УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

09 вересня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції в судових зсіданнях - 08.08.2024 року, 14.08.2024 року),

захисника - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 (у судовому засіданні 08.08.2024 року),

слідчого - ОСОБА_7 ,

розглянувши заяву захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , про відвід слідчого у порядку ст. 77 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

«25» липня 2024 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла заява захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , про відвід слідчого у порядку ст. 77 КПК України.

«29» липня 2024 року (на підставі протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 25.07.2024 року) заява та додані до неї матеріали надійшли слідчому судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви захисник зазначає, що в провадженні Київського апеляційного суду перебуває апеляційне провадження № 11-сс/824/3836/2024 у справі №760/10758/24 за скаргою захисників підозрюваного ОСОБА_3 адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000608.Так, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000608 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень здійснюється слідчим управлінням Головного управління СБУ у м. Києві та Київській області, відповідно до постанови про створення груші слідчих у даному провадженні - старшим групи слідчих, являється слідчий в ОВС 3-го відділу слідчого управління Головного управління С`Б України у м. Києві та Київській області капітан юстиції ОСОБА_7 . З метою забезпечення участі підозрюваного ОСОБА_3 у судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги захисників підозрюваного, яке було призначене на 22.07.2024 року, 30.05.2024 року суддею Київського апеляційного суду ОСОБА_9 на адресу слідчого в ОВС 3-го відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області капітана юстиції ОСОБА_7 направлено запит про надання дозволу на доставку у приміщення суду підозрюваного ОСОБА_3 , для розгляду апеляційної скарги у справі № 760/10758/24.Відповідно до журналу судового засідання Київського апеляційного суду від 22.07.2024 року у апеляційному провадженні № 11-сс/824/3836/2024 у справі № 760/10758/24, судове засідання було перенесено на іншу дату у зв`язку з тим. що слідчий ОСОБА_7 не надав відповідного дозволу на доставку підозрюваного ОСОБА_3 до зали судового засідання і, як наслідок, його не було доставлено. За таких умов старший слідчий 3-відділу СУ ІНФОРМАЦІЯ_2 капітан юстиції ОСОБА_7 проявив свою упередженість під час розслідування кримінального провадження № 0000608, порушивши при цьому права підозрюваного на захист.Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач. захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації. спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. З врахуванням чого, захисник просив відвести старшого слідчого в ОВС 3-відцілу СУ ІНФОРМАЦІЯ_2 капітана юстиції ОСОБА_7 від участі у досудовому розслідуванні у кримінальному провадження № 0000608. внесеному до ЄРДР 21.07.2023р. за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 161, ч. 4 ст. 28 ч.2 ст.255. ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст.436-2, ч.4 ст.28, ч. 4 ст. 28 ч.2 ст.436-2, ч. 4 ст. 28 ч.2 ст. 111 КК України.

