У Х В А Л А

Справа № 149/1456/24

Провадження №1-кп/149/117/24

05.11.2024 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження № 0000114 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України

Від захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 надійшло письмове клопотання, в якому він просить кримінальне провадження № 0000114 від 06.03.2024 року стосовно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, закрити у зв`язку з набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України

Обвинувачений та його захисник клопотання підтримали та просили задовольнити. Обвинуваченому відомі і зрозумілі наслідки закриття кримінального провадження судом з цих підстав.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечив щодо задоволення клопотання.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутність, претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 не має.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого висновку.

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення корисливого кримінального правопорушення, а саме 24.10.2022 Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ч. 4 ст. 185 КК України, до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитом терміном 2 роки, на шлях виправлення не став та 04.03.2024 приблизно о 20:00 годині прийшов до місця проживання свого знайомого ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де в той час знаходилася мати ОСОБА_4 , ОСОБА_7 .

Перебуваючи у вказаному будинку, під час спілкування ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_4 , що у нього наявний мобільний телефон марки ZTE Blade L210 1/32GB.

У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння шахрайським шляхом матеріальними цінностями ОСОБА_6 , а саме належним останньому мобільним телефоном марки ZTE Blade L210 1/32GB, в якому сім картки операторів мобільного зв`язку були відсутні.

Реалізуючи свій протиправний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_4 під приводом здійснення налаштувань, попросив у нього мобільний телефон моделі ZTE Blade L210 1/32GB.

Потерпілий ОСОБА_6 , не підозрюючи про злочинні наміри ОСОБА_4 , добровільно надав останньому вказаний мобільний телефон.

ОСОБА_4 , отримавши мобільний телефон у ОСОБА_6 , із приміщення приватного будинку вийшов на подвір`я території домогосподарства, після чого потерпілий попросив ОСОБА_4 , щоб він повернув вказаний мобільний телефон, на що останній відповів, що налаштує його та на наступний день поверне, хоча цього робити він не збирався.

ОСОБА_4 05.03.2024 близько 13:00 годин за участі ОСОБА_8 , яка не була обізнана про злочинні наміри ОСОБА_4 , реалізував належний ОСОБА_6 мобільний телефон ZTE Blade L210 1/32GB/IMEI: НОМЕР_1 /IMEI: НОМЕР_2 в якості предмету договору застави у відокремленому підрозділі № НОМЕР_3 ПОВНОГО ТОВАРИСТВА «ЛОМБАРД №1» ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОНТРАКТ-ГРУП» І КОМПАНІЯ», адреса якого розташована у АДРЕСА_2 використовуючи паспорт громадянки України ОСОБА_8 , за грошові кошти у сумі 710 гривень.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-24/5260-ТВ від 21.03.2024 року встановлено, що ринкова вартість мобільного телефону моделі ZTE Blade L210 1/32GB, станом на момент даної події, тобто 04.03.2024 становила 1 354,33 гривень. Таким чином, ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1 354,33 гривень.

За наведеним фактом діяння ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України (шахрайство), тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчиненому повторно. Вирішуючи питання щодо притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 згідно з пред"явленим обвинуваченням, суд керується наступним.

Частиною 1 статті 2 КК України регламентовано, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких посилень відповідальності за дрібне викрадення чужого майна».

Вказаним Законом внесені зміни до статті 51 КУпАП, згідно з якими дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Частиною 1 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

В свою чергу ч. 3 ст. 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до абз. 4 ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 479-2 КПК України регламентовано, що суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Суд також враховує позицію Верховного Суду з цього приводу, викладену у постанові від 22.08.2024 (справа № 567/507/23), яку підтримала об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у постанові від 07.10.2024 у справі №278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24).

Частиною 2 статті 51 КУпАП встановлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 цього Кодексу, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 НМДГ. Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становила від 0,5 до 2 НМДГ.

Аналіз указаних норм закону, як зазначив ВС, свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статтею 51 КУпАП, а саме 2 НМДГ.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина шоста статті 3 КК).

Згідно з пунктом 5 Підрозділу 1 Перехідних положень ПК України визначено, що у разі, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України з урахуванням норм абзацу першого підпункту 169.4.1 пункту 169.4 цієї статті платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Тобто розмір податкової соціальної пільги в розумінні пункту 5 Підрозділу 1 Перехідних положень ПК України дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на один місяць працездатних осіб з 01.01.2024 становить 3028 грн. Отже, розмір податкової соціальної пільги у 2024 році для кримінально-правової кваліфікації становив 1514 грн.

Отже, для вирішення питання щодо наявності в діяннях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення або ж ознак адміністративного правопорушення необхідно визначити, чи перевищує суму завданої потерпілому шкоди 2 НМДГ, в 2024 році 3028 грн.

Так, відповідно до обвинувального акта сума завданої потерпілому шкоди становить 1 354,33 грн., що є меншим за розмір, з якого відповідно до Закону України № 3886-IX та положень ПК України настає кримінальна відповідальність, а саме в 2024 році 3028 грн (станом на момент вчинення кримінального правопорушення).

З огляду на вищевикладене, суд з урахуванням висновків, зроблених ВС у наведених вище постановах, а також принципу зворотної дії закону в часі, закріпленого статтею 58 Конституції України і статтею 5 КК України, вважає за необхідне закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000114 від 06.03.2024, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Запобіжний захід до обвинуваченого в межах даного кримінального провадження не застосовувався, підстав для його застосування суд не вбачає.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 124 КПК України, ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат на залучення експертів, відносячи їх на рахунок держави.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 3-5, 185 КК України, ст. 100, 124, 174, 284, 371, 372, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000114, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.03.2024, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати на залучення експертів під час досудового розслідування в розмірі 1514, 56 грн. віднести на рахунок держави.

Речові докази: коробку від мобльного телефону ZTE Blade L210 синього кольору з ІМЕІ №№: НОМЕР_4 , НОМЕР_2 - повернути власнику ОСОБА_6 .

Копію матеріалів та ухвали після набрання нею законної сили направити до Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області для вирішення питання про складання відповідних матеріалів відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , в порядку, передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1