СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/532/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року м.Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0001998, внесеного 21 травня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження 0002544, внесеного 4 липня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань та номер кримінального провадження 0000769, внесеного 26 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новотроїцьке Херсонської області, громадянина України, з середньою освітою, який оівційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст.122, ч. 2 ст. 296 КК України

та

про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, який офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимий: вироком Мукачівського міського суду Закарпатської області від 8 травня 2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення воліз застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік; вироком Мукачівського міського суду Закарпатської області від 22 жовтня 2018 року за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік; вироком Мукачівського міського суду Закарпатської області від 6 листопада 2018 року за ч. 2 ст. 185, 71 КК України на 2 роки 1 місяць позбавлення волі; вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 29 листопада 2018 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 20 січня 2021 року вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 29 листопада 2018 року частково скасовано в частині застосування ст. 76 КК України та вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки на підставі ст. 75 КК України звільнивши від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 роки іспитового строку не вчинить нового злочину; вироком Мукачівського міського суду Закарпатської області 22 грудня 2018 року ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України на 2 роки 4 місяці позбавлення волі, звільнений 31 грудня 2020 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст.122, ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,-

встановив:

ОСОБА_3 , діючи групою осіб разом з ОСОБА_4 , 20.05.2023 року близько 21 години 00 хвилин, перебуваючи біля магазину "Мікс Март", що за адресою: місто Київ, вулиця Генерала Наумова, буд. № 39, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, вчинив хуліганські дії, відносно ОСОБА_8 .

Так, 20.05.2023 року, близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи біля магазину "Мікс Март", що розташований неподалік будинку № 39 по вулиці Генерала Наумова у місті Києві , де біля дверей входу до раніше зазначеного магазину почав спілкування з наглядно знайомою йому ОСОБА_9 . В цей час до них підійшов раніше ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , після чого ОСОБА_3 , почав нецензурно виражатись в бік ОСОБА_10 , на що ОСОБА_8 , вирішив зробити останньому зауваження щодо нецензурного вираження в бік ОСОБА_10 при цьому висловившись у ввічливій формі в бік ОСОБА_3 своє невдоволення з приводу нецензурної лайки.

В свою чергу, ОСОБА_3 , почувши дане зауваження, підійшов на відстань витягнутої руки до ОСОБА_8 та почав виражатись в бік останнього нецензурними словами, чим спровокував словесний конфлікт. В ході даного словесного конфлікту, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що знаходиться у громадському місці, при значному скупченні громадян, з метою провокації хуліганських дій, безпричинно, штовхнув ОСОБА_8 в область грудей в результаті чого між останніми утворилась штовханина.

Відразу після цього, до ОСОБА_8 , підбіг ОСОБА_4 та діючи групою осіб разом з ОСОБА_3 нехтуючи елементарними правилами поведінки, з мотивів явної неповаги до суспільства, протиставляючи себе загальноприйнятим нормам моралі, з хуліганських спонукань, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння в присутності сторонніх громадян, почали штовхати ОСОБА_8 .

Крім цього, ОСОБА_3 , діючи групою осіб разом з ОСОБА_4 20.05.2023 року близько 21 години 00 хвилин, перебуваючи неподалік магазину «Мікс Март», за адресою: місто Київ, вулиця Генерала Наумова, будинок № 39 , умисно заподіяли ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Так, 20.05.2023, близько 21 години, ОСОБА_8 перебував неподалік магазину «Мікс Март», де проводив особисте дозвілля разом з ОСОБА_10 . В цей же час, біля вказаного магазину перебували раніше наглядно знайомі ОСОБА_8 - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які проводили особисте дозвілля, розпиваючи при цьому алкогольні напої. 20.05.2023, близько 21 години, до ОСОБА_8 підійшов ОСОБА_3 та почав нецензурно виражатись в бік ОСОБА_10 , в свою чергу ОСОБА_8 зробив останньому зауваження, після чого виник словесний конфлікт, з приводу того, що ОСОБА_3 поводив себе негідно по відношенню до ОСОБА_10 . В ході зазначеного словесного конфлікту ОСОБА_3 , почав штовхати ОСОБА_8 де в цей час до них підійшов ОСОБА_4 та почав також нецензурно виражатись в бік ОСОБА_8 , що викликало у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 раптово виниклу особисту неприязнь, яка переросла в умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, наблизились до ОСОБА_8 на відстань витягнутої руки та почали хаотично наносити удари ногами та кулаками свої рук по обличчю, голові та тулубу останнього, від яких ОСОБА_8 впав на асфальтоване покриття, після чого ОСОБА_3 , разом з ОСОБА_4 , продовжили наносити удари ногами в область голови та тулуба ОСОБА_8 , на протязі декількох хвилин, поки прохожі громадяни не зупинили дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Після спричинення зазначених тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 підвівся та присів на лавочку, яка знаходились поруч. В подальшому, останньому було викликано швидку медичну допомогу.

Своїми умисними злочинним діями ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 , групою осіб, умисно спричинили ОСОБА_8 наступні тілесні ушкодження: А) закрита травма лицевого черепу: синці на спинці та скатах носу, навколо правого та лівого ока по типу «окулярів», перелом лівої носової кістки; Б) закрита травма грудної клітини: синець на боковій поверхні грудної клітки зліва в проекції 7-10 ребер по середнє-паховій лінії, перелом 8-го ребра; В) Синці - в тім`яно-скроневій ділянці зліва, на нижній губі справа, в проекції середньої третини грудини, на лівій грудній залозі у верхнє-внутрішньому квадранті, в підключичній ділянці зліва, в підключичній ділянці справа; садна в лобній ділянці по центру, в поперековій ділянці зліва, в проекції зовнішньої кісточки лівої гомілки; крововилив на склері правого ока в проекції зовнішнього кута; садно на фоні крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи справа від рівня перехідної складки з переходом на червону кайму. Синці та садна, а також забійна рана на обличчі, мають ознаки легкого тілесного ушкодження, в тому числі, яке спричиняє короткочасний розлад здоров`я (забійна рана). Комплекс ушкоджень, описаний в п. Б), має ознаки середнього ступеню тяжкості тілесного ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

Крім цього, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який продовжує діяти.

ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час та при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, усвідомлюючи, що в країні введено воєнний стан, діючи повторно, вирішив викрасти чуже майно, яке належить ТОВ «ОККО-ДРАЙВ», з метою обернення його на свою користь та особистого збагачення.

З метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на повторне заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 29 червня 2023 року о 14 год. 31 хв. зайшов до приміщення АЗС «ОККО», що за адресою: м. Київ, проспект Акаадеміка Палладіна, 33 та, користуючись тим, що його дії не викликають підозри в оточуючих, взяв з торгівельних полиць товари, що належать ТОВ «ОККО-ДРАЙВ», а саме: слабоалкогольний напій «Jack Daniels Whisky Cola» ємністю 0,33 л вартістю 130 грн. (без ПДВ), наліпку «Бандеро-мобіль» вартістю 10 грн. 15 коп. (без ПДВ) та одноразову електронну сигарету «DRAGON» 600 Лимків 2% вартістю 199 грн., а всього майна на загальну суму 339 грн. 15 коп. (без ПДВ), які в подальшому сховав до кишені штанів, в які був одягнений. Після чого, усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, не розрахувавшись за вказане чуже майно, яке попередньо сховав до кишені штанів, в які був одягнений, 29 червня 2023 року о 14 год. 36 хв. вийшов за межі приміщення АЗС «ОККО», а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав ТОВ «ОККО-ДРАЙВ», матеріальної шкоди на загальну суму 339 грн. 15 коп. (без ПДВ).

Крім цього, ОСОБА_4 26 лютого 2024 року приблизно о 10 годині 40 хвилин, діючи в умовах воєнного стану, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 , таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_11 , чим спричинив матеріальний збиток на суму 3300 грн.

Так, ОСОБА_4 , 26.02.2024, приблизно о 10 годині 40 хвилин, знаходячись в приміщенні під`їзду, а саме на сходовому майданчику першого поверху, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , відчуваючи потребу в грошах, умисно, повторно, усвідомлюючи, що має не зняту та не погашену судимість за вчинення корисливих злочинів, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, вирішив таємно викрасти чуже майно.