В судовому засіданні «08» серпня 2024 року слідчому судді від захисника ОСОБА_4 надійшли доповнення до заяви, у яких зазначено, що в провадженні слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_10 знаходилось клопотання слідчого в ОВС 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_11 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 .Судове засідання було призначено на 08.05.2024 року о 12:10 в приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25, зал. №17.Після закінчення з`ясування обставин справи, суддя повідомив про вихід суду до нарадчої кімнати для ухвалення процесуального рішення і про орієнтований час проголошення судового рішення - до 08.05.2024 року о 16.00 включно.Приблизно 08.05.2024 року о 15.50 ОСОБА_12 (помічник адвоката, захисника підозрюваного) та ОСОБА_13 (був присутній при розгляді справи № 760/10758/24, як вільний слухач) постукавши, відчинили двері в приймальну судді, для того щоб повідомити секретаря судді, що сторона захисту вже прибула у призначений суддею час для оголошення процесуального рішення по справі. Така поведінка учасників є звичайною практикою у всіх без виключення судах.В приймальні судді ОСОБА_10 завжди знаходиться робоче місце його секретаря і помічника, це є загальновідомою інформацією.Проте, 08.05.2024 року о 15:50 в кабінеті знаходились не тільки суддя ОСОБА_10 , його секретар і помічник, а також і слідчий ОВС 3 відділу СУ ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 та прокурор Київської обласної прокуратури ОСОБА_11 . Як зазначають про це в своїх поясненнях помічник адвоката ОСОБА_12 , та вільний слухач - ОСОБА_13 : «в кабінеті судді знаходились наступні особи - особисто суддя ОСОБА_10 , слідчий ОСОБА_7 та прокурор ОСОБА_11 . Суддя сидів за столом, напроти нього сиділа прокурор ОСОБА_11 , вона сиділа в півоберта до мене. Біля стола, за яким сидів суддя ОСОБА_10 , стояв слідчий ОСОБА_7 всі вони розмовляли між собою. В кімнаті також знаходись ще дві особи жіночої статі, на мою думку це були секретар і помічник судді ОСОБА_10 ». Тобто, слідчий суддя під час прийняття процесуального рішення в нарадчий кімнаті спілкувався із прокурором та слідчим ОСОБА_7 - представниками сторони обвинувачення - саме по тій справі, по якій мало бути прийняте процесуальне рішення в цій же нарадчий кімнаті. Приблизно 08.05.2024 року о 16:00 було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення відповідно до вимог ч. 2 ст. 376 КПК України. Процесуальне рішення по справі № 760/10758/24 було прийняте на користь сторони обвинувачення, суд ухвалив задовольнити клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 . Тим що не було забезпечено застосування належної юридичної процедури через дії слідчого та прокурора, підозрюваний ОСОБА_3 вважає за стандартом «стороннього спостерігача», що суд ухвалив незаконне рішення. Тобто діями слідчого та прокурора було завдано шкоди репутації українського правосуддя і особисто репутації слідчого судді. Згідно з частиною п`ятою статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус судді»: незалежність судді забезпечується, зокрема, порядком здійснення правосуддя, визначеним процесуальним законом, таємницею ухвалення судового рішення. За таких умов у будь- якому випадку не можна вважати, що 08.05.2024 року була забезпечена незалежність судді. Наслідком цього стали дії слідчого та прокурора, які зайшли і знаходились тривалий час в кабінеті судді під час нарадчої кімнати. Тривалість знаходження слідчого та прокурора підтверджується тим, що прокурор сиділа навпроти судді на стільці, а не стояла біля дверей біля входу в кабінет судді. Відповідно до частин третьої та четвертої статті 371 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд. Ухвали, постановлені без виходу до нарадчої кімнати, заносяться секретарем судового засідання в журнал судового засідання. Судді, у випадку перерви, не можуть спілкуватися з особами, які брали участь у кримінальному провадженні, не мають права розголошувати хід обговорення питань, які вони мають вирішити, ухвалюючи вирок та самого ухвалення вироку (ухвали) в нарадчій кімнаті, радитись будь з ким у кримінальному провадженні, що розглядається, розголошувати думки інших суддів з питань, передбачених частиною першою статті 368 КПК України.