Справа № 373/1616/24
Номер провадження 1-кс/373/304/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2024 року м. Переяслав

Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області

ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшої слідчої СВ ВП №1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором начальником Переяславського відділу Бориспільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000287 від 18.07.2024,

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Задубрівка Заставнівського району Чернівецької області, з середньою освітою, непрацюючого, розлученого, має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , судимостей не має, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

установив:

Слідча за погодженням з прокурором звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , строком на 60 днів.

Клопотання обґрунтоване тим, що 18.07.2024 о 20:26 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за номером: 0000287 про те, що 18.07.2024, приблизно о 17:00 наглядно знайомий чоловік заявника на ім`я ОСОБА_7 проник на територію домоволодіння та у приміщення будинку ( АДРЕСА_2 , де погрожуючи насильством, тримаючи у руці ніж, вчинив дії спрямовані на протиправне заволодіння майном потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2

18.07.2024 о 21:05 год. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 19.07.2024 вручено письмове повідомлення про підозру за ч.4 ст. 187 КК України.

Необхідність тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою слідчий та прокурор аргументують обґрунтованістю підозри, посилаючись на результати перших слідчих дій, а також вказують на існування ризиків, що передбачені п.п. 1, 3, 5ч. 1 ст. 177 КПК України.

Існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду прокурор обґрунтував тяжкістю покарання за злочин, який йому інкримінується ( від 8 до 15 років позбавлення волі), тим, що підозрюваний розлучений, офіційно не працює, за місцем реєстрації у Чернівецькій області постійно не проживає, веде мігруючий спосіб життя, його двоє малолітніх дітей проживають з матір`ю (колишньою дружиною) у АДРЕСА_3 . Крім цього, раніше, у той час як ОСОБА_4 був діючим військовослужбовцем за призовом, йому було висунуте обвинувачення в іншому злочині самовільному залишенні військової частини (ч.5 ст. 407 КК України), що вказує на безвідповідальність, недисциплінованість підозрюваного.

Ризик незаконного впливу на свідків та потерпілу (п.3 ч.1 ст. 177 КПК) прокурор обґрунтовує тим, що зухвала та агресивна поведінка підозрюваного під час вчинення злочину, з демонстрацією ножа, що супроводжувалось словесними погрозами в бік потерпілої жінки похилого віку, є тим чинником, що може пасивно впливати на свідків події та потерпілу, у випадку перебування підозрюваного на волі. Також не виключено, що перебуваючи на волі підозрюваний вдасться до активних спроб впливу (тиск, погрози) на свідків та потерпілу з тим, щоб вони змінити показання або відмовитись від них.

Існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, щодо продовження вчинення інших кримінальних правопорушень прокурор обґрунтував тим, що ОСОБА_4 вдруге притягується до кримінальної відповідальності, оскільки 02.12.2022 Сумською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері йому було вручено обвинувальний акт за ч.5 ст. 407 КК України та скеровано до суду в межах територіальної юрисдикції Сумської області.

Захисник ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання слідчого, вважає тримання під вартою занадто суворим запобіжним заходом. Ризики, наведені в клопотанні захисник назвав не обґрунтованими.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував інкриміновані йому дії та не спростовував підозру. Просив суд вибачити його за вчинене та не обмежувати у свободі.

Перевіривши обґрунтованість підозри ОСОБА_4 та ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, оцінивши інші ризики, передбаченні ч.1 ст. 177 КПК, на які посилається прокурор, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність забезпечити кримінальне провадження шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Слідчим відділенням Відділу поліції №1 Бориспільського РУП здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000287 від 18.07.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Після проведення першочергових слідчих (розшукових) заходів, безпосередньо після вчинення злочину слідство встановило особу нападника ОСОБА_4 , якого упізнала потерпіла ОСОБА_8

18.07.2024 о 21:05 год. було затримано ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України. Під час затримання у нього вилучено ніж, в якому потерпіла упізнала той, яким ОСОБА_4 погрожував їй, вимагаючи гроші.

19 липня 2024 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

За змістом підозри 18.07.2024, близько 17 год. 00 хв., перебуваючи на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, ОСОБА_4 перескочив паркан та проник на прилеглу територію того ж самого домоволодіння, де розташовується квартира ОСОБА_8 . Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 зайшов у приміщення квартири по АДРЕСА_2 таздійснив напад на ОСОБА_8 , а саме: наблизившись впритул до потерпілої, яка у той момент перебувала в кухні своєї квартири, ОСОБА_4 наставив в область її живота ніж, пригрозивши тим самим застосуванням фізичного насильства, небезпечного для її життя та здоров`я, та наказав віддати грошові кошти. У такий спосіб ОСОБА_4 заволодів жіночою сумкою потерпілої, у якій знаходились грошові кошти у розмірі 270 гривень та направився до виходу, де на подвір`ї був зупинений потерпілою ОСОБА_8 , яка наздогнала нападника та вихопила свою сумку з грошовими коштами. Після скоєного ОСОБА_4 негайно покинув місце вчинення злочину.

Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

За визначенням ЄСПЛ обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин ( рішення «K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

Обґрунтованість Підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України підтверджується долученими до клопотання матеріалами досудового розслідування, зокрема: рапортами інспектора ЧЧ СМ ВП№1 Бориспільського РУП про отримання зі служби «102» 18.07.2024 о 17:07 повідомлення про напад на ОСОБА_8 та заволодіння її майном за місцем проживання потерпілої: АДРЕСА_2 ; протоколом огляду місця події від 18.07.2024, під час чого потерпіла передала слідчим сумку, якою заволодів підозрюваний, а вона відібрала в нього; протоколом затримання підозрюваного та його обшуку; протоколом допиту потерпілої; протоколами допиту свідків; протоколами слідчого експерименту з участю потерпілої від 18.07.2024 та з участю підозрюваного від 19.07.2024, іншими матеріалами.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 187 КК України, в якому підозрюється ОСОБА_4 , за змістом ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років.

В силу п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частиною 3 ст. 183 КПК України визначено обов`язок слідчого судді, суду визначити розмір застави при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Виключення з цього правила містяться у ч.4 ст. 183 КПК України, де серед іншого зазначапється, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу має право не застосовувати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Слідчим суддею перевірені аргументи прокурора, підстави та обставини передбачені ст. 177, 178 КПК України та встановлено, що названі у клопотанні ризики: неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, переховування його від слідства та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілу, вчинення іншого кримінального правопорушення - реально існують і застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам.

На користь вказаних висновків свідчить не лише тяжкість злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України та суворість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_4 , а й те, що у Краснопільському районному суді Сумської області перебуває інше кримінальне провадження (справа № 578/1063/22) відносно ОСОБА_4 за ч.5 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини, де ухвалою суду від 20.03.2023 провадження зупинено, що встановлено шляхом повного доступу до ЄДРСР.

Водночас, з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_4 наразі не проходить військову службу, у військовій частині не перебуває, за місцем реєстрації у Чернівецькій області він не проживає, вільно пересувається та часто змінює місце фактичного перебування/проживання, забезпечує себе тимчасовими заробітками.

Також встановлено, що ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішення суду від 03.09.2020 у справі № 373/684/20. Він має двох дітей: сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання яких з ОСОБА_4 судом присуджені аліменти (справа № 373/693/20).

Отже, підозрюваний ОСОБА_4 має два відкриті проти нього кримінальні провадження за вчинення злочинів під час воєнного стану; забезпечує себе тимчасовими заробітками; фактично не проходить військову службу, на яку він був призваний у зв`язку з мобілізацією; веде усамітнений спосіб життя та не проживає за місцем реєстрації; змінює місце свого перебування у залежності від місця роботи по найму.

Всі ці обставини у взаємозв`язку з тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_4 за ч.4 ст. 187 КК України, вказують на високий ризик того, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі вдасться до спроб уникнути покарання шляхом переховування від слідства та суду (п. 1 ч.1 ст. 177 КПК).

Не перебування ОСОБА_4 військовій службі, відсутність у нього роботи і постійного заробітну ставить підозрюваного у скрутне матеріальне становище, спонукає його шукати засоби до існування. Вказане, а також відкрита та зухвала поведінка ОСОБА_4 з погрозою застосування ножа до жінки похилого віку свідчить про нестриманий, імпульсивний характер підозрюваного, що може проявитись також і у незаконному впливі на свідків та потерпілу, а також призвести до вчинення нового кримінального правопорушення (п.3 та п.5 ч.1 ст. 177 КПК) .

Отже, існують обґрунтовані ризики, передбачені п.п. 1, 3,.5 ч.1 ст. 177 КПК України, які з врахуванням особи підозрюваного та невідворотності покарання у виді позбавлення волі у випадку доведення винуватості дають підстави для висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання цим ризикам.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п. 79 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі "Харченко проти України" «тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. ( також рішення у справі "Лабіта проти Італії").

Таким чином, слідчим та прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених у ст. 194 КПК України для застосування виняткового, найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу немає.

Виходячи із сукупності обставин, які взяті до уваги при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд на підставі положень ч.4 ст. 183 КПК України не визначає підозрюваному заставу як альтернативний запобіжний захід.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183-187, 192, 193, 194, 196, 197, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчої про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, який обчислюватиз моменту його затримання - з 18.07.2024, та утримуючи його в ДУ «Київський слідчий ізолятор» управління Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Строк дії ухвали до 15.09.2024

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1