Дата документу 14.10.2024 Справа № 333/4536/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/4536/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/652/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 2 вересня 2024 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 29 жовтня 2024 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

За матеріалами провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України.

7 березня 2024 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000347 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України (а.с. 14).

31 серпня 2024 року о 14 год. 50 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України (а.с. 136-138).

31 серпня 2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя врахував обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та вказав про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу, як незаконну та необґрунтовану.

У судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Захисник - адвокат ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу та вказав, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, оскільки немає доказів того, що підозрюваний вчинив кримінальні правопорушення, він має стійкі соціальні зв`язки.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вказала, що під час застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_7 вчинив нове кримінальне правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, його захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст. ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З наданих суду матеріалів убачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України.

Вирішуючи питання щодо встановлення наявності обґрунтованої підозри слідчим суддею під час перевірки було дотримано стандарту доказування «обґрунтована підозра» у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення її про підозру та строк здійснення досудового розслідування.

При цьому, поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (ч. 5 ст. 9 КПК України). Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, у рішенні в справі Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom від 30.08.1990, заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86, § 32; у рішенні в справі Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011, заява № 42310/04, § 175) термін «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Отже, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Так, викладені в клопотанні слідчого обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України підтверджуються наступними доказами:

- відомостями, отриманими з протоколу допиту потерпілого ОСОБА_10 від 18 березня 2024 року (а.с. 21-22);

- відомостями, отриманими з протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_10 від 14 серпня 2024 року (а.с. 22 зворотної сторінки - 25);

- відомостями, отриманими з протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 16 березня 2024 року (а.с. 26-27);

- відомостями, отриманими з протоколу допиту потерпілого ОСОБА_12 від 11 липня 2024 року (а.с. 29 зворотної сторінки - 32);

- відомостями, отриманими з протоколу огляду від 11 липня 2024 року, де об`єктом огляду є копії до платіжних інструкцій (а.с. 33 зворотної сторінки - 34);

- відомостями, отриманими з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11 липня 2024 року за участю потерпілого ОСОБА_12 (а.с. 35-37);

- відомостями, отриманими з протоколу про проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 30 квітня 2024 року (а.с. 39-40);

- відомостями, отриманими з протоколу огляду від 30 квітня 2024 року, де предметом огляду є грошові кошти УКР ГУНП в Запорізькій області, необхідні для отримання фактичних даних про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України (а.с. 40 зворотної сторінки - 41);

- відомостями, отриманими за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, де відображені розмови між ОСОБА_13 та ОСОБА_7 (а.с. 49-96);

- відомостями, отриманими за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, де відображені розмови між ОСОБА_14 та ОСОБА_13 (а.с. 95-98);

- відомостями, отриманими з протоколу допиту свідка ОСОБА_15 від 1 травня 2024 року (а.с. 100-101);

- відомостями, отриманими з протоколу огляду від 1 червня 2024 року (а.с. 105-звортної сторінки 112);

- відомостями, отриманими з протоколів допиту потерпілого ОСОБА_16 від 30 серпня 2024 року та від 31 серпня 2024 року (а.с. 123-126, 132-135);

- відомостями, отриманими з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30 серпня 2024 року за участю потерпілого ОСОБА_16 (а.с. 127-130);

Із наведеного убачається, що вказані докази можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, які йому інкримінуються.

Таким чином, наявні у матеріалах провадження докази у своїй сукупності є достатніми для висновку, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи слідчого в частині наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованими, з чим погоджується і колегія суддів виходячи з наступного.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводиться відповідними доказами.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким та особливо тяжкими злочинами, санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, у зв`язку із чим, враховуючи суворість можливого покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним, а також відсутність стійких соціальних зв`язків, існує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Ризик незаконного впливу на потерпілих обумовлюється тим, що потерпілі є знайомі підозрюваному ОСОБА_7 , яких він знає особисто або знайомий з ними через сторонніх осіб, відносно потерпілих вчинялись злочини із застосуванням або погрожуванням насильства, що вказує на те, що будучі обізнаним про анкетні дані потерпілих, підозрюваний може здійснювати на них певний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання для уникнення кримінальної відповідальності.

При цьому, слід зазначити, що покази потерпілих у даному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_7 як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю як самостійно, так і через інших осіб впливати на потерпілих у кримінальному провадженні.

Крім того, колегія суддів погоджується із наявністю ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки досудове розслідування у даному кримінальному провадженні знаходиться на початковій стадії, збір доказів у даному кримінальному провадженні не завершився, а будучі обізнаним з інформацією про кримінальне провадження, про обставини, що є предметом доказування у ньому, про наявність чи відсутність певних доказів, які стали відомі підозрюваному ОСОБА_7 у зв`язку із розглядом клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу та враховуючи його спосіб життя, обставини інкримінованих йому злочинів, він може вчинити дії, які будуть направлені на перешкоджання кримінальному провадженню шляхом своїх неявок на виклики слідчого, а також відмови від участі у слідчих процесуальних діях, тощо.

Більш того, ОСОБА_7 інкримінується скоєння кримінальних правопорушень у співучасті з іншими підозрюваними у цьому ж кримінальному провадженні одних й тих ж правопорушень, тому існують підстави вважати, що ці особи можуть бути об`єднані однією метою - унеможливити притягнення їх до кримінальної відповідальності шляхом зміни показів, формування спільної правової позиції, що може перешкоджати кримінальному провадженню.

Також є обґрунтований і ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, неодноразово звільнявся від відбування покарання як з випробуванням з іспитовим строком, так і по відбуттю строку покарання, вчинив дії, за які підозрюється у даному кримінальному провадженні в тому числі і після винесення вироку в іншому кримінальному провадженні, яке розглядалось Комунарським районним судом м. Запоріжжя, не працює, суспільно-корисною працею не займається, не має постійного джерела доходу, йому інкримінується вчинення ряду умисних корисливих злочинів, скоєних в певний проміжок часу, з метою власного збагачення, що в сукупності свідчить про те, що він заробляє на життя шляхом вчинення умисних корисливих злочинів.

Відтак, на переконання апеляційного суду, встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованими та підтвердженими.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, врахувавши обґрунтованість пред`явленої останньому підозри, наявність вказаних ризиків, а тому законних підстав для скасування ухвали, апеляційний суд не вбачає.

Крім того, судом першої інстанції розглянуто питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 будь - якого більш м`якого та альтернативного запобіжного заходу і апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що на даний час достатнім та необхідним є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням викладеного, колегії суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 2 вересня 2024 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 29 жовтня 2024 року включно, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4