печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представник власника майна ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000016,

В С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання про арешт майна, у вимогах якого прокурор просить накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

Банківські карти:

- НОМЕР_1 (Приват банк);

- НОМЕР_2 (Приват банк);

- НОМЕР_3 (Приват банк) ;

- НОМЕР_4 (Універсал).

Мобільний телефон Samsung Galaxy A54 imei: НОМЕР_5 , чорного кольору, у чохлі чорного кольору із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_6 .

Мобільний телефон Redmi синього кольору M1908C3XG, в чохлі червоного кольору.

Мобільний телефон Lenovo K30-T imei: НОМЕР_7 у корпусі чорного та жовтого кольору.

Ноутбук Lenovo 81W1 сірого кольору із зарядним пристроєм.

Ноутбук Lenovo 80XL білого кольору із зарядним пристроєм.

Носій інформації USB (без назви) 256 Gb.

Носій інформації USB «Mi».

Грошові кошти зовні схожі на долари США: купюри номіналом 100 доларів США у кількості 28 шт., купюри номіналом 50 доларів США у кількості 2 шт., купюри номіналом 20 доларів США у кількості 4 шт., купюри номіналом 10 доларів США у кількості 3 шт., на загальну суму 3010 доларів США.

Мотивуючи означене клопотання прокурор у клопотанні вказує наступне.

Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000016 від 18.01.2023 за ознаками кримінальним правопорушень, передбачених ч. ч. 1,2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 (в редакції статті станом на 07.05.2022), ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України.

Зазначає прокурор, що у невстановленому місці та невстановлений час, але не пізніше липня 2022 року у ОСОБА_8 виник умисел на створення злочинної організації для систематичного вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів проти власності та кримінальних правопорушень у сфері господарської діяльності, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а також подальшої легалізації майна, отриманого від протиправної діяльності.

У зв?язку із цим, ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше липня 2022 року, маючи певні лідерські якості, усвідомлюючи протиправний характер та високу суспільну небезпеку своїх дій, маючи на меті систематичне незаконне збагачення упродовж тривалого часу, створив стійке ієрархічне об`єднання, яке мало на меті вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів.

До складу злочинної організації у різні проміжки часу увійшли: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Зазначені особи умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно небезпечних дій, зорганізувалися в стійке ієрархічне об`єднання для вчинення злочинів проти власності, виконуючи при цьому єдиний спільний план, відомий всім учасникам, із розподілом функцій кожного учасника, спрямованих на реалізацію цього плану, підпорядковуючись під час здійснення злочинної діяльності ОСОБА_8 .

При цьому, для забезпечення стабільності та безпеки функціонування вказаної злочинної організації під час підбору зазначених осіб враховувалися їх особисті якості, навички, здатність до підпорядкування та організації діяльності інших осіб, схильність до вчинення правопорушень та готовність їх вчинювати, визнання авторитету її лідера та безумовне йому підпорядкування.

При цьому, переважна більшість осіб, які увійшли до складу злочинної організації, є давніми друзями та знайомими ОСОБА_8 .

З метою забезпечення існування та функціонування угруповання ОСОБА_8 , як керівник організації, розробив єдиний план злочинних дій з розподілом функцій кожного з учасників групи.

При цьому, для вчинення окремих епізодів протиправної діяльності злочинної організації, її членами також залучались інші особи, які не входили до основного складу організації.

Відповідно до вказаного плану, завданням і метою діяльності злочинної організації було заволодіння, шляхом обману, грошовими коштами громадян України під виглядом інвестиційної діяльності, а також подальша легалізація протиправно отриманих прибутків, що в подальшому стало основним джерелом доходів її учасників.

Так, відповідно до розробленого та впровадженого плану злочинної діяльності організації, незаконні дії передбачали обман громадян, що виражався у їх спонуканні здійснювати так звані «інвестування» у різноманітні «маркетплейси» (торгові площадки) тобто здійснювати грошові транзакції направлені начебто для оптової закупівлі товарів, з використанням спеціально розроблених учасниками злочинної схеми телеграм каналів, з метою отримання прибутку.

