Справа №: 398/6212/24
провадження №: 1-в/398/188/24
УХВАЛА

Іменем України

"28" листопада 2024 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії подання Олександрійського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрії Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,засудженого 15 травня 2020 року Деснянським районним судом м. Київ за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки 6 місяців,

про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону

В С Т А Н О В И В:

Олександрійський РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області звернувся до суду з поданням, у якому просить на підставі п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, ч. 2 ст. 74 КК України привести вирок Деснянського районного суду м. Київ від 15 травня 2020 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ стосовно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Учасники справи, належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, в судове засідання не з`явилися.

Представник органу пробації подав до суду заяву, в якій просить розглянути подання без його участі.

Прокурор подав заяву, в якій просив в задоволенні подання органу пробації відмовити та розглядати справу без його участі.

Засуджений ОСОБА_3 причини неявки не повідомив.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання зазначених осіб не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши матеріали особової справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що вироком Деснянського районного суду м. Київ від 15 травня 2020 року ОСОБА_3 визнано винуватим за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України і призначено покарання: за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 1 року обмеження волі; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років обмеження волі; за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначено покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки 6 місяців.

Вирок набрав законної сили 16 червня 2020 року та звернений до виконання.

Згідно з п. 13 ч. 1 статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57,частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 74 КК України встановлено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно з ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» №3886-IX від 18 липня 2024 року, відповідно до якого особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме: 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового Кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1. ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Вищевказаним Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» фактично частково декриміналізовано (в залежності від обсягу вартості майна, яким заволоділа особа) відповідальність за ст. ст. 185, 190, 191 КК України.

Разом із тим, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, за вчинення якого ОСОБА_3 призначено покарання, відповідно до вимог закону не є таким, що входить до поняття «дрібного викрадення чужого майна». Декриміналізація епізодів за ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст.185 КК України не може вплинути на міру призначеного йому покарання.

Інших нормативно-правових актів, які б скасовували або пом`якшували відповідальність за вчинення дій, за які засуджений ОСОБА_3 , Верховною Радою України не приймалося.

Суд також звертає увагу на те, що положеннями КК України та КПК України не передбачено можливості вирішення на стадії виконання питання про приведення вироку суду у відповідність до нового Закону, оскільки таке приведення фактично є скасуванням або зміною вироку, що виходить за межі повноважень суду, який не ухвалював зазначений вирок, на стадії його виконання, при цьому норми, на які посилається представник установи виконання покарань, передбачають лише можливість вирішення питання про звільнення засудженого від призначеного судом покарання.

Відтак, з урахуванням наведеного, оскільки вироком суду від 15.05.2020 року призначено остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, що виключає можливість вирішення судом питання про звільнення останнього від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, то суд дійшов висновку, що в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 372, 537,539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в задоволенні подання Олександрійського РВ №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Кіровоградській області відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1