СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/4836/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2024 рокуСвятошинський районний суд м. Києва в складі:

Слідчого- судді: ОСОБА_1

за участю секретаря : ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

підозрюваного: ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого, у кримінальному провадженні № 0002267 від 11.07.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

УСТАНОВИВ:

13.07.2024року до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та утримувати його в Держдавній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, терміном на 60 (шістдесят) днів.

Клопотання обґрунтоване наступним.

У провадженні слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0002267 від 11.07.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

24.02.2022 року згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території України було введено воєнний стан який востаннє було продовжено 14.05.2024 згідно Указу Президента України № 271/2024 від 06.05.2024 строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 11.07.2024 приблизно о 09 год. 50 хв. Перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , в умовах воєнного стану, відкрито викрав чуже майно, що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, яким розпорядився на власний розсуд, завдавши останньому майнової шкоди, на загальну суму 1 500 гривень.

Так, ОСОБА_5 , 11.07.2024 приблизно о 09 год. 00 хв. зустрівся зі своїм наглядно знайомим ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , де проводили спільне дозвілля, вживаючи алкогольні напої.

Перебуваючи за вищевказаною адресою, під час проведення спільного дозвілля, у ОСОБА_5 виник словесний конфлікт з ОСОБА_7 пов`язаний із грошовим спором, який виник між ними напередодні, та який в подальшому переріс у бійку, в ході якого у ОСОБА_5 виник раптовий злочинний умисел на заволодіння майном ОСОБА_7 , при цьому усвідомлюючи, що в країні введено воєнний стан.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 11.07.2024 приблизно о 09 год. 50 хв., почав наносити ОСОБА_7 удари рукою та ліктями в область обличчя, від яких потерпілий впав на землю. Таким чином, користуючись тим, що ОСОБА_7 не здатен чинити активного опору, ОСОБА_5 дістав з кишені штанів мобільний телефон марки «Xiaomi» золотистого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 1500 грн., з сім-карткою мобільного оператора «Лайфселл» з абонентським номером НОМЕР_2 , картку «NOVAPAY» № НОМЕР_3 .

Заволодівши таким чином майном, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 на вимоги потерпілого повернути належне йому майно не відреагував і, побоюючись бути затриманим та в подальшому притягнутим до відповідальності за його дії з місця вчинення злочину втік та розпорядився викраденим чужим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому майнової шкоди на загальну суму 1500 грн.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного просив застосувати домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 11.07.2024, протоколом затримання ОСОБА_5 , в порядку ст. 208 КПК України, протоколом допиту свідків, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Підставою застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому за погодженням з прокурором звернутися з клопотанням до суду про обрання запобіжного заходу у зв`язку з тим, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити спроби:

переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

вчинити інше кримінальне правопорушення;

незаконно впливати на свідків та потерпілу;

Про наявність перелічених вище ризиків свідчить наступне:

ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за вчинення якого, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. Тобто тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваному у разі визнання судом його винуватим, вже обґрунтовує ризик того, що з метою уникнення покарання він може вчинити спробу переховування, що в свою чергу буде негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду. Крім того, згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», від 24.02.2022, на всій території України введений воєнний стан який діє й по сьогодні. Тобто ОСОБА_5 , користуючись ситуацією в країні, має змогу переховуватися від органів досудового розслідування, зокрема, в місцях постійного проведення бойових дій або місцях непідконтрольних органам державної влади України.

Також є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, останній офіційно не одружений, не працюючий, на утриманні дітей не має, тобто в підозрюваного фактично відсутні міцні соціальні зв`язки, які б як важелі впливу могли утримати останнього від вчинення інших злочинів. Неодноразово притягався до кримінальної відповідальності. Описане вказує на те, що ОСОБА_5 не може своє життя вписувати в рамки правил поведінки у суспільстві, не порушуючи при цьому прав оточуючих громадян і має схильність до таких дій.

Перебуваючи не під вартою, підозрюваний ОСОБА_5 може чинити спроби незаконного впливу на потерпілого та свідків.

Так, ОСОБА_5 знайомий зі свідками та потерпілим по даному кримінальному провадженні, тому, перебуваючи на волі, останній з метою зміни чи взагалі відмови від дачі показів та уникнення від кримінальної відповідальності може впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні. Тобто у випадку незастосування відносно підозрюваного такого запобіжного заходу як тримання під вартою, останній у повсякденному житті може зустрічатись як з потерпілим так і свідками та чинити на останніх незаконний вплив. Оскільки злочин, в якому на даний момент підозрюється ОСОБА_5 є тяжким тому є підстави вважати, що ОСОБА_5 може здійснювати вплив на потерпілого та свідків в тому числі шляхом залякування, примусу, погроз або застосування насильства з метою зміни або ненадання ними викривальних показань щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

У випадку не застосування саме такого запобіжного заходу як тримання під вартою - факт перебування підозрюваного на волі вже буде свідчити про те, що після таких злочинних дій можна уникнути відповідальності і далі вести звичайне життя.

На теперішній час відсутні медичні застереження щодо неможливості перебування ОСОБА_5 в умовах ДУ «Київського слідчого ізолятору».

Варто додати, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, можна вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

Тобто кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснення у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року), а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного.

Крім того, необхідно зазначити, що у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, незаконний вплив на свідків доводять ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Тому, враховуючи перелічені ризики вважаю, що саме такий запобіжний захід, що пов`язаний з ізоляцією від суспільства, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

До підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не може бути застосований у зв`язку з тим, що він не буде дієвим на підставі тої інформації, яка зазначена вище у цьому клопотанні.

Також, до підозрюваного ОСОБА_5 , не може бути застосований запобіжний захід у вигляді особистої поруки у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, проте з оточення підозрюваного вказані особи, які могли б бути поручителями, відповідні заяви не подавали.

Застава не може бути обрана, оскільки підозрюваний офіційно не працює, а тому у нього відсутня фінансова можливість щодо виплати грошових коштів, необхідних для внесення на спеціальний рахунок для забезпечення виконання ним покладених обов`язків, проте суд може застосувати такий запобіжний захід, як альтернативний.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло не зможе унеможливити вчинення останнім кримінальних правопорушень (злочинів). Викладене вище унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію викладених вище ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Посилання захисника про можливість застосування міри запобіжного заходу не пов`язаний з триманням під вартою, суд не приймає до уваги, оскільки захисник не навів жодного доводу в обґрунтування свого клопотання та не надав жодних доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без внесення застави.

Ухвала слідчого судді діє 60 днів, тобто з 11.07.2024 р. до 08.09.2024року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає направленню до ДУ "Київського слідчого ізолятора» Міністерства юстиції України, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1