Справа № 496/4190/18
Провадження № 1-кп/496/134/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2024 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Біляївка Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Стеблів Корсунь Шевченківського району, Черкаської області, громадянки України, яка має середню-спеціальну освіту, не заміжньої, яка проходила військову службу на посаді оператора відділення радіоперехоплення берегової групи особливого призначення загону радіо та радіотехнічної розвідки військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 408 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходження її на посаді оператора відділення радіоперехоплення берегової групи особливого призначення загону радіо та радіотехнічної розвідки військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, з метою ухилення від обов`язків військової служби, 19.07.2018 року о 08:00 год., в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явилася вчасно з лікарняного закладу на службу до військове частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та продовжує незаконно перебувати поза її межами, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, який не з`явився на службу.

Будучи допитаною у судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому їй злочину визнала повністю та підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування. У вчиненому щиро розкаялася, не заперечувала проти розгляду кримінального провадження щодо неї в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Пояснила, що висновки зробила і просить дати шанс на виправлення та можливістю здійснювати догляд за матір`ю, яка є інвалідом 2-ї групи.

Враховуючи те, що учасники процесу не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст.408 ч.3 КК України (в редакції, що діяла на час вчинення кримінального правопорушення), за ознаками дезертирства, тобто нез`явлення у військову частину з лікувального закладу з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд відповідно до ст. 66 КК України визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, є щире каяття обвинуваченої.

Обставини відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обираючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, яка повністю визнала себе винною у вчиненому, раніше не судимої, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, доглядає за матір`ю яка є інвалідом 2 групи, за місце проживання характеризується позитивно, обставини які пом`якшують покарання: щире каяття, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено та призначає покарання у межах, встановлених санкцією ч.3 ст.408 КК України, у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не лише кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про можливість та доцільність виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства і досягне мети при призначенні їй покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням із покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченої запобіжний захід не обирався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно неї запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченої запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Речові докази та судові витрати у даному кримінальному провадженні - відсутні.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

Керуючись ст.ст. 349, 366 - 371, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якщо вона протягом іспитового строку тривалістю в 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 , з випробувальним строком обчислювати з моменту проголошення вироку суду 04.10.2024 року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченій та прокурору.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку з врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1