Справа №766/3402/24
н/п 1-кс/766/4785/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2024 року слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Херсонського міського суду Херсонської області скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого,-

в с т а н о в и в:

У провадження слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 у якій він просить:

-поновити строк на оскарження постанови, пропущений з поважних причин;

-скасувати постанову слідчого ОСОБА_5 від 24.04.2024;

-зобов`язати слідчого ОСОБА_5 задовольнити клопотання адвоката ОСОБА_3 та призначити у справі авто-товарознавчу експертизу;

В обґрунтування скарги адвокатом ОСОБА_3 зазначено, що у провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі (далі ТУ ДБР) знаходяться матеріали досудового розслідування №00235 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження, а належний їй автомобіль був суттєво пошкоджений.

Стороною захисту було заявлено клопотання про проведення авто-товарознавчої експертизи для оцінки вартості завданих автомобілю потерпілої пошкоджень.

Постановою слідчого від 24.04.2024 у задоволенні вказаного клопотання відмовлено.

Представник потерпілого вважає, що у відповідності до п.3 ч.1 ст.91 КПК України, обов`язком слідчого є встановити зокрема і майнову шкоду, завдану потерпілому.

Щодо клопотання про поновлення строку для звернення зі скаргою зазначив, що оскаржувана постанова направлена представнику потерпілого через один із месенджерів, який з технічних причин був заблокований. Фактично постанову отримано 27.06.2024, що вважає поважною причиною для поновлення строків.

У судове засідання слідчий, адвокат ОСОБА_3 не з`явились, у справі наявні заяви про можливість розгляду скарги у відсутність зазначених осіб.

Дослідивши наявні письмові матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Щодо клопотання про поновлення строку на звернення зі скаргою.

Строк подання скарги на рішення слідчого, яке оформлюється постановою, визначений ч.1 ст.304 КПК України та становить десять днів з моменту отримання такого рішення.

Матеріали скарги не містять доказів отримання потерпілим чи його представником оскаржуваної постанови слідчого у конкретну дату, однак, враховуючи відсутність обґрунтованих заперечень слідчого з цього питання, слідчий суддя вважає неспростованими доводи адвоката ОСОБА_3 про отримання постанови 27.06.2024, а відтак, поновлення строку для звернення зі скаргою не потребується.

Щодо розгляду скарги по суті.

Рішення, дії чи бездіяльність слідчого, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на їх оскарження викладені у ст.303 КПК України.

Зокрема, відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому розслідування може бути оскаржене рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

За частиною 2 статті 9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частинами 1, 2 статті 223 КПК України визначено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Відповідно до статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів, зокрема, є висновки експертів.

Згідно ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно із частинами 1-3 статті 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.

Одним із видів слідчих дій є проведення експертизи.

Підстави та порядок залучення експерта, отримання зразків для експертизи врегульовані статтями 242-245 КПК України.

Згідно із частиною 1 статті 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

При цьому, відповідно до п.6 ч.2 ст.242 КПК України, слідчий зобов`язаний забезпечити проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди.

Посилання слідчого у постанові про можливість потерпілим самостійно залучити експерта в порядку ст.243 КПК України є помилковим, оскільки вказане стосується сторони захисту до якої потерпілий не відноситься.

Помилковим є також обґрунтування слідчого своєї відмови в частині звуження обставин, що підлягають доказуванню, оскільки таких виключень, кримінальне процесуальне законодавство не містить.

Згідно ч.ч.1,2 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Відтак, скарга підлягає частковому задоволенню з врахуванням вищевикладених мотивів слідчого судді.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 369 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого задовольнити частково.

Постанову заступника керівника другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_5 від 24.04.2024 про відмову в задоволенні клопотання про проведення судової експертизи скасувати.

Зобов`язати заступника керівника другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_5 або іншого уповноваженого слідчого повторно розглянути клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 про призначення експертизи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1