Справа № 449/226/24
Перемишлянський районний суд Львівської області
УХВАЛА

02.07.2024 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

з участю cекретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчої: ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

захисника: адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання начальника СВ ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області - ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 ,

про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою із можливістю внесення застави, щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Бібрка Львівського району, Львівської області, командира роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого -

ВСТАНОВИВ:

Начальник СВ ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області - ОСОБА_4 , звернулася до суду із клопотанням погодженим з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про обрання щодо підозрюваного підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19» строком на 60 днів, із можливістю внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та у разі внесення підозрюваним застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , терміном на 2 місяці наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Клопотання мотивує тим, що слідчим відділенням відділення поліції №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 від 13 лютого 2024 року за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч.2 ст.361, ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України. Встановлено, що капітан ОСОБА_5 згідно наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (по особовому складу) від 17.10.2023 №666-РС проходить військову службу на посаді командира роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, капітан ОСОБА_5 , під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. Водночас, ОСОБА_5 , діючи в порушення вимог зазначеного законодавства, вчинив умисні кримінальні правопорушення, а саме: викрав банківську картку, яка належать ОСОБА_7 ; заволодів мобільним телефоном ОСОБА_7 та через мобільний додаток без згоди ОСОБА_7 та змінив її фінансовий номер та здійснив ряд грошових переказів, а також декілька разів зняв кошти з банківської картки ОСОБА_7 . Загалом в клопотанні зазначено 22 епізоди.

Такі дії підозрюваного ОСОБА_5 кваліфіковані стороною обвинувачення за:

- ч.1 ст.357 КК України, як викраденні офіційного документа, вчиненому з корисливих мотивів;

- ч.1 ст.361 КК України, як несанкціоноване втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем (в т.ч. вчиненому повторно);

- ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану (в т.ч. вчинена повторно).

Вважає, що докази зібрані в процесі досудового розслідування є вагомими та достатніми для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, останньому загрожує покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років. Тому з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , необхідно обрати щодо останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з огляду на ризики, що дали підстави для звернення до суду із даним клопотанням, оскільки вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення ним кримінального правопорушення, є підставою вважати про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ст. 177 КПК України

Прокурор та слідча у судовому засіданні клопотання підтримали з наведених в клопотанні обставин та просили його задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник проти задоволення клопотання заперечили, пояснили що ОСОБА_5 відшкодував частину матеріальної шкоди завданої потерпілому ОСОБА_7 , на підтвердження надали квитанцію про переведення коштів в сумі 100 000 грн. на особистий рахунок ОСОБА_7 , відповідно вважають що немає доцільності застосовувати до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а просять обмежетися запобіжним заходом у вигляді застави.

Заслухавши пояснення прокурора, слідчої, захисника, підозрюваного, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Судом встановлено, що слідчим відділення поліції №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 від 13 лютого 2024 року за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч.2 ст.361, ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України.

Згідно наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (по особовому складу) від 17.10.2023 №666-РС, ОСОБА_5 проходить військову службу на посаді командира роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 . На підставі вищевикладеного, 30 червня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого передбачених ч.1 ст.361, ч.2 ст.361, ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України.

Суд дослідивши докази надані слідчої та прокурором, вважає обгрунтованою підозру ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч.2 ст.361, ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, що доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою про вчинення кримінального правопорушення від 12 лютого 2024 року 2024, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , протоколом огляду мобільного телефону, протоколами допитів свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколом додатково допиту потерпілого ОСОБА_7 , інформацією отриманою з ІС «Безпечна Львівщина», протоколом тимчасового доступу до речей та документів від 07.03.2024, протоколом огляду інформації отриманої у АТ «Приватбанк», інформацією отриманою в операторів телекомунікаційних послуг ПрАТ «Київстар» та ТОВ «Лайфселл», протоколом слідчих експериментів проведених з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом обшуку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною пятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України,під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя,суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини,які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи вищезазначені обставини, передбачені ст.177-178 КПК України, стосовно доцільності більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого, аніж тримання під вартою, вважаю що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та потерпілу, з метою перешкодити встановленню істини по справі, може ухилятися від слідства та суду, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, крім цього тримання під вартою у даному випадку буде ефективним та достатнім запобіжним заходом.

Європейський суд з прав людини у рішенні „Подвезько проти України крім іншого зазначає, що пункт 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин. На думку суду, тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має відповідати вимозі пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, в якому здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Водночас, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людиниі основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Також у рішенні «Харченко проти України», ЄСПЛ зазначив, що тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Отже, судом встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».

За викладених обставин, суд приходить до висновку, про часткове задоволення клопотання слідчої, а саме зважаючи на часткове відшкодування ОСОБА_5 потерпілому матеріальної шкоди, суд вважає за доцільне щастосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно ч.1 ст.182 КПК України - застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Із урахуванням обставин по справі та особи підозрюваного, розміру заподіяної шкоди, сума застави відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України визначена у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Виходячи з вимог ст. 115 КПК України, строк дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого слід обчислювати з моменту проголошення ухвали, та у відповідності до ст. 197 КПК України, згідно якої строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати шістдесяти днів, суд вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 до 30.08.2024 року включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання - задоволити частково.

Визначити ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151 400,00 грн.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , терміном на 2 місяці, тобто до 30 серпня 2024 року, включно, наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду на першу вимогу;

2) не відлучатися з постійного місця проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого судді або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування із потерпілим ОСОБА_13 , свідками у кримінальному провадженні, зокрема з ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1