Заволодіння коштами громадян повинно було вчинятися з використанням електронно-обчислювальної техніки, спеціально розроблених та створених учасниками злочинної організації каналів у месенджері «Telegram», що постійно адмініструвалися (проводився комплекс заходів щодо підтримки чіткого функціонування платформ, їх працездатності, швидкої роботи, зручності для користування, ведення переписки з потерпілими тощо), а також методів соціальної інженерії, що:

- створювало у потерпілих уяву про те, що вони насправді приймають участь у інвестиційних проектах, про правильність їх дій щодо внесення коштів (здійснення транзакцій);

- надавало можливість розповсюджувати контент щодо начебто успішної діяльності «маркетплейсів» (торгових площадок) та необхідності здійснення інвестицій у афішовані проекти;

- створювало хибну уяву у потерпілих про те, що внесені ними кошти дійсно залучені до придбання різноманітних груп товарів;

- забезпечувало надходження коштів потерпілих на банківські рахунки учасників злочинної схеми, в тому числі спеціально створених для цієї мети, та подальшу легалізацію (відмивання) таких, з метою обернення їх на свою користь.

Крім того, розроблений ОСОБА_8 , загальний план злочинної діяльності спрямований на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства та подальшої легалізації коштів, здобутих злочинним шляхом, передбачав наступне:

- створення в соціальному месенджері «Telegram» публічно-доступних каналів «ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_11», в яких під виглядом надання неіснуючих послуг, а саме пропозицій з пасивного заробітку, шляхом інвестицій в закупівлю окремих груп товарів пропонувалось отримати високий прибуток;

- пошук осіб, які мають навички та досвід роботи в галузі інформаційних технологій, які будуть адмініструвати зазначені канали, забезпечувати їх інформаційне наповнення та вести приватне листування з потерпілими;

- створення алгоритму дій (так званого «скрипту») для осіб, які видаватимуть себе за менеджерів проектів із закупівлі, будуть підшукувати осіб (майбутніх потерпілих), вводити їх в оману під виглядом участі в торгівлі товарами, що надасть змогу заволодіти їх коштами;

- пошук осіб, які будуть надавати за грошову винагороду свої персональні дані для реєстрації банківських рахунків, відкриття рахунків в банківських установах, отримання засобів для дистанційного управління ними та в подальшому будуть передавати повноваження на управління ними учасникам злочинної схеми;

- фінансування витрат, пов`язаних із злочинною діяльністю, придбання необхідного для вчинення злочинів обладнання, інших витрат, необхідність в оплаті яких, виникне під час та після вчинення злочинів, а також розподіл одержаних від злочинної діяльності коштів між учасниками злочинної схеми;

- легалізацію доходів, одержаних від злочинної діяльності - вчинення шахрайства, яка передбачала перерахування коштів через ланцюг створених з цією метою підконтрольних банківських рахунків як на території України, так і за її межами, вчинення фінансових операцій та правочинів з цими коштами, маскування походження коштів, одержаних злочинним шляхом, як особисто, так і через осіб, залучених до даної злочинної схеми.

Так, у невстановлений час, але не пізніше 13.07.2022, учасниками злочинної організації у месенджері «Telegram» створено публічно-доступні канали « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та «ІНФОРМАЦІЯ_11».

При цьому, адміністратор каналу « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ідентифікувався як ІНФОРМАЦІЯ_16 , а «ІНФОРМАЦІЯ_11» - ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказані телеграм-канали наповнювалися повідомленнями і рекламою аналогічного змісту та функціонували за однаковими алгоритмами, відмінністю була лише назва цих каналів та ідентифікатори адміністраторів.

