Справа № 159/6005/24
Провадження № 1-кс/159/1966/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2024 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю: дізнавача ОСОБА_3 прокурора ОСОБА_4 власника ОСОБА_5 , розглянувши у закритому судовому засідання клопотання дізнавача СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області про арешт майна, по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000322 від 14 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.254 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, по кримінальному провадженню, внесеного до ЄРДР за №0000322 від 14.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.2548 КК України, вказуючи на те, що досудовим розслідуванням встановлено, 13.09.2024 року до Ковельського РУП ГУНП у Волинській області надійшло повідомлення про вчинення невстановленою особою кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 254 КК України, а саме вчинення безгосподарського використання земель сільськогосподарського призначення на території Турійської селищної ради Ковельського району Волинської області з кадастровими номерами :02:001:0247, :05:001:0501, що виразилось у знятті на вказаних вище земельних ділянках ґрунтового покриву без спеціального дозволу та влаштування штучної водойми. По даному факту СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області внесено 14.09.2024 відомості до ЄРДР за №0000322, за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.254 КК України.13.09.2024 в період часу з 16:00 год. по 17:30 год СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області проведено огляд місця події на земельній ділянці у Ковельському районі, с. Блаженик за координатами 50.9804170, 24.3822238, в ході якого виявлено насипи ґрунту, а також штучно викопану водойму розмірами близько 80x40 м, глибиною близько 2,5 м., екскаватор жовтого кольору марки «Liebherr» з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 , який вилучено та залишено на місці події під охороною наряду поліції для подальшого його переміщення. Присутній ОСОБА_5 давати письмові показання відмовився згідно ст.63 Конституції України, надав копію рішення про надання дозволу на облаштування акумулюючої водойми глибиною до 2 метрів на земельних ділянках з кадастровими номерами :02:001:0247, :05:001:0501, видане 30.05.2024 року головою Турійської селищної ради Волинської області, плану про облаштування штучної водойми не надавав. Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером :05:001:0501 на праві власності належить ОСОБА_5 , орендар ФГ «Поліська родина», опис об`єкта - земельна ділянка площею 1,6355 га, сіножать. Земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0247 на праві власності належить ОСОБА_6 , орендар ФГ «Поліська родина», опис об`єкта- земельна ділянка площею 1,53 га, сіножать. Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником ФГ «Поліська родина» є ОСОБА_7 , одними з засновників господарства - ОСОБА_5 , ОСОБА_8 14.09.2024 року екскаватор жовтого кольору марки «Liebherr» з ідентифікаційним номером НОМЕР_1 , який знаходиться у користуванні ОСОБА_7 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Враховуючи те, що вилучене майно є речовими доказами, відповідає критеріями, зазначеними у ст.98 КПК України, являється матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використанні як докази обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, тому у відповідності до ч.1 ст.98, п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України, існує сукупність підстав вважати, що він є доказом злочину, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного майна, слід накласти арешт. Просить накласти арешт з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування на майно вилучене в ході огляду місця події 13.09.2024 року на земельних ділянках у Ковельському районі з кадастровими номерами :05:001:0501, на праві власності належить ОСОБА_5 та :02:001:0247, на праві власності належить ОСОБА_6 на екскаватор жовтого кольору марки «Liebherr» з ідентифікаційним номером 364-4038. До клопотання доданий витяг з ЄРДР, письмові пояснення, протокол огляду місця події з фтотаблицями, рішення Турійської селищної ради Волинської області від 30.05.2024 року «Про дозвіл на облаштування акумулюючої водойми для пониження грунтових вод», витяги з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань,постанова про визнання речовими доказами.

В судовому засідання дізнавач та прокурор клопотання підтримали просять його задовольнити.

ОСОБА_5 з клопотанням не погодився, просить відмовити в арешті майна, вказуючи на те, що в нього та ОСОБА_6 на праві власності є земельна ділянка, на якій рішенням ради надано дозвіл на облаштування акумулюючої водойми глибиною до 2 метрів, для здійснення робіт по який використовувався екскаватор, який на праві власності належить йому.

При вирішенні питання щодо розгляду клопотання, суд враховує, що лише з дозволу та на підставі ухвали слідчого судді проводяться процесуальні дії, під час яких має місце суттєве тимчасове обмеження прав та інтересів осіб, до переліку яких відносяться захід забезпечення кримінального провадження арешт майна.

Відповідно до ст.171 КПК України, в клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Враховуючи пояснення власника вилученого майна, що не спростоване прокурором та дізнавачем, що після виявлення водойми працівники поліції не спілкувались з володільцем як земельної ділянки так і екскаватора з метою з`ясувати всі обставини щодо наявності або відсутності складу кримінального правопорушення у вигляді порушення структури грунту, тобто не надавши власнику вилученого майна можливості надати пояснення з приводу роботи на земельній ділянці по облаштуванню водойми, з наданням відповідних доказів, працівниками поліції зроблений передчасний висновок про порушення структури грунту, не враховано надання власником земельної ділянки дозвільних документів, а саме рішення селищної ради на проведення робіт на земельній ділянці по облаштування акумулюючої водойми, висновок про необхідність звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт вказаного майна.

З врахуванням викладеного вище, слідчим суддею встановлено, що прокурором та дізнавачем не доведено існування обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення, що є підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, обставини, які підтверджують, що незастосування арешту майна призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі майна, в зв`язку з чим потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступень втручання у права і свободи особи, а застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження не відповідає вимогам розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, в зв`язку з чим накладання арешту на майно вказане в клопотанні з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном недоцільне та завчасне.

Відповідно до ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст.7, 9, 132, 170-173, 309, 370- 372 КПК України,

У Х В А Л И В :

В клопотанні дізнавача СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області про арешт майна, по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000322 від 14 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.254 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті.

Слідчий суддя ОСОБА_1