Провадження № 1-кс/638/3617/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові клопотання начальника відділення СВ Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001150 від 28 травня 2024 року, про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_9 2019 року народження, процюючого ФОП, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2024 року за ч. 2 ст. 369-2 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001150 від 28 травня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч.ч. 4, 5 ст. 190 КК України.

13 вересня 2024 року в даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч.ч. 4, 5 ст. 190 КК України.

15 листопада 2024 року повідомлено про підозру ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 190 КК України.

Керівником Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_11 винесено постанову від 12 листопада 2024 року про продовження строку досудового розслідування в даному кримінальному провадженні до 13 грудня 2024 року.

Начальником відділення СВ Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_7 подано до суду погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 клопотання про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Клопотання обґрунтоване наступним.

Підозрюваний ОСОБА_10 , маючий знайомих осіб в Харківській міській раді, бравший участь у конкурсах у 2020 та 2021 роках на посаду заступника директора служби запобігання корупції Харківської міської ради, діючи умисно з корисливих мотивів, через невстановлену в ході розслідування особу, осіб, обравши для кожної з них відведену злочинну роль, підшукував людей, які мають бажання отримати дозвільні документи Харківської міської ради на право оренди земельних ділянок на території міста Харкова. Вказаним умислом ОСОБА_10 , поділився з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та невстановленою в ході досудового розслідування особою, обравши для кожного відведену для нього злочину роль.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, попередньо розподіливши ролі вчинення злочину, ОСОБА_10 почав підшукувати через ОСОБА_5 , осіб, які хотіли отримати дозвільні документи Харківської міської ради на право оренди земельних ділянок на території міста Харкова, запропонувавши підзаробити.

Так, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, згідно відведеної ролі зустрів на початку серпня 2023 року свого знайомого ОСОБА_12 , якому запропонував допомогу в отримані дозвільних документів Харківської міської ради на право оренди земельних ділянок на території міста Харкова. В подальшому після роздумів ОСОБА_12 , погодився, та на початку вересня 2023 року більш точної дати в ході досудового розслідування встановлено не було, перебуваючи поблизу місця меншання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_3 передав ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 16000 доларів США (відповідно до курсу НБУ на 01.09.2023 року 36,5686 гри. за 1 доллар США) в еквіваленті 585097 гри. 60 коп., та копії документів для сприяння в отриманні та оформленні вказаних дозвільних документів Харківської міської ради на право оренди земельних ділянок на території міста Харкова, а саме: розташованих за адресами: АДРЕСА_4 площею 0,001 га., строком на 5 років, та за адресою: АДРЕСА_5 , строком на 5 років. В подальшому ОСОБА_5 передав грошові кошти ОСОБА_10 отримавши частину з них як плату за виконану роботу.

Однак, ОСОБА_10 , розуміючи, що можливості отримати дозвільні документи в нього не має, а час на виготовлення документів стікає, звернувся до невстановленої в ході досудового розслідування особи, яка згідно з відведеною роллю надала йому документи, а саме: договори оренди земельної ділянки площею 0,001 га строком на 7 років за адресою: АДРЕСА_4 , та земельної ділянки строком на 5 років за адресою: АДРЕСА_6 , А-2 підписані Харківським міським головою ОСОБА_13 з відповідними печатками, рішення виконавчого комітету Департаменту земельних відносин ХМР № 167/12/24 від 08.04.2024 року, підписане Харківським міським головою ОСОБА_13 з відповідними печатками, розпорядження № 156-34 від 22.04.2024 року Немишлянської районної адміністрації ХМР, підписаної головою, з відповідною печаткою, розпорядження виконавчого комітету Департаменту земельних відносин ХМР № 896/129/24 від 05.03.2024 року, підписане ОСОБА_14 , які згідно відповіді директору департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 16.07.2024 року за № 4801/0/225-24 є підробленими, оскільки не видавались. В подальшому ОСОБА_10 , продовжуючи свої злочинні дії діючи умисно з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом зловживання довіри через ОСОБА_5 , який діяв відповідно до відведеної злочинної ролі, передав ОСОБА_12 вище зазначені документи, та під легендою того, що дозвільні документи, а саме: договір оренди земельної ділянки площею 0,001 га за адресою: АДРЕСА_4 , виданий строком на 7 років, а не на 5 років, отримав від останнього в кінці січня 2024 року більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на території Салтівського району м. Харкова, грошові кошт в сумі 3000 доларів США (згідно курсу НБУ на 30.01.2024 року 37,65 гри. за 1 доллар США ) в еквіваленті 112950 гри. 00 коп. В подальшому ОСОБА_5 передав грошові кошти ОСОБА_10 , отримавши частину з них, як плату за виконану роботу.

Отже, своїми діями ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_10 , отримали від потерпілого ОСОБА_12 грошові кошти на сумі 693048 грн. 60 коп., звернувши грошові кошти у свою власність і розпорядившись ними на свій розсуд, чим заподіяли потерпілому матеріальний збиток на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах.

Враховуючи викладене вище, слідчий просить слідчого суддю обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до кінця строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 оголосив клопотання, вимоги клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 вказав на необґрунтованості підозри та відсутності в матеріалах клопотання доказів вчинення його підзахисним інкримінованого злочину. Просив в задоволенні клопотання відмовити.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Потерпілий ОСОБА_12 зазначив про відсутність претензій до підозрюваного, з клопотанням прокурора не погоджувався.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та перевіривши їх доказами, дійшла наступних висновків.

СВ Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001150 від 28 травня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч.ч. 4, 5 ст. 190 КК України.

13 вересня 2024 року в даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

15 листопада 2024 року повідомлено про підозру ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 190 КК України.

Керівником Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_11 винесено постанову від 12 листопада 2024 року про продовження строку досудового розслідування в даному кримінальному провадженні до 13 грудня 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у даному кримінальному провадженні.

Згідно з вимогами статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя акцентує увагу, що чинне законодавство не містить легального визначення поняття «обґрунтована підозра».

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини (ЄСПЛ).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Аналогічна правова позиція ЄСПЛ відображена у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, в якому також зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 року ЄСПЛ зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Таким чином, відповідно до практики ЄСПЛ, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Слідчий суддя наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом не встановлюється винуватість чи не винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, а лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для застосування відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати остаточну оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ч. 2 ст. 94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч. 1 ст. 94 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті у випадку направлення обвинувального акту до суду.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України підтверджується: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 28 травня 2024 року, протоколом про результати зняття інформації з електронних інформаційних систем від 28 травня 2024 року.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вбачає наступне.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

Чинний КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий суддя має право зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у його вчиненні, слідчий суддя вважає доведеним прокурором існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

На користь підозрюваного ОСОБА_5 свідчить наявність постійного місця проживання, усталений спосіб життя, наявність малолітньої дитини на утриманні, відсутність спроб ухилитися від правосуддя, добровільне виконання обвинувального вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2024 року (відповідно до справи Європейського суду з прав людини «Пунцельт проти Чехії»).

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Зважаючи на викладене вище, слідчий суддя дійшла висновку про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням відповідних процесуальних обов`язків. Застосування такого запобіжного заходу буде в повній мірі відповідати принципам, засадам та завданням кримінального судочинства.

Керуючись положеннями ст.ст. 176 - 179, 181, 183, 193-194, 196-197, 369 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання начальника відділення СВ Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , подане в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001150 від 28 травня 2024 року, про обрання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до кінця строку досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0001150 від 28 травня 2024 року, до 13 грудня 2024 року, включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого СВ Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області, суду, прокурора за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених, згідно з ухвалою слідчого судді, обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на СВ Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області та прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 19 листопада 2024 року.

Слідчий суддя