Вищезазначене свідчить про порушення слідчим ОСОБА_7 таємниці нарадчої кімнати. Сторона захисту стверджує, що таємниця нарадчої кімнати була порушена як слідчім суддею, який допустив в кабінет слідчого і прокурора, так і особисто слідчим і прокурором які зухвало і безперешкодно зайшли в кабінет судді і там перебували під час нарадчої кімнати. Наголошує, що під час ухвалення судового рішення ніхто, в тому числі і слідчий ОСОБА_7 не має права перебувати в нарадчій кімнаті, суддя не має права розголошувати хід обговорення та ухвалення рішень в нарадчій кімнаті, радитись будь з ким у кримінальному провадженні, що розглядається, а слідчий разом з прокурором не мають права бути присутніми під час ухвалення рішень в нарадчій кімнаті. Сторона захисту звертає увагу суду, що таке процесуальне порушення слідчим, з огляду на його поведінку, є свідомим порушенням, оскільки навряд чи можна уявити, що слідчий ОСОБА_7 не знає про існування заборони бути присутнім в нарадчій кімнаті під час ухвалення процесуальних рішень. Необхідною умовою правозабезпечення у кримінальному процесі є функціонування механізму забезпечення прав, свобод і законних інтересів особи, що включає засновані на нормах чинного законодавства заходи і рекомендації забезпечення оптимального балансу правореалізацїї та обмеження прав у межах діяльності, пов`язаної з розкриттям і розслідуванням кримінальних правопорушень. Одним із безумовних показників правової держави є ступінь захищеності свободи та особистої недоторканності. Отже захист свободи підозрюваного забезпечується, зокрема, належною правовою процедурою. Через поведінку слідчого ОСОБА_7 до підозрюваного, як сторони і учасника кримінального провадження не була застосована належна правова процедура, були порушені фундаментальні принципи кримінального провадження, порушені права і свободи людини і не забезпечено справедливий судовий розгляд. Безумовно, така поведінка слідчого свідчить про його зухвале ставлення до прав і свобод підозрюваного під час проведення досудового розслідування, які мають бути забезпечені, перш за все, неупередженим слідчим. Така поведінка слідчого неминуче призводить до порушення оптимального балансу забезпечення охорони прав і законних інтересів учасників кримінального провадження та обмеження цих же прав у межах кримінальної процесуальної діяльності в очах не тільки підозрюваного, а і будь-якого «стороннього спостерігача». Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_14 від 17.06.2024р. по справі 142760/13458/24, суд ухвалив відвести прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_11 від процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0000608 із посиланням на вищезазначені обставини, через те, що прокурор Київської обласної прокуратури ОСОБА_11 знаходилась разом із слідчим ОСОБА_7 в кабінеті судді під час знаходження слідчого судді в нарадчій кімнаті. Проте слідчий ОСОБА_7 здійснив ті ж самі процесуальні порушення, що і прокурор ОСОБА_11 , він разом з прокурором ОСОБА_11 знаходився в «нарадчій кімнаті» під час винесення процесуального рішення слідчим суддею. Дійсно до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Тому важливо, щоб судовий контроль у цій сфері ґрунтувався на засадах верховенства права. При цьому складовим елементом верховенства права є принцип єдності судової практики. Закріплений у Конституції (ст. ст. 8, 19, 55, 129) та законах України ч. ч. 5 та 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів») принцип єдності судової практики має важливе значення в правовій державі для утвердження верховенства права, захисту прав та свобод людини та громадянина, зокрема, у відносинах із суб`єктами владних повноважень під час кримінального провадження. Тому, за означених вище умов, вважаємо, що з огляду на процесуальні порушення слідчого та користуючись принципом єдності судової практики слідчий ОСОБА_7 має бути відведений від проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000608. Відповідно до частини другої статті 9 КПК України всебічне, повне і неупереджене дослідження обставини кримінального провадження, виявлення як тих обставини, що викривають, так і тих, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставин, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, є не правом, а процесуальним обов`язком слідчого і прокурора. У Повідомлені про підозру, в тому числі і в повідомленні про зміну раніше пред`явленої підозри і нову підозру не зазначені взагалі будь-які обставини, що виправдовують ОСОБА_3 , а також не зазначені обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання і не надана їм будь-яка правова оцінка. В процесуальних документах підписаних слідчим ОСОБА_7 навіть відсутні ознаки, що слідчий ОСОБА_7 намагався виконати загальнообов`язковий для слідчого та прокурора припис частини другої статті 9 КПК України. 27.07.2024р. підозрюваному ОСОБА_3 . Слідчим ОСОБА_7 повідомлено про завершення досудового розслідування та у порядку ст.290 КПК України. Тобто по суті всі можливі слідчі дії вже мали бути проведені слідчим. 24.06.2024р. підозрюваному було врученні Зміни до раніше повідомленої підозри та нову підозру. Вручав особисто старший групи слідчих ОСОБА_7 , проте останній до повідомлення про завершення досудового розслідування навіть не забезпечив проведення допