У Х В А Л А

Справа № 285/5144/24

провадження № 1-кс/0285/1392/24

25 жовтня 2024 року м. Звягель

Слідчий суддя Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області

ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 .

Учасники справи:

власник майна (заявник) - ОСОБА_3

слідчий - ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна

по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000948 від 04 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Власник майна ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просив скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді на мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 10 A; чохол чорного кольору типу «книжка» до мобільного телефону; дві в`язки ключів з брелоками; чоловіча сумка чорного кольору з написом «Y.C. Daishu» та передати йому зазначене майно на відповідальне зберігання, зобов`язуючись надавати останнє за необхідності слідчому, прокурору або суду.

В обґрунтування заяви зазначив, що усі необхідні слідчі та процесуальні дії з майном проведено, тому відпала потребу у його арешті. Також вказує, що арештовані речі йому необхідні в роботі.

Власник майна ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, подав письмову заяву про розгляд клопотання у його відсутності, яке просив задовольнити.

Слідчий також в судове засідання не прибув, натомість подав письмову заяву , в якій вказав, що не заперечує проти задоволення клопотання в частині надання власнику майна права на користування даним майном та передачі йому майна на відповідальне зберігання, однак просить не знімати заборону щодо відчуження майна, з метою збереження речових доказів до прийняття рішення по суті.

Дослідивши матеріали клопотання, встановлено наступне.

Встановлено, що в провадженні СВ Звягельського РВП перебуває кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000948 від 04 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України

Ухвалою слідчого судді від 08.10.2024 року накладено арешт на майно, вилучене 05.10.2024 року у ОСОБА_5 в ході огляду місця події поруч багатоповерхового будинку АДРЕСА_1 : мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 10 A; чохол чорного кольору типу «книжка» до мобільного телефону; дві в`язки ключів з брелоками; чоловіча сумка чорного кольору з написом «Y.C. Daishu», шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування ним.

Відповідно до змісту ухвали потерпілий ОСОБА_3 під час огляду місця події вказав, що це все його речі, які було викрадено у нього в ніч з 04 на 05 вересня 2024 року в АДРЕСА_2 .

Власник, володілець майна під час розгляду клопотання про арешт майна не був присутній в судовому засіданні.

Арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження, суть якого відповідно до вимог ч.1ст.170 КПК України, полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумної підозри вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. Відтак, зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі і щодо позбавлення або обмеження права власності

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Поряд з тим, оцінюючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою запобігання порушення справедливого балансу між інтересами власника майна, гарантованими йому законом і завданням цього кримінального провадження, зважаючи на обставини справи, зокрема думку слідчого, який не заперечує щодо зняття заборони на корисування майном, а також відсутність обставин, які б вказували, що у разі передачі вказаного майна його власнику, таке майно може бути знищене чи приховане, слідчий суддя вважає, що потреба в застосуванні подальшого арешту майна в частині заборони користування відпала.

Крім того, будь-яких доказів, які б вказували на протилежне, а також, що в разі скасування арешту в цій частині існуватимуть будь-які ризики, які б перешкоджали виконанню завдань в даному кримінальному провадженні, передбачених ст.2 КПК України, слідчому судді не надано.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за доцільне залишити заборону власнику на розпорядження та відчуження майна з метою збереження такого майна як речових доказів у кримінальному провадження до прийняття кінцевого рішення у даному провадженні.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання власника ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 174, 318-380 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання власника майна ОСОБА_3 задовольнити частково.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 08.10.2024 року на майно, вилучене 05.10.2024 року у ОСОБА_5 в ході огляду місця події поруч багатоповерхового будинку АДРЕСА_1 : мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 10 A; чохол чорного кольору типу «книжка» до мобільного телефону; дві в`язки ключів з брелоками; чоловіча сумка чорного кольору з написом «Y.C. Daishu», у частині заборони користування вказаним майном - скасувати, а в частині заборони відчуження та розпорядження - залишити в силі.

Повернути ОСОБА_3 на відповідальне зберігання майно : мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 10 A; чохол чорного кольору типу «книжка» до мобільного телефону; дві в`язки ключів з брелоками; чоловіча сумка чорного кольору з написом «Y.C. Daishu», зобов`язавши надавати безперешкодний доступ до майна у разі необхідності проведення будь-яких процесуальних, слідчих дій під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні та/або під час судового розгляду.

Попередити ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду, яка передбачена ст. 382 КК України, а також про відповідальність, передбачену ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1