При цьому, задля залучення якомога більшої кількості підписників, (яких в подальшому можливо буде спонукати до переведення грошових коштів на користь учасників злочинної організації), у період з 13.07.2022 по 30.08.2022, на інших відомих каналах в месенджері «Telegram», зокрема « ІНФОРМАЦІЯ_3 », « ІНФОРМАЦІЯ_4 », « ІНФОРМАЦІЯ_5 », «ІНФОРМАЦІЯ_12», « ІНФОРМАЦІЯ_6 », « ІНФОРМАЦІЯ_13», « ІНФОРМАЦІЯ_7 », « ІНФОРМАЦІЯ_8 », « ІНФОРМАЦІЯ_9 », «ІНФОРМАЦІЯ_14», « ІНФОРМАЦІЯ_10 », учасниками злочинної організації, зокрема ОСОБА_12 , замовлялись рекламні послуги для каналів «ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_11», із наступним змістом: «Усі розуміють, що під час нестабільної ситуації в країні необхідно вкладати гроші у зрозумілу для себе нішу. Так чому б вам не почати закуповувати товар з хлопцями з компанії ІНФОРМАЦІЯ_15 та примножувати свої заощадження. ІНФОРМАЦІЯ_15 це компанія, яка займається товарним бізнесом з початку 2010 року-х років і співпрацює з більш ніж 350 партнерами по всій Україні».

Враховуючи, що користувачі (підписники) вказаних відомих каналів, як правило, довіряють контенту, опублікованому у вказаних телеграм-каналах, зазначені публікації (реклама) у таких створювало ілюзорне сприйняття реальності проектів, тим самим спонукало користувачів переходити за посиланням, підписуватися на канали «ІНФОРМАЦІЯ_1» та «ІНФОРМАЦІЯ_11», а в подальшому «інвестувати» власні грошові кошти у запропоновані проекти начебто із закупівлі товарів.

14.08.2024 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.07.2024 у справі № 757/31147/24-к проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_15 .

У ході обшуку виявлено та вилучено:

1. Банківські карти:

- НОМЕР_1 (Приват банк);

- НОМЕР_2 (Приват банк);

- НОМЕР_3 (Приват банк) ;

- НОМЕР_4 (Універсал).

2. Мобільний телефон Samsung Galaxy A54 imei: НОМЕР_5 , чорного кольору, у чохлі чорного кольору із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_6 .

3. Мобільний телефон Redmi синього кольору M1908C3XG, в чохлі червоного кольору.

4. Мобільний телефон Lenovo K30-T imei: НОМЕР_7 у корпусі чорного та жовтого кольору.

5. Ноутбук Lenovo 81W1 сірого кольору із зарядним пристроєм.

6. Ноутбук Lenovo 80XL білого кольору із зарядним пристроєм.

7. Носій інформації USB (без назви) 256 Gb.

8. Носій інформації USB «Mi».

9. Грошові кошти зовні схожі на долари США: купюри номіналом 100 доларів США у кількості 28 шт., купюри номіналом 50 доларів США у кількості 2 шт., купюри номіналом 20 доларів США у кількості 4 шт., купюри номіналом 10 доларів США у кількості 3 шт., на загальну суму 3010 доларів США.

Постановою 15.08.2024 вищевказані мобільні телефони, ноутбуки, носії інформації та банківські картки визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

ОСОБА_15 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 (в редакції станом на 07.05.2022), ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України.

З метою збереження речових доказів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуті кримінально протиправним шляхом виникла необхідність у накладанні арешту на матеріальні об`єкти на раніше вказані речі та документи.

Крім того, санкцією ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 190 (в редакції статті станом на 07.05.2022) КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Санкцією ч. 3 ст. 209 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

У зв`язку з цим є достатні підстави для накладення арешту на вилучені грошові кошти зовні схожі на долари США, а саме: купюри номіналом 100 доларів США у кількості 28 шт., купюри номіналом 50 доларів США у кількості 2 шт., купюри номіналом 20 доларів США у кількості 4 шт., купюри номіналом 10 доларів США у кількості 3 шт., на загальну суму 3010 доларів США.

Незастосування арешту на зазначені матеріальні об`єкти, а саме речові докази, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуті кримінально протиправним шляхом, може призвести до їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Метою накладення арешту, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, є забезпечення збереження речових доказів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 вимоги визначені у скарзі підтримав, просить задовольнити.

Адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання, просила відмовити, вказуючи на необґрунтованості та безпідставності накладення арешту на майно.

Власник майна ОСОБА_5 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечила, вказує, що орган досудового розслідування просить накласти арешт на майно, в числі і належне їй майно.