Безпосередньо реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , продовжуючи знаходитись за адресою: АДРЕСА_5 , в приміщенні загального коридору першого поверху під`їзду, діючи умисно, повторно, з корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у виді заподіяння матеріальної шкоди, в умовах воєнного стану, користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв дитячий візок чорного кольору марки «EL CAMINO SIENA».

Після чого, ОСОБА_4 , усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, вийшов з приміщення під`їду, маючи змогу розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України за епізодом крадіжки майна ТОВ «ОККО-ДРАЙВ» на суму 339 грн. 15 коп. від 29 червня 2023 року у зв`язку з прийняттям закону про декриміналізацію.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024, внесено зміни до ст.51 КУпАП, відповідно до яких збільшено розмір суми збитків для настання кримінальної відповідальності за ст.185 КК України, оскільки розмір завданої майнової шкоди, має перевищувати 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження діями ОСОБА_4 було заподіяно матеріальну шкоду ТОВ «ОККО-ДРАЙВ» у розмірі 339 грн. 15 коп. (за епізодом від 29 червня 2023 року).

Враховуючи зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, розмір збитків, необхідний для притягнення до кримінальної відповідальності за крадіжку, вчинену у 2023 році становить - 2684 грн.

Таким чином, на день судового розгляду вищевказаний епізод крадіжки, не може вважатись кримінальним правопорушенням, оскільки вартість майна, яким заволодів обвинувачений є меншими за розмір, з якого настає кримінальна відповідальність.

Згідно з п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

З урахуванням наведених обставини, суд вважає за необхідне кримінальне провадження за вказаним епізодом крадіжки закрити з підстав, передбачених п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст.122, ч. 2 ст. 296 КК України за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та суду показав, що справді, за обставин, викладених в мотивувальній частині вироку, він, 20 травня 2023 року близько 21 год. 00 хв. разом з ОСОБА_4 перебував біля магазину «Мікс Март», що неподалік буд. № 39 по вул. Генерала Наумова в м. Києві , де в нього виник словесний конфлікт з ОСОБА_10 та він почав нецензурно висловлюватися на адресу останньої. В цей час йому зробив зауваження раніше не знайомий ОСОБА_8 , в результаті чого у нього виник конфлікт з останнім та він штовхнув його в область грудей та в результаті цього між ними виникла штовханина. Після цього до ОСОБА_8 підбіг ОСОБА_4 та теж почав його штовхати. Після цього він та ОСОБА_4 почали хаотично наносити удари руками та ногами по голові та тулубу ОСОБА_8 протягом декількох хвилин, поки перехожі громадяни не зупинили їх, те, що він та ОСОБА_4 перебували у стані алкогольного сп`яніння не заперечував.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст.122, ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 185 КК України за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та суду показав, що справді, за обставин, викладених в мотивувальній частині вироку, він, 20 травня 2023 року близько 21 год. 00 хв. разом з ОСОБА_3 перебував біля магазину «Мікс Март», що неподалік буд. № 39 по вул. Генерала Наумова в м. Києві , де в ОСОБА_3 виник словесний конфлікт з дівчиною та останній почав нецензурно висловлюватися на адресу останньої. В цей час ОСОБА_3 зробив зауваження раніше не знайомий їм ОСОБА_8 , в результаті чого у ОСОБА_3 виник конфлікт з останнім та останній штовхнув ОСОБА_8 в область грудей та в результаті цього між ними виникла штовханина. Після цього він ( ОСОБА_4 ) підбіг до ОСОБА_8 та теж почав його штовхати. Після цього він та ОСОБА_3 почали хаотично наносити удари руками та ногами по голові та тулубу ОСОБА_8 протягом декількох хвилин, поки перехожі громадяни не зупинили їх, те, що він та ОСОБА_3 перебували у стані алкогольного сп`яніння не заперечував. Крім цього, 29 червня 2023 року близько о 14 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні АЗС «ОККО», що за адресою: м. Київ, проспект Академіка Палладіна, вирішив вчинити крадіжку. Впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, він викрав з полиць слабоалкогольний напій, наліпку та одноразову електронну сигарету, які поклав до кишені штанів у які був одягнений та пішов з місця скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Крім того, 26 лютого 2024 року, приблизно о 10 годині 40 хвилин, здійснив крадіжку дитячого візка з під`їзду будинку АДРЕСА_5 . Вартість викраденого ним майна та його належність потерпілим не оспорював.

