Справа № 199/5147/24
УХВАЛА

23 серпня 2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0002066 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ліда, Гродненської області, громадянина України, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11.06.2024 року близько 11.10 годині в м. Дніпрі в Амур-Нижньодніпровському районі по вулиці Янтарній, з боку вул. Калинової в напрямку вул. Грінченко, під керуванням водія ОСОБА_4 , рухався автомобіль «HYUNDAI І 20» № НОМЕР_1 , який належить водієві.

Під час руху водій ОСОБА_4 , порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.38.1, 5.38.2 «пішохідний перехід», та дорожньою розміткою 1.14.1, які розташовані в районі будинку АДРЕСА_2 , не переконався у відсутності на пішохідному переході пішоходів, а саме неповнолітнього пішохода ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину справа наліво за напрямком його руху, заходів до зменшення швидкості та зупинки для надання їй дороги не прийняв, та продовживши рух, скоїв на неї наїзд.

Внаслідок дорожньо-транспортної події пішоходу - неповнолітній ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми кінцівок: закритих переломів лівої променевої (зі зміщенням) та ліктьової кісток у нижній третині; саден на передній поверхні лівого колінного суглоба, на передній поверхні правого колінного суглобу з переходом на гомілку, синців на зовнішньо-задній поверхні лівого стегна у нижній третині з переходом на колінний суглоб, на передній поверхні правої гомілки в верхній третині та в проекції лівого кульшового суглобу, які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), п. 2.2.2 „ Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6.

Порушення правил безпеки дорожнього руху, виразилось в тому, що водій ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом, не виконав вимоги пункту 18.1 Правил дорожнього руху України, який визначає, що "Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а вразі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека",- невиконання якого перебуває у причинному зв`язку з наслідками, що стали, у вигляді спричинення пішоходу ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_5

середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Під час підготовчого судового засідання неповнолітня потерпіла, її законний представник - ОСОБА_6 , обвинувачений, одночасно звернулися до суду з письмовими заявами (клопотаннями) про закриття кримінального провадження і звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, оскільки ОСОБА_4 повністю визнає свою провину, повністю відшкодував завдану шкоду та з потерпілою примирився.

Обвинувачений, потерпіла, її законний представник, кожний з них, підтримали заяви про закриття кримінального провадження і звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Прокурор не заперечувала проти задоволення заяв, просила суд задовольнити заявлені клопотання про закриття кримінального провадження і звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, скасувати арешт майна та стягнути з обвинуваченого витрати на проведення експертизи.

В подальшому потерпіла та її законний представник звернулись до суду з письмовою заявою про проведення судового розгляду за їх відсутності.

Вислухавши думки учасників підготовчого провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що клопотання підлягають задоволенню, оскільки наявні підстави, передбачені ст. 46 КК України, для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Так, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що при розгляді питання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Стаття 46 КК України визначає, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

У відповідності з ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п.4 Постанови № 12 від 23 грудня 2005 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» за наявності передбачених у ст.46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, повністю відшкодував потерпілій завдані ним внаслідок дорожньо-транспортної пригоди збитки, у зв`язку з чим з боку потерпілої не мається до обвинуваченого жодних претензій.

Таким чином, викладені вище обставини та вимоги закону, свідчать про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливо без застосування заходів кримінального покарання, тому він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження за ч.1 ст. 286 КК України - закриттю на підставі п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Вирішуючи питання про скасування арешту майна, суд враховує наступне.

Під час досудового розслідування кримінального провадження ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 22.02.2024 року накладено арешт майна на транспортний засіб, який належить обвинуваченому ОСОБА_4 - автомобіль «HYUNDAI І 20» № НОМЕР_1 .

Оскільки, судом приймається рішення про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження за ч. 1 ст. 286 КК України - закриттю на підставі п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України, тому підлягає скасуванню арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 22.02.2024 року, а зазначений транспортний засіб поверненню його власнику.

Крім того, підлягає стягненою з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта з боку Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України у розмірі 3029 гривні 12 копійок, оскільки закриття кримінального провадження на нереабілітуючих підставах і застосування м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє від сплати процесуальних витрат (Верховний Суд у справі № 449/1689/19).

Керуючись ст.ст. 284-286,314,369-372 КПК України, ст.46 КК України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяви (клопотання) обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , законного представника потерпілої ОСОБА_6 , -задовольнити.

Кримінальне провадження № 0002066 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрити на підставі п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України, а ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Скасувати арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 22.02.2024 року.

Транспортний засіб - автомобіль «HYUNDAI І 20» № НОМЕР_1 повернути його власнику.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта з боку Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України у розмірі 3029 гривні 12 копійок.

На ухвалу можуть бути подані апеляційні скарги протягом 7 днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

23.08.2024