Свідок ОСОБА_6 зазначила, що грошові кошти були подаровані на весіллі.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора та адвоката, власника майна, вивчивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Другим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000016 від 18.01.2023 за ознаками кримінальним правопорушень, передбачених ч. ч. 1,2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 (в редакції статті станом на 07.05.2022), ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України.

14.08.2024 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.07.2024 у справі № 757/31147/24-к проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_15 .

У ході обшуку виявлено та вилучено:

1. Банківські карти:

- НОМЕР_1 (Приват банк);

- НОМЕР_2 (Приват банк);

- НОМЕР_3 (Приват банк) ;

- НОМЕР_4 (Універсал).

2. Мобільний телефон Samsung Galaxy A54 imei: НОМЕР_5 , чорного кольору, у чохлі чорного кольору із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_6 .

3. Мобільний телефон Redmi синього кольору M1908C3XG, в чохлі червоного кольору.

4. Мобільний телефон Lenovo K30-T imei: НОМЕР_7 у корпусі чорного та жовтого кольору.

5. Ноутбук Lenovo 81W1 сірого кольору із зарядним пристроєм.

6. Ноутбук Lenovo 80XL білого кольору із зарядним пристроєм.

7. Носій інформації USB (без назви) 256 Gb.

8. Носій інформації USB «Mi».

9. Грошові кошти зовні схожі на долари США: купюри номіналом 100 доларів США у кількості 28 шт., купюри номіналом 50 доларів США у кількості 2 шт., купюри номіналом 20 доларів США у кількості 4 шт., купюри номіналом 10 доларів США у кількості 3 шт., на загальну суму 3010 доларів США.

Постановою 15.08.2024 вищевказані мобільні телефони, ноутбуки, носії інформації та банківські картки визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

ОСОБА_15 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 (в редакції станом на 07.05.2022), ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно частин 1 3 статті 64 2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним.

Постановою старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_18 від 15.08.2024 вищевказані грошові кошти, мобільні телефони, ноутбуки, носії інформації та банківські картки визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з тим, що вони відповідають вимогам передбаченим ст. 98 КПК України.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

При цьому, як встановлено у судовому засіданні, вилучені мобільний телефон Samsung Galaxy A54 imei: НОМЕР_5 , чорного кольору, у чохлі чорного кольору із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» номер НОМЕР_6 та ноутбук Lenovo 81W1 сірого кольору із зарядним пристроєм, є власністю дружини підозрюваного ОСОБА_15 - ОСОБА_5 , окрім того, грошові кошти, що вилучені під час обшуку є власністю ОСОБА_5 , як подаровані останній, а відтак в цій частині клопотання задоволенню не підлягає.

Крім цього, вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна враховує і сталу судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Таким чином, втручання держави у право володіння майном у даному конкретному випадку є законним і обґрунтованим, оскільки таке втручання здійснено на підставі чинного КПК України, який є доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм, сумісних з принципами Конвенції.

Втручання у вказаному вище кримінальному провадженні є виправданим, так як воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства, громади), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. При цьому, застосовані обмеження стосовно вказаного вище майна не є надмірними або ж такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, не надано та не встановлено.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення ймовірною, вірогідною та достатньою певною мірою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, правильності правової кваліфікації дій особи, на майно якої накладено арешт, переваги одних доказів над іншими тощо.

Слідчий суддя, враховуючи вище викладені обставини, приходить до висновку про часткове задоволення клопотання, оскільки застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна є співрозмірним завданням кримінального провадження, спрямоване на досягнення цілей розслідуваного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000016 - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

Банківські карти:

- НОМЕР_1 (Приват банк);

- НОМЕР_2 (Приват банк);

- НОМЕР_3 (Приват банк);

- НОМЕР_4 (Універсал);

Мобільний телефон Redmi синього кольору M1908C3XG, в чохлі червоного кольору;

Мобільний телефон Lenovo K30-T imei: НОМЕР_7 у корпусі чорного та жовтого кольору;

Ноутбук Lenovo 80XL білого кольору із зарядним пристроєм;

Носій інформації USB (без назви) 256 Gb.

Носій інформації USB «Mi».

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1