Показання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності їх позицій.

Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинувачених, дослідженням матеріалів кримінальних проваджень, що характеризують їх особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже, суд, допитавши обвинувачених, дослідивши матеріали кримінальних проваджень, що характеризують особу обвинувачених, доходить висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в тому, що вони вчинили грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується винятковим цинізмом, вчинене групою осіб та умисно нанесли середньої тяжкості тілесні ушкодження групою осіб, тобто умисні ушкодження, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я та вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненої повторно та в умовах воєнного стану, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується винятковим цинізмом, вчинене групою осіб та за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне нанесення середньої тяжкості тілесних ушкоджень групою осіб, тобто умисних ушкоджені, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується винятковим цинізмом, вчинене групою осіб, за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне нанесення середньої тяжкості тілесних ушкоджень групою осіб, тобто умисних ушкоджені, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я та за ч. 4 ст. 185 КК як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Відповідно до п. 13 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.

Відповідно до п. п. 1, 13 ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами (ч. 1 ст. 122 КК України, ч. 2 ст. 296 КК України); обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце реєстрації та проживання, працездатний, але офіційно не працює, пільг та утриманців не має, згідно ст. 89 КК України не судимий. З огляду на викладене, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченими, так і іншими особами, є призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі в межах, встановлених санкціями частин статей.

Приймаючи до уваги всі обставини справи суд при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому, хоча вчинені обвинуваченим злочини відносяться до категорії нетяжкого, проте приймаючи до уваги обставини їх скоєння та фактичні обставини справи, наявність обставини, що пом`якшує покарання, дані про особу обвинуваченого та думку сторони обвинувачення, яка вважала можливим, що обвинувачений зможе довести своє виправлення без реального позбавленого волі, суд проходить до висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з встановленням іспитового строку, але в максимальних межах, та покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами (ч. 1 ст. 122 КК України, ч. 2 ст. 296 КК України) та тяжким злочином (ч. 4 ст. 185 КК України); обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце проживання, з середньою-спеціальною освітою, працездатний, але офіційно не працює, пільг та утриманців не має, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, вчинив крадіжку в період судового розгляду кримінального провадження відносно нього за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 122 КК України, ч. 2 ст. 296 КК України, що свідчить про його злочинну спрямованість та небажання встати на шлях виправлення.

З огляду на викладене, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим ОСОБА_4 , так і іншими особами, є призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі в межах, встановлених санкціями частин статей, не вбачаючи підстав для можливості його виправлення без реального відбування покарання або призначення іншого розміру чи виду покарання.

Приймаючи до уваги всі обставини справи суд при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Долю речових доказів та процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 369-371, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст.122, ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;

-за ч. 2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням на 3 роки, поклавши на нього обов`язки згідно зі ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Кримінальне провадження 0002544 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (за епізодом від 29 червня 2023 року), закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст.122, ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки позбавлення волі;

-за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 11 листопада 2024 року.

Зарахувати у строк покарання ОСОБА_4 попереднє ув`язнення у період з 21 травня 2023 року по 23 травня 2023 року включно та з 26 лютого 2024 року по 10 листопада 2024 року включно.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Речові докази по справі:

-дитячий візок з написом «EL camino siena» чорного кольору, пакет чорного кольору дитячими іграшками всередині, які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_12 - повернути останньому за належністю;

-банківську картку, ключі, які зберігаються у камері схову речових доказів (квітанція № 4666) - повернути ОСОБА_4 за належністю;

-DVD-R - диск залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження 0002544;

-змиви з рук ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - знищити;

-кросівки «Adidas» повернути за належністю ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь експерта ОСОБА_13 процесуальні витрати за проведення експертизи № 836 від 4 березня 2024 року в розмірі 200 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи № 042/1-221-2023 від 9 червня 2023 року в розмірі 3346 грн. в рівних частках, тобто по 1673 грн. з кожного.

Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва, а засудженим ОСОБА_4 протягом 30 днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1