ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 серпня 2024 року щодо ОСОБА_8 (ЄРДР за № 0002832),

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 звернулася до Луцького міськрайонного суду Волинської області із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, непрацюючого, розлученого, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0002832.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 серпня 2024 року клопотання слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 задоволено частково, застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, тобто до 22 жовтня 2024 року включно.

Заборонено підозрюваному ОСОБА_8 , без дозволу слідчого, прокурора або суду у період доби з 18год. 00хв. по 12год. 00хв. залишати місце свого постійного проживання: АДРЕСА_1 , за виключенням оголошення у зазначений період повітряної тривоги у м.Луцьку для переходу у спеціально обладнане приміщення (укриття).

В поданій апеляційній захисник вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою. Посилається на те, що підозрюваний не має необхідності перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки має намір сприяти слідству, станом на дату подання апеляційної скарги, підозрюваний відшкодував потерпілому 85 000 гривень. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримував подану апеляційну скаргу і просив скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати щодо ОСОБА_8 винятковий запобіжний захід, підозрюваного та його захисника, які заперечували доводи апеляційної скарги і просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, пояснення слідчого, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

В силу статей 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.176 КПК України є домашній арешт.

Зі змісту ст.181 КПК України слідує, що домашній арешт, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Дані вимоги закону при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 , слідчим суддею були дотримані.

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України;

- наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування, вчинити нове кримінальне правопорушення.

Як убачається з матеріалів провадження, 22 серпня 2024 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що захисник не оспорює ухвалу слідчого судді в частині обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, при цьому просить змінити ухвалу в частині визначених годин не залишати житло, а саме встановити заборону підозрюваному залишати місце проживання в нічний час доби, однак такі вимоги на увагу не заслуговують, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду.

Так, оскаржуваною ухвалою слідчого судді заборонено підозрюваному ОСОБА_8 без дозволу слідчого, прокурора або суду у період доби з 18 год. 00 хв. по 12 год. 00 хв. залишати місце свого постійного проживання, за виключенням оголошення у зазначений період повітряної тривоги у м.Луцьку для переходу у спеціально обладнане приміщення (укриття).

Як вбачається з матеріалів клопотання, підозрюваний підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, раніше не судимий, не працює.

При судовому розгляді клопотання слідчий суддя перевірив відповідність змісту клопотання вимогам закону та з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання цілодобово.

Відмовляючи у задоволенні клопотання в частині годин перебування під домашнім арештом, слідчий суддя встановив, що підозрюваний проживає один, у зв`язку з чим повинен мати змогу залишати житло у побутових справах.

На думку апеляційного суду, враховуючи при цьому наведені вище обставини, запобіжний захід саме у виді домашнього арешту із забороною залишати ОСОБА_8 місце свого проживання у період доби з 18 год. 00 хв. по 12 год. 00 хв., крім зазначених в ухвалі винятків, зможе належним чином забезпечити необхідні процесуальні обов`язки підозрюваного.

З огляду на викладене, слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а тому зазначені в апеляційній скарзі доводи, не знайшли свого підтвердження.

Ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 серпня 2024 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: