Справа № 644/2498/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові, матеріали кримінального провадження за № 0000287 від 26.02.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Сєвєродонецьк Луганської області, із середньою освітою, раніше не судимого, працюючого в ТМ «Чудо Маркет» на посаді комплектувальника, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, -

в с т а н о в и в:

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною та незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаагськими конвенціями 1907 року, IV Женевськими конвенціями 1949 року, а також усупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї, Договору про дружбу, співробітництво та партнерство між Україною та Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Діючи в порушення норм міжнародного гуманітарного права, президент Російської Федерації ОСОБА_6 , а також інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням представники влади РФ, всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН та Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), підготували та розв`язали агресивну війну та військовий конфлікт підрозділів ЗС РФ на території України.

24.02.2022 на виконання вищевказаного злочинного наказу військовослужбовці збройних сил РФ, шляхом збройної агресії, із загрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Харківській, Донецькій, Луганській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та вчинили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, що мають важливе народногосподарське або оборонне значення, та вчинили окупацію частин зазначеної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України з порушенням порядку, встановленого» Конституцією України, яка триває до теперішнього часу та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України, який в подальшому продовжений у встановленому законодавством порядку і діє до теперішнього часу.

У громадянина України ОСОБА_5 не пізніше 27.03.2022 р. виник злочинний умисел, направлений на виготовлення, поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також виправдовування, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , не пізніще 27.03.2022 р., перебуваючи за адресою свого фактичного проживання: АДРЕСА_2 , використовуючи особисту сторінку у соціальній мережі "Вконтакте" під ім`ям « ОСОБА_7 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 поширив запис за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_3 » текстового формату, який став доступним до перегляду невизначеній кількості осіб наступного змісту; «27 марта. Месяц как военные действия. Много страшных и не приятных моментов... Месяц, а столько перевернулось в жизни, судьбах людей, поведений... Остаться без жилья - это страшно. Когда родственники, друзья, мужья, жены разводятся по политическим мотивам (я не считаю что по нам гатят российские войска, другие думают по другому) - это фигня по сравнению с потерей недвижки... Не надо говорить мне, что на Донбассе уже восемь лет война и как там кто страдает, и что так нам и надо, хохлам кастрюлеголовым. Здесь не все за украину... Многие хотят в РФ... Кому-то по фиг при какой власти жить, только был бы мир... Не, ну мы не такие гордые как в Донецке - готовы, типа, положить десятки тисяч людей ради идеи жить в России без "бандеровской" украины (а до 14 года, в какой украине вы жили, не бандеровской)...Это не наша и не ваша война».

Згідно висновку експерта ННЦ «ІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» №26043/26109 від 20.02.2024 р. під час семантико-текстуального аналізу вищевказаної публікації встановлено, що в основі її об`єктивного змісту думка мовця про те, що Україну обстрілює не російська армія, не все населення підтримує Україну, Україна була фашистською державою ще до 2014 року, він та адресати не мають до цієї війни відношення.

Крім того, не пізніше 12.04.2022 р., ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого кримінального протиправного умислу на особистій сторінці під ім`ям « ОСОБА_7 » у соціальній мережі «Вконтакте» (wеb-адреса сторінки ІНФОРМАЦІЯ_2 опублікував запис за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_3 » текстового формату, який став доступним до перегляду невизначеній кількості осіб наступного змісту: «Не, ну...3абыл уведомить о вчерашнем...(нецензурна лексика)...К другану моєму, живет через два дома, во двор прилетел снаряд, который разлетелся на множество отдельных зеленых коробочек с часовим механизмом заряженным на взрыв. Две такие ... (нецензурна лексика) ... прилетели прямо в крышу жилого дома. Людей, в квартире, чудом, не оказалось.

МЧС снаряды, приехали, и обезвредели. Эти, отдельные зеленые ... (нецензурна лексика) ..., датированные 1980 годом. У какой армии сохранились подобные ... (нецензурна лексика) ...??? В Харькове нет уже спокойных мест. Спасибо ....за зто».

Згідно висновку експерта ННЦ «ІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» №26043/26109 від 20.02.2024 р. під час семантико-текстуального аналізу вищевказаної публікації встановлено, що в основі її об`єктивного змісту - повідомлення про снаряд, який влучив у двір та розлетівся на коробочки з годинниковим механізмом, орієнтованим на вибух, датовані 1980 роком.

Також, не пізніше 12.04.2022 р., ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого кримінального протиправного умислу на особистій сторінці під ім`ям « ОСОБА_7 » у соціальній мережі «Вконтакте» (wеb-адреса сторінки ІНФОРМАЦІЯ_2 ) опублікував два коментаря, окрім інших, під власною публікацією за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_3 » текстового формату, який став доступним до перегляду невизначеній кількості осіб наступного змісту: «в ВСУ уроды...уроды ... (нецензурна лексика) ... по мирним жителям и домам..» та « но нам от этого не легче...но что город бомбят укры это сто процентов...».

Крім того, не пізніше 05.04.2022 р. ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, на особистій сторінці під ім`ям « ОСОБА_7 » у соціальній мережі «Вконтакте» (wеb-адреса сторінки ІНФОРМАЦІЯ_2 ) опублікував відеозапис за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_4 » під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 », який став доступним до перегляду невизначеній кількості осіб. Згідно висновку експерта ННЦ «ІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» № НОМЕР_1 від 20.02.2024 р. під час семантико-текстуального аналізу вищевказаної публікації встановлено, що в основі її об`єктивного змісту - повідомлення про обстановку у м. Харкові та роздуми мовця, подекуди суперечливі, щодо російської агресії проти України, а саме: у м. Харкові дві паралельні реальності: мікрорайони, де зовсім не відчувається війна (зокрема ті, де мешкають заможні люди) і мікрорайони, які постійно обстрілюються внаслідок того, що у житловій забудові ховаються українські військовослужбовці. Під прикриттям російської агресії чинна українська влада вирішує свої проблеми, зокрема Президент ОСОБА_8 , який не маючи ніяких шансів бути обраним на другий строк, вигадав та допустив цю війну. Українські ЗМІ та політики постійно обманюють населення, зокрема щодо масових вбивств росіянами населення міста Буча та ОСОБА_9 , а мета цього обману - отримання співчуття та грошей. Росія ніколи не нападала на Україну, оскільки якщо це було б насправді, то Україна відступила би вже через п`ять хвилин.

Згідно висновку експерта ННЦ «ІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» №26043/26109 від 20.02.2024 р. за результатами проведення комплексної судової психолого-лінгвістичної експертизи мовлення встановлено, що надані для дослідження матеріали з профілю у соціальній мережі "Вконтакте", якою користується громадянин України ОСОБА_5 , розташованого за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 ), містять інформацію щодо виправдовування, підтримки, заперечення збройної агресії РФ проти України, розпочатої у 2014 році. Встановлена інформація має форму фактичних тверджень, оцінних (оціночних) суджень та закликів-гасел. Встановлена інформація має публічний характер, який передбачає її розповсюдження.

Допитаний у судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив правильність викладених в обвинувальному акті обставин.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю, суд за згодою прокурора, обвинуваченого і у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, дійшов до висновку про недоцільність дослідження доказів у повному обсязі, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та суд упевнився у добровільності їх позиції. Учасникам кримінального провадження роз`яснено те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 436-2 КК України тобто у виготовленні та поширенні матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, розлучений, працює в ТМ «Чудо Маркет» на посаді комплектувальника, має постійне місце проживання за яким характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога, психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , передбаченими ст. 66 КК України, суд, визнає щире каяття у вчиненому злочині, яке проявилося у фактичному визнанні своєї вини, в осуді своїх дій, а також активне сприяння розкриттю злочину та судовому розгляду.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання за скоєне, суд керується положеннями ч. 2 ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким, особу винного, який раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, працює, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових кримінальних правопорушень і досягнення інших цілей покарання, враховуючи обставини, які пом`якшують його покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, думку прокурора, яка вважала за доцільне призначити основне покарання у виді позбавлення волі без призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна та без реального його відбуття, вважає, що виправлення обвинуваченого можливо при призначенні йому основного покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання щодо призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 КК України, конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Санкція частини 2 ст. 436-2 КК України передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, що не є обов`язковим.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, щире каяття у вчиненому злочині, суд вважає можливим не призначати ОСОБА_5 за ч.2 ст. 436-2 КК України додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Призначення саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

З урахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, та з огляду на те, що обраний захід примусу має найбільш сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства і така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку про доцільність призначення основного покарання із застосуванням ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

У кримінальному провадженні наявні речові докази: мобільний телефон «Motorola» Moto е7 Plus із сім-карткою.

Згідно зі ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були використані як засоби вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи ту обставину, що мобільний телефон «Motorola» Moto е7 Plus » із сім-карткою були використані обвинуваченим як засоби вчинення злочину, вказане майно підлягає спеціальній конфіскації.

Судові витрати понесені при проведенні судової комплексної психолого-лінгвістичної експертизи № 26043/26109 в розмірі 34077,60 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_5 в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_5 від відбуття призначеного йому за вироком покарання звільнити з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 в період іспитового строку: періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь державного бюджету України витрати пов`язані з проведенням судової комплексної психолого-лінгвістичної експертизи № 26043/26109, проведеної ННЦ «ІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» в сумі 34077,60 грн.

Після набрання вироком законної сили, скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29 березня 2024 року на мобільний телефон «Motorola» Moto е7 Plus » із сім-карткою, який належить ОСОБА_5 .

На підставі ст. 96-1 КК України застосувати спеціальну конфіскацію належних ОСОБА_5 мобільного телефону «Motorola» Moto е7 Plus » із сім-карткою на користь держави.

Копію вироку вручити прокурору і засудженому негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1