Житомирський апеляційний суд
ОСОБА_1 провадження №11-сс/4805/491/24
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 11.08.2024 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, перебуваючого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_7 , 2021 року народження, із середньою освітою, військовослужбовця (солдат) в/ч НОМЕР_1 (на час розгляду клопотання самовільно залишив військову частину), зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з моменту його фактичного затримання, а саме з 11 серпня 2024 р. по 09 жовтня 2024 р. без визначення застави,-

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання. Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, перебуває в цивільному шлюбі, має неповнолітню дитину та вважає, що прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенант поліції ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обгрунтування клопотання слідчій вказав, що в провадженні СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР за № 0002509 від 08.08.2024 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що старший солдат ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , 08.08.2023 близько 17 години 30 хвилин перебував поблизу будинку АДРЕСА_2 , де у нього на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків до знайомого ОСОБА_10 , виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення останньому тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 прийшов до місця проживання ОСОБА_10 , що за адресою: АДРЕСА_3 та достовірно знаючи про протиправність своїх дій, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень, зайшов до коридору квартири та наніс не менше двох ударів кулаками рук в область голови ОСОБА_10 , від чого останній впав на підлогу.

В подальшому ОСОБА_7 , не дивлячись на те, що потерпілий не чинить йому опору, наніс ще не менше десяти ударів ногами в область голови ОСОБА_10 , але його дії були припинені сторонньою особою, котра в цей час знаходилась в квартирі та відвела його в іншу кімнату.

В цей же час, перебуваючи в цьому ж самому місці, маючи на меті завершення свого злочинного умислу направленого на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ОСОБА_7 підбіг до спальної кімнати квартири, де в цей час лежав на ліжку ОСОБА_10 та наніс йому не менше одного удару ногою по тулубу від чого останній впав з ліжка на підлогу, після чого наніс йому не менше ще чотирьох ударів ногами в область голови, в результаті чого спричинив тяжкі тілесні ушкодження у вигляді важкої закритої черепно-мозкової травми, гострої субдуральної гематоми лівої гемісфери головного мозку, травматичного субарахноїдального крововиливу, набряку головного мозку, дислокаційного синдрому.

09.08.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, самовільно залишив військову частину під час бойових дій, існують передбачені п.1 і п. 5 ч.1 ст.177 КПК України ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти вказаним ризикам.

Враховуючи обгрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, наявність ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, та неможливості запобігання вказаним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчій суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та застосував до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 слідчим суддею в повній мірі дотримано вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, підтверджується зібраними доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання слідчого.

Таким чином, посилання захисника на необгрунтованість підозри, на думку апеляційного суду, є безпідставними.

Також, слідчим суддею враховано особу підозрюваного ОСОБА_11 , тяжкість злочину, в якому останній обгрунтовано підозрюється, його репутація, схильність до вчинення злочинів, те, що він під час бойових дій самовільно залишив війському частину, а також доведеність прокурором високого ступеню ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.183 КПК України, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Так, ризик можливого переховування обґрунтований тим, що під тяжкістю можливого покарання підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Окрім цього, 30.06.2023 до суду спрямовано обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 за ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 311 КК України, в межах якого було застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту (а.п.25).

Враховуючи наведене, колегія суддів повністю погоджується з висновками слідчого судді про те, що з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , даних про особу останнього, та доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Отже, доводи апелянта про те, що прокурором не доведено ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

Доводи апелянта про те, що до ОСОБА_7 може бути застосований більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту або особистого зобов`язання, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання та апеляційним судом не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вказання апелянта на те, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, на думку апеляційного суду, не свідчить про відсутність встановлених ризиків.

Крім того, слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого вже було надано оцінку вказаним доводам апеляційної скарги.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального закону слідчім суддею при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 11.08.2024 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з моменту його фактичного затримання, а саме з 11 серпня 2024 р. по 09 жовтня 2024 р. без визначення застави без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :