Справа №756/5651/24 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/4409/2024 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 03 травня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючий на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

21.01.2004 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ст. 69, ч. 2 ст. 189, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці;

12.07.2004 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 187, ст. 69, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 6 років;

26.04.2005 Васильківським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ст.. 70 ч. 4 КК України за вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 13.07.2004 поглинути цей вирок і рахувати до відбуття позбавлення волі на строк 6 років;

04.08.2010 Подільським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 13 років 6 місяців, на підставі ст. 71 КК України приєднати невідбуте покарання за вироком від 26.04.2005 та до відбуття позбавлення волі на строк 14 років. Звільнився 11.06.2021 по відбуттю строку покарання,

визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді 3 місяців арешту.

Цим же вироком вирішено питання речових доказів, процесуальних витрат,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду І-ї інстанції, 15.04.2024 приблизно о 20 год. 00 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що розташована в Оболонському районі м. Києва неподалік станції метро «Почайна» КП «Київський метрополітен», а саме на асфальті біля смітника побачив та підібрав пошкоджений фрагмент блістерної упаковки з написом «…Мета…» із вмістом 1 (однієї) таблетки білого кольору та фрагмент блістерної упаковки з написом «…1 таблетка…» із вмістом фабрично запакованої 1 (однієї) таблетки білого кольору, а саме наркотичний засіб - метадон (фенадон). В цей час, у ОСОБА_7 виник протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу - метадон (фенадон) для особистого вживання без мети збуту.

Діючи умисно, з метою реалізації свого протиправного умислу, ОСОБА_7 підібрав вказані пошкоджений фрагмент вказаної блістерної упаковки, які помістив до переднього внутрішнього відділення сумочки чорного кольору, яку ОСОБА_7 тримав через плече на той час, тим самим незаконно придбав та розпочав незаконно зберігати його при собі для особистого вживання без мети збуту.

Продовжуючи свої протиправні дії, незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб - метадон (фенадон), пішки попрямував до станції метро «Почайна» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де того ж дня, тобто 15.04.2024 приблизно о 20 год. 10 хв., ОСОБА_7 у вестибюлі вказаної станції метро і був зупинений працівником поліції та на запитання щодо наявності речей, обіг яких обмежений або заборонений законом, повідомив, що у передньому внутрішньому відділенні сумочки чорного кольору знаходиться наркотичний засіб - метадон (фенадон), який він придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор подала апеляційну скаргу, зі змінами, в якій просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити та призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Вказує, що при призначенні ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України суд першої інстанції залишив поза увагою те, що Законом України №3342-ІХ внесено зміни до санкції ч. 1 ст. 309 КК України, що покращують становище обвинуваченого, оскільки скасовано такий вид покарання, як арешт, що унеможливлює виконання цього покарання, призначеного вироком суду ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку вимог апеляційної скарги зі змінами, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Доводи апеляційної скарги зі змінами про необхіднімть зміни вироку суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_7 покарання, колегія суддів вважає слушними.

Так, відповідно до положень ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який судимий, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, на спеціальних обліках не перебуває. Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд визнав, що необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді арешту в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України, яка діяла до набрання чинності Законом України Законом №3342-ІХвід 28.03.2024 року.

Разом з тим, 28.03.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-IX від 23.08.2023 року, яким запроваджується новий вид покарання за вчинення кримінального правопорушення - пробаційний нагляд, який також застосовується замість покарання у виді арешту.

Санкція ч. 1 ст. 309 КК України в редакції цього закону передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або пробаційного нагляду на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк.

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги зі змінами про необхідність призначити ОСОБА_7 покарання, передбаченого санкцією інкримінованого кримінального правопорушення з урахуванням останньої редакції за ч. 1 ст. 309 КК України.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, колегія суддів враховує характер та обставини скоєного кримінального проступку, сукупність даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який судимий, на спеціальних обліках не перебуває, офіційно не працює, одружений, щиро розкаюється у скоєному.

З урахуванням наведеного, а також наявності пом`якшуючої покарання обставини, колегія суддів дійшла висновку, що необхідним та достатнім для виправлення, перевиховання ОСОБА_7 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання в межах санкції інкримінованого кримінального правопорушення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора зі змінами слід задовольнити, а вирок суду першої інстанції - змінити в частині призначеного покарання.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 03 травня 2024 року щодо ОСОБА_7 зач. 1 ст. 309 КК України - змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: