Справа № 635/8757/24
Провадження № 1-кс/635/1574/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000783 від 15.08.2024, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України про арешт тимчасово вилученого майна

УСТАНОВИВ:

в провадження слідчого судді Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання, в якому прокурор просить суд накласти арешт на майно із забороною відчуження, користування та розпорядження, яке 15.08.2024 в період часу з 15 год 00 хв до 15 год 26 хв. вилучено слідчим СВ відділення поліції № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 за наслідками проведеного огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , в парку, а саме на: мобільний телефон марки Xiomi Redmi 10, в чохлі, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який проживає за адресою: АДРЕСА_2 та на зіп-пакет з невідомою кристалічною речовиною білого кольору, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що слідчим відділенням відділення поліції № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000783 від 15.08.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

5.08.2024 о 13:27 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якого виявлено та вилучено психотропну речовину - "солі" у великих розмірах, яку останній зберігав для власного вживання без мети збуту (ЖЄО № 3278 від 15.08.2024).

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукання предметів, знарядь та інших речових доказів, а також встановлення фактичних відомостей щодо вищевказаних протиправних дій, 15.08.2024 в період часу з 15 год 00 хв до 15 год 26 хв, слідчим СВ відділення поліції № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме в парку. В ході огляду місця події було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки Xiomi Redmi 10, в чохлі, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

- зіп-пакет з невідомою кристалічною речовиною білого кольору, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

16.08.2024 вилучені в ході огляду місця події предмети, постановою слідчого СВ ВП № 1 Харківського РУП № 2 ГУ НП в Харківській області визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

З метою збереження речових доказів прокурор просить суд накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

В судовому засіданні прокурор просила суд накласти арешт на тимчасово вилучене майно з підстав, неведених в поданому суду клопотанні.

Дослідивши надані суду матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. ч. 1,2,3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В даному випадку прокурор звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Одною із основних вимог, що пред`явлені законом до речових доказів, є можливість їх використання в якості доказів.

Як вбачається із наданих матеріалів, слідча дія проведене до внесення відомостей до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення. Інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована в певній процесуальній формі, що була підставою для проведення огляду місця події суду не надана.

Суд встановив, предмети, на які прокурор просить накласти арешт, фактично вилучені при проведенні особистого обшуку особи, оскільки як вбачається із наданих матеріалів особистий обшук особи здійснено при проведенні невідкладної слідчої дії у виді огляду місця події.

На даний час особистий обшук особи не регламентований окремою нормою, в якій було б його детальне та системне визначення підстав та порядку його проведення. Обшук особи фактично не є окремою слідчою дією, а поглинається такою дією, як затримання чи обшук житла (уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК (ч. 3 ст. 208 КПК). Право правоохоронних органів на його проведення і загальний порядок визначений у ст.208 та ст.236 КПК України.

По-перше, відповідно до вимог ст.208 КПК, особистий обшук може бути проведений під час затримання особи. За правилами проведення особистого обшуку затриманої особи: він здійснюється уповноваженими службовими особами, слідчим, прокурором; обшук особи здійснюється з обов`язковою участю не менше двох понятих незалежно від застосування технічних засобів фіксування (ч. 7 ст. 223 КПК України); обшук особи повинен бути здійснений особами тієї ж статі; під час обшуку може бути тимчасово вилучено майно затриманої особи; результати особистого обшуку зазначаються у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

По-друге, відповідно до вимог п. 5 ст.236 КПК, за рішенням слідчого чи прокурора може бути проведено обшук осіб, які під час обшуку знаходяться в обшукуваному приміщенні, якщо є достатні підстави вважати, що вони переховують при собі предмети або документи, які мають значення для справи. Обшук особи повинен бути проведений особами тієї ж статі.

Відповідно до вимог ст. 237 КПК України метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей, документів та комп`ютерних даних. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Статтею 237 КПК України не передбачено проведення особистого обшуку особи під час здійснення такої слідчого дії.

Матеріали клопотання не містять відомості про затримання особи в порядку ст. 208 КПК України, тому такий особистий обшук повинен проводитись за правилами, передбаченими ст. 234 та п. 10 ст. 236 КПК України з обов`язковою фіксацією за допомогою аудіо- та відеозапису, однак під час особистого обшуку відеозапис не здійснювався.

Крім того, підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована в певній процесуальній формі. Без наявності такої інформації проведення огляду місця події не допускається та тягне недопустимість доказів, отриманих у результаті проведення такої слідчої дії. Про це зазначив Верховний Суд у постанові від 3 червня 2024 року по справі №759/5346/20.

В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які б стали підставою для проведення огляду місця події. Натомість відомості про вчинення кримінального правопорушення були внесені до ЄРДР лише після проведення огляду місця події та на підставі даних, отриманих в результаті проведення такого огляду.

Зважаючи на наведене, необхідно дійти до висновку, що протокол огляду місця події від 15.08.2024, в якому відображено вилучення у обвинуваченого наркотичних засобів і який є у цьому кримінальному провадженні ключовим доказом, здобутий з порушенням закону.

Враховуючи наведені факти та мотиви, суд вважає, що вилучене майно при проведенні такої слідчої дії не відповідає вимогам ст. 98 КПК України, оскільки безпідставне проведення огляду місця події в цьому випадку тягне недопустимість доказів, отриманих в результаті проведення такої слідчої дії, що не дає підстави суду в порядку, передбаченому ст. ст. 170, 173 КПК України накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке в силу п. 3 ч. 2, ст. 87 КПК України не може бути визнано допустимим доказом в кримінальному провадженні. Отже, суд вважає недоведеним наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України для арешту майна.

На підставі ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи наведене суд відмовляє в задоволенні поданого клопотання.

Керуючись ст. ст. 170, 173 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000783 від 15.08.2024, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України про арешт тимчасово вилученого майна, а саме: мобільного телефону марки Xiomi Redmi 10, в чохлі, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який проживає за адресою: АДРЕСА_2 та зіп-пакету з невідомою кристалічною речовиною білого кольору, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 який проживає за адресою: АДРЕСА_2 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 5 днів з моменту проголошення ухвали суду безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1