Провадження № 1-кп/742/370/24
Єдиний унікальний № 742/3944/24
ВИРОК

іменем України

11 листопада 2024 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки Чернігівської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000482 по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Заїзд Прилуцького району Чернігівської області, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одружену, пенсіонера, раніше не судиму,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В:

07 травня 2024 року близько 06 год. 55 хв. ОСОБА_7 , рухаючись на автомобілі марки MITSUBISHI модель PAJERO WG реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул.Вокзальна в м.Прилуки в напрямку магазину «Фора», на перехресті вулиць Вокзальна-Європейська, на нерегульованому перехресті в межах дії дорожнього знаку 2.1 Правил дорожнього руху України, діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинна була і могла їх передбачити, не правильно оцінила дорожню обстановку та не переконавшись у безпеці своїх дій, виїхала на головну дорогу, не надавши перевагу в русі мотоциклу марки SUZUKI модель GSX600F, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , котрий рухався по вул.Європейській в напрямку вул.Переяславська, по головній дорозі та зіткнулась з ним.

Під час даної дорожньо-транспортної пригоди водій мотоцикла марки SUZUKI модель GSX600F, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому обох кісток правої гомілки в верхній третині зі зміщенням, закритого перелому лівої ключиці зі зміщенням відламків, садна кінцівок, післятравматичного лівобічного пульмоніту, дихальна недостатність ІІ ст., які згідно висновку судово-медичної експертизи №164 від 27.06.2024 відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

У даній дорожній обстановці ОСОБА_7 порушила вимоги п.1.3 Правил дорожнього руху України, а саме учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими, п.1.5 Правил дорожнього руху України, а саме дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, п.2.3 б Правил дорожнього руху України, а саме для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі, п.12.1 Правил дорожнього руху України, а саме під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, п.12.3 Правил дорожнього руху України, а саме у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, п.16.1 Правил дорожнього руху України, а саме, у разі вимкнення світлофора або його роботи в режимі миготіння сигналу жовтого кольору та відсутності регулювальника перехрестя вважається нерегульованим і водії повинні керуватися правилами проїзду нерегульованих перехресть та установленими на перехресті відповідними дорожніми знаками, п.16.11 Правил дорожнього руху, а саме на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Порушення водієм ОСОБА_7 п.1.3, п. 1.5, п.2.3 б, п.12.1, п.12.3, п.16.1 та 16.11 Правил дорожнього руху України, перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 винною себе у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, фактичних обставин кримінального провадження не оспорює, давши показання суду по факту дорожньо-транспортної пригоди, щиро кається у скоєному, просить суд суворо її не карати та не позбавляти прав керування транспортними засобами. Просила врахувати, що відшкодувала потерпілому шкоду, завдану кримінальним правопорушенням. Обвинувачена неодноразово в судовому засіданні попросила вибачення у потерпілого, вказала, що умислу на вчинення даного злочину не мала, щиро розкаюється у скоєному.

Крім того, захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_8 при призначенні покарання, просила врахувати, що обвинувачена підтвердила обставини ДТП, вину в порушенні Правил дорожнього руху, визнала. Умислу щодо вчинення даного злочину не мала. Обвинувачена щиро розкаюється у вчиненому, неодноразово як під час досудового розслідування так і під час судового розгляду, просила вибачення у потерпілого. Дійсно відшкодувала потерпілому завдану злочином моральну шкоду. З приводу відшкодування матеріальних збитків вказала, що цивільно -правова відповідальність власника авто застрахована в страховій компанії, що підтверджується відповідним полісом обов`язкового страхування. Тому, просила застосувати при призначенні покарання обвинуваченій положення ст.75 КК України та звільнити її від відбування призначеного основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Крім того, просила не позбавляти обвинувачену прав керування транспортними засобами, оскільки її молодша дочка, яка розлучена та на утриманні якої перебуває неповнолітній син, перебуває на військовій службі та бере активну участь у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України. На час поки відсутня дочка, обвинувачена опікується неповнолітнім онуком, в тому числі возить його до школи м.Києва, крім того займається активною волонтерською діяльністю на користь Збройних Сил України, що підтверджується як численними подяками так і фінансовими документами. Просила врахувати, що обвинувачена, маючи великий водійський стаж, а саме більше 15 років, жодного разу до кримінальної відповідальності не притягувалася.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні фактичних обставин кримінального провадження не оспорював, претензій морального характеру до обвинуваченої не має, оскільки завдані моральні збитки йому відшкодовані. Не наполягав на суворості покарання щодо обвинуваченої. Просив застосувати мінімальні міру покарання. Не заперечував з приводу не застосування до обвинуваченої додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують обвинувачену. Зміст цих обставин вірно розуміється обвинуваченою та іншими учасниками судового провадження, сумнівів стосовно добровільності їх позиції у суду немає та роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом створено необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини ОСОБА_7 у судовому засіданні не добуто.

Сукупністю добутих в судовому засіданні доказів, суд знаходить винність обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю доказаною, і її дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, згідно ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50, 65 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, і при його призначенні суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Відповідно до принципів співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При обранні міри покарання ОСОБА_7 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є за ч.2 ст.286 КК України тяжким злочином, особу винної та її позицію до вчиненого, з середньою спеціальною освітою, пенсіонера, одружену, яка за місцем проживання характеризується виключно позитивно; опікується неповнолітнім онуком за відсутності його матері, яка перебуває на військовій службі та бере активну участь у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України; займається активною волонтерською діяльністю на користь Збройних Сил України; згідно довідок КНП «Баришівська БЛ» від 27.06.2024, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, до лікаря-психіатра не зверталася, раніше не судиму, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої та відсутність обставин, які обтяжують таке, і вважає за можливе призначити їй покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, у виді позбавлення волі, в межах санкції даної статті.

При цьому, суд, враховуючи позицію прокурора та потерпілого щодо міри покарання, і вважає, що перевиховання та виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за її поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, а тому їй необхідно при призначенні покарання застосувати статтю 75 КК України, звільнивши її від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України

Саме таке покарання, на думку суду, перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винної, є гуманним, справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої, а також для попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень у майбутньому, досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

При вирішенні питання про призначення додаткового покарання обвинуваченій ОСОБА_7 у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КК України додаткове покарання у виді позбавлення права займатися певною діяльністю може бути призначено на строк від одного до трьох років.

Аналіз характеру та обсягу допущених обвинуваченою порушень Правил дорожнього руху, з огляду на обставини кримінального провадження, а також на той факт, що обвинувачена має водійський стаж 15 років, до кримінальної відповідальності за порушення ПДР не притягувалася, користується транспортним засобом в повсякденному житті, а саме: возить неповнолітнього онука до школи в м.Києві, оскільки опікується ним поки його мати, яка перебуває на військовій службі, бере активну участь у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України; займається активною волонтерською діяльністю на користь Збройних Сил України, при цьому зважаючи на думку потерпілого, який просив не застосовувати до обвинуваченої додаткового покарання, тому суд приходить до висновку про можливість не застосування до обвинуваченої додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

По матеріалам кримінального провадження потерпілим цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченої в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило

Процесуальні витрати, в частині витрат пов`язаних з проведенням експертиз по кримінальному провадженню підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави, на підставі ст.ст.118, 124, 126 КПК України.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Відповідно до положень ч.4 ст. 174 КПК України суд вирішує питання про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст.349, 370-371, 374, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік, якщо вона протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов"язки.

Відповідно до вимог ст.76 КК України засуджену ОСОБА_7 зобов?язати не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу - не обирати.

Стягнути з засудженої ОСОБА_7 на користь держави в рахунок відшкодування витрат понесених на проведення експертиз по даному кримінальному провадженню 12 873 грн. 76 коп.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09 травня 2024 року на автомобіль марки MITSUBISHI модель PAJERO WG реєстраційний номер НОМЕР_1 , після набрання вироком законної сили - скасувати.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09 травня 2024 року на мотоцикл марки SUZUKI модель GSX600F, реєстраційний номер НОМЕР_2 , після набрання вироком законної сили - скасувати.

Речові докази по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили: MITSUBISHI модель PAJERO WG реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключ та свідоцтво про реєстрацію № НОМЕР_3 - повернути власнику ОСОБА_9 .

Речові докази по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили: мотоцикл марки SUZUKI модель GSX600F, реєстраційний номер НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію № НОМЕР_4 - повернути власнику ОСОБА_10 .

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.

Копію вироку негайно вручити засудженій, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_11