Номер провадження: 11-сс/813/1487/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у письмовому провадженні апеляційну скаргу представника Міністерства Юстиції України ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 16.09.2024 про відмову у задоволенні скарги представника МЮ України на бездіяльність слідчого 2 СВ (із дислокацією в м. Одесі) ДУ ДБР у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про вчинене кримінальне правопорушення за заявою від 12.08.2024 №113466/9.1.4/15-25

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні скарги представника МЮУ ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого 2 СВ (із дислокацією в АДРЕСА_1 , яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про вчинене кримінальне правопорушення за заявою від 12.08.2024 №113466/9.1.4/15-25.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказував на те, що у заяві представника МЮ України №113466/9.1.4/15-24 від 12.08.2024 до ДБР про вчинення кримінальних правопорушень, факти за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 365, 367 КК України, оскільки зазначений у заяві розмір завданої шкоди Державному бюджету України не відповідає обов`язковій ознаці - суспільної небезпеки, при наявності якої саме й настає кримінальна відповідальність за вищевказаними статтями КК України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись із ухвалою слідчого судді представник ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржувана ухвала є такою, що не відповідає вимогам КПК України з таких підстав:

- Європейським судом з прав людини (далі ЄСПЛ) розглянуто справу «Погібко та інші проти України», зокрема за заявою ОСОБА_7 № 43002/20 та 11.04.2024 прийнято рішення, яким встановлено порушення Державою Україна ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та зобов`язано сплатити заявнику 3000 євро, як відшкодування моральної шкоди. До ЄСПЛ заявник скаржився за ст. 3 Конвенції на не проведення ефективного розслідування жорстокого поводження, вчиненого приватними особами, або за обставин, які виключають причетність представників держави. У цій справі заявник стверджував, що зазнав жорстокого поводження з боку приватних осіб та, в подальшому, за вказаними фактами не було проведено ефективного розслідування. 02.05.2014 група невідомих осіб напала та пограбувала заявника, погрожуючи йому гострим предметом. Напад стався на території бази відпочинку в Одеській області. У результаті заявник отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, зокрема перелом щелепи. Про зазначену подію він негайно повідомив Овідіопольський РВ ГУМВС України в Одеській області, яке порушило відповідне кримінальне провадження. 28.07.2014 заявника допитали як потерпілого.05.08.2014 він надав слідчому медичну довідку. З 2017 до 2021 слідчий п`ять разів закривав кримінальне провадження. Ці постанови скасовував місцевий прокурор, як передчасні та у зв`язку з не проведенням всіх необхідних слідчих дій. На виконання вказаного рішення з Державного бюджету на особовий рахунок заявника перераховано 131301, 30 грн. (еквівалент 3000 євро), що підтверджується платіжним дорученням від 05.06.2024 № 173. Виплачені кошти за рішенням ЄСПЛ є збитками Державного бюджету України. Відтак, в поданій заяві представник Мін`юсту просив внести відомості до ЄРД про вчинене кримінальне правопорушення, здійснити досудове розслідування та встановити винних осіб.

- поза увагою слідчого судді залишилося, що приписи ст. 214 КПК України з приводу внесення відомостей до ЄРДР є імперативними. Водночас, МЮ України в своїй заяві було зазначено конкретні обставини про кримінальні правопорушення (відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення), які є хоч і неповними, але достатніми у вказаних правовідносинах,

зокрема, для попередньої кваліфікації та внесення відомостей до ЄРДР та належного проведення досудового розслідування. Для перевірки відомостей, зазначених в цій заяві, та остаточної кваліфікації кримінального правопорушення необхідно провести слідчі дії для здобуття та дослідження вже наданих доказів, які можуть свідчити про наявність чи відсутність в діях осіб ознак кримінального правопорушення. Проте, проведення слідчих та процесуальних дій неможливо без внесення відомостей вказаної заяви до ЄРДР.

Посилаючись на викладені обставини, представник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 16.09.2024 та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу МЮ України та зобов`язати уповноважених осіб ТУ ДБР внести відомості до ЄРДР за заявою №113466/9.1.4/15-25.

На адресу апеляційного суду надійшла заява від представника МЮ УкраїниОСОБА_6 , в якій вона просила розглядати апеляційну скаргу за її відсутності, викладені в ній доводи підтримала у повному обсязі, натомість представник прокуратури, будучи належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, до суду не з`явився, із жодними клопотаннями не звертався, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На підставі аналізу оскаржуваної ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався з огляду на таке.

Вимоги ч. 1 ст. 306 КПК України передбачають, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

На підставі аналізу матеріалів, які надані апеляційному суду, Міністерство юстиції України, в особі заступника міністра ОСОБА_8 , звернулося до Держаного бюро розслідувань із заявою №113466/9.1.4/15-24 від 12.08.2024 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.365, 367 КК України внаслідок чого, Державному бюджету України були завдані збитки на суму 131301,30 грн. (еквівалент 3000 євро).

У подальшому, листом від 23.08.2024 2 СВ (з дислокацією у місті Одесі) ТУ ДБР у м. Миколаєві повідомив заявнику, що склад вищезазначених кримінальних правопорушень (ст.ст. 364, 365, 367 КК України), в тому числі є матеріальним та обов`язковим елементом його об`єктивної сторони виступає завдання істотної шкоди або тяжких наслідків охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб. Відповідно до п.п. 3, 4 примітки до ст. 364 КК України істотною шкодою у ст.ст. 364, 364-1, 365, 365-2, 367 КК України вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, а тяжкими є наслідки, які у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто для 2024 року (момент нанесення Державі збитків) мова йде про суми у 151400,0 грн. та 378500,0 грн. відповідно. Водночас, відповідно до матеріалів виконавчого провадження, розпочатого за рішенням ЄСПЛ у справі «Погібко та інші проти України» від 11.04.2024, заявнику ОСОБА_7 перераховано з Державного бюджету України на особовий рахунок кошти у розмірі 131301,30 грн. (еквівалент 3000 Євро), що підтверджується платіжним дорученням №173 від 05.06.2024. Вказане дає змогу констатувати відсутність об`єктивної сторони складу кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 364, 365, 367 КК України.

За результатами розгляду скарги представника МЮ України слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні скарги представника на бездіяльність слідчого 2 СВ (із дислокацією в АДРЕСА_1 , яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР.

На підставі аналізу матеріалів справи, апеляційний суд погоджується з такими висновками слідчого судді з огляду на таке.

Положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачають, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

У відповідності до положень ч. 1 ст.11 КК України (далі КК) злочином (кримінальне правопорушення) є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим Наказом Генерального прокуратура від 30.06.2020 №298 (із змінами, внесеними згідно з Наказом Офісу Генерального прокурора № 231 від 17.08.2023).

Згідно з п. 1 Глави 2 Розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК.

Однак, до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, серед іншого, до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Аналізуючи викладене, колегія суддів наголошує на тому, що внесенню відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування має передувати діяльність, спрямована на перевірку заяви чи повідомлення задля встановлення обставин, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, оскільки чинне кримінальне процесуальне законодавство дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень саме про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

При цьому, відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

В цьому контексті колегія суддів наголошує на існуванні правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 (справа №818/1526/18), відповідно до якої у межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Окрім того, у постанові ККС у складі ВС по справі №556/450/18 зазначено, що підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відмінністю письмової заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення від будь-якого іншого звернення є викладення в такій заяві об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного кримінального правопорушення. Якщо таких даних немає, то такі відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40, ч. 4 ст. 40-1 КПК України прокурор, слідчий та дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

При цьому, нормами кримінального процесуального законодавства передбачено, які саме діяння є правопорушеннями (злочинами), в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше.

Водночас, із відповіді Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві від 23.08.2024 вбачається, що підставою для відмови у невнесенні відомостей до ЄРДР стало те, що із аналізу долучених заявником до своєї заяви документів встановлено, що порушення, констатовані у рішенні ЄСПЛ у справі «Погібко та інші проти України» від 11.04.2024 за заявою ОСОБА_7 , допущені через існування недоліків у чинному законодавстві України системного характеру, які є основою виявленого ЄСПЛ порушення, що не може бути підставою притягнення службових осіб органів державної влади, досудового розслідування, прокуратури та суду до кримінальної відповідальності, оскільки положення ст.ст. 23, 24, 25, 364, 365, 367 КК України передбачають встановлення у діях таких службових осіб вини у формі умислу або необережності різних видів.

З огляду на встановлені ЄСПЛ порушення, проаналізовані уповноваженою особою ДБР, з них неможливо встановити конкретну особу, дії якої могли призвести до завдання збитків Державному бюджету України у зв`язку з виконанням рішення ЄСПЛ «Погібко та інші проти України».

Відтак, з огляду на всі зазначені вище обставини, апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР, у зв`язку з чим не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Отже, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги представника Міністерства Юстиції України та скасування законної, обґрунтованої та вмотивованої ухвали слідчого судді немає.

Керуючись ст.ст. 24, 303, 304, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника Міністерства Юстиції України ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 16.09.2024 про відмову у задоволенні скарги представника МЮ України на бездіяльність слідчого ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про вчинене кримінальне правопорушення за заявою від 12.08.2024 №113466/9.1.4/15-25 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4