УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області

ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000896 від 01.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ

02 серпня 2024 року до Володимир-Волинського міського суду Волинської області надійшло вищезазначене клопотання слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, яке вона обґрунтовує тим, що 31.07.2024 близько 12 години ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні відділення "Приватбанк" у м. Володимир діючи таємно, в умовах воєнного стану, викрав мобільний телефон "Нокіа", належний ОСОБА_5 , котрого останній забув на тумбочці біля каси. Сума завданого збитку становить 4700 грн.

01 серпня 2024 року відомості про вказаний факт СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування № 0000896, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

31.07.2024, в ході проведення огляду місця події за адресою: буд. №6 вул. Соборна м. Володимир, у гр. ОСОБА_4 ( НОМЕР_1 ) було вилучено мобільний телефон марки «Nokia», ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , в котрому знаходиться сім-картка з номером НОМЕР_1 , який вилучено та поміщено в спецпакет НПУ WAR1086066 та опечатано.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України, даний мобільний телефон вважається тимчасово вилученим майном.

Слідчий вважає, що вилучений 31.07.2024 мобільний телефон марки «Nokia», ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , в котрому знаходиться сім-картка з номером НОМЕР_1 , мають значення речових доказів у кримінальному провадженні № 0000896 від 01.08.2024, оскільки вони можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98 КПК України.

Крім того, на даний час у кримінальному провадженні необхідно провести ряд необхідних судових експертиз та слідчих дій за участю вищезазначених речей.

Таким чином вилучений мобільний телефон підлягає арешту із забороною відчуження, розпорядження та користуванням, оскільки має значення речового доказу і на даний час у провадженні є необхідність у проведенні за його участю ряду судових експертиз та слідчих дій, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження.

В іншому ж випадку, вказана річ, яка є речовим доказом у кримінальному провадженні, підлягатиме поверненню з подальшою неможливістю проведення необхідних експертиз, оскільки сліди злочину на ньому можуть бути знищені.

Слідчий в судове засідання не з`явилася, просила розглянути клопотання за її відсутності.

Власники майна ОСОБА_5 в судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій не заперечив проти накладення на належний йому мобільний телефон.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття вказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи те, що учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явилися, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів, у відповідності з ч.4 ст. 107 ЦПК України, не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та долучені до нього документи, письмові заперечення представника власника майна, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч.2 ст.131, ч.1 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що Володимирським РВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000896 від 01.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України (таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану).

Згідно витягу з ЄРДР 31.07.2024 близько 12 години ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні відділення "Приватбанк" у м. Володимир діючи таємно, в умовах воєнного стану, викрав мобільний телефон "Нокіа", належний ОСОБА_5 , котрого останній забув на тумбочці біля каси. Сума завданого збитку становить 4700 грн.

31.07.2024, в ході проведення огляду місця події за адресою: буд. №6 вул. Соборна м. Володимир, у гр. ОСОБА_4 ( НОМЕР_1 ) було вилучено мобільний телефон марки «Nokia», ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , в котрому знаходиться сім-картка з номером НОМЕР_1 , який вилучено та поміщено в спецпакет НПУ WAR1086066 та опечатано.

Постановою слідчого від 01.08.2024 вилучене майно визнано речовими доказами та приєднано до кримінального провадження.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для накладення арешту на зазначене у клопотанні слідчого майно, з метою його збереження, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що це майно є доказом кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати майна, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст.170-174 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000896 від 01.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене 31.07.2024 в ході огляду місця події, а саме, на мобільний телефон марки «Nokia», ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , в якому знаходиться сім-картка з номером НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , шляхом заборони розпоряджатися та користуватися цим майном.

Арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК України порядку заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити слідчому, та власнику майна.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1