяві дійшов висновку про те, що воно задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) касаційну скаргу на судові рішення може бути подано протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії цього рішення.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 113 КПК процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причин його пропуску.

Виходячи з норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до Суду у строк, визначений законом. Такі обставини має бути підтверджено скаржником.

В обґрунтування поважності пропуску строку на подання касаційної скарги засуджений вказує лише на те, що раніше такою можливістю він не скористався бо був під моральним впливом від судових рішень, також на нього вплинула ситуація в країні, спершу ковід, а згодом воєнний стан.

Разом з тим, вказані засудженим причини пропуску строку на касаційне оскарження не можна визнати поважними, з огляду на те, що такий строк пропущено більш ніж на два роки. Зважаючи на наведене, а також враховуючи те, що жодних об`єктивних причин пропуску строку, які б суд міг визнати поважними, засудженим у його заяві не наведено, підстав для поновлення строку на касаційне оскарження вказаних судових рішень колегія суддів не вбачає.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, не знайшов підстав для його поновлення.

Керуючись ст.429 КПК, Суд

постановив:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 15 червня 2020 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 23 червня 2022 року відмовити, а його касаційну скаргу на вказані судові рішення повернути особі, яка її подала.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3