Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/488/24

Номер провадження: 1-кп/511/157/24

12.09.2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м.Роздільна Одеської області клопотання прокурора Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001418 від 06.11.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бакша Савранського району Одеської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

12.09.2024 року на адресу суду від прокурора Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 надійшло клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 . Вказане клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, скоєного за обтяжуючих вину обставин, тобто вчинення кримінального правопорушення особою у стані алкогольного сп`яніння, за яке законом передбачена можливість призначення покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років. Ризики, яким прокурор обґрунтовує клопотання про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав надане суду клопотання та просив суд його задовольнити.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, мотивуючи тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні необережного злочину, раніше не судимий, прокурор не додав до клопотання доказів на підтвердження існування ризиків.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника, просив обрати відносно нього запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки він є одинокою особою, з родичів в нього залишилась тільки онука, яку він давно не бачив.

Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку обвинуваченого та його захисника, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою застосування запобіжного заходу є відповідно до ч.2 ст.177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1ст.177 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст.183 КПК, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі інші обставини.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду від 02.03.3022 року «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» при розгляді клопотань органів досудового розслідування суд використовує всі наявні документи і матеріали справи, зокрема і судові рішення у формі, в якій вони внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Вирішуючи питання продовження запобіжного заходу, суд може зважати на попередню оцінку окремих фактичних обставин, здійснену ним при вирішенні попередніх клопотань у цьому кримінальному провадженні на підставі відповідних матеріалів і не здійснювати надмірного витребування матеріалів у сторін кримінального провадження.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, скоєного за обтяжуючих вину обставин, тобто вчинення кримінального правопорушення особою у стані алкогольного сп`яніння, за яке законом передбачена можливість призначення покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.

Розуміючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, обвинувачений, який проживає один, сім`ї не має, може переховуватись від суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, продовжує існувати ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки перебуваючи на свободі, обвинувачений матиме можливість самостійно або через інших осіб незаконно впливати на потерпілу та свідків, які судом не допитувались, достовірно знаючи про їх місце проживання, може схилити їх до дачі неправдивих на його користь шляхом погроз чи умовлянь, тим самим перешкоджаючи суду у встановленні істини у кримінальному провадженні та повному і всебічному дослідженні всіх доказів.

Враховуючи встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від свідків, ризик впливу на останніх існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом їх показань.

Ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

Прокурором не доведено існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України,. Такий ризик під час обрання запобіжного заходу прокурором не був заявлений. Доказів того, що даний ризик з`явився на даний час, коли обвинувачений утримується під вартою, прокурором не надано.

Враховуючи існування зазначених ризиків та з метою їх запобігання, а також забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та оцінюючи сукупність наведених обставин, введення на території України воєнного стану, застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим.

Доводи захисника та обвинуваченого щодо необхідності зміни запобіжного заходу є необґрунтованими з огляду на те, що вони не спростовують вищенаведених обставин, а також не свідчать про відсутність та недостатню вагомість встановлених щодо цього обвинуваченого ризиків, у зв`язку із чим суд не знаходить підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу.

Відповідно до п.4 ч.4 ст. 183 КПК України, суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи вищенаведені обставини, а також наслідки, що настали, у вигляді злочину, який спричинив загибель людини, суд зазначає, що в даному випадку до обвинуваченого ОСОБА_4 не має підстав для застосування застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів до 10 листопада 2024 року (включно), з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», місцезнаходження юридичної особи: Люстдорфська дорога, 11, місто Одеса, Одеська область, 65059.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому.

Копію ухвали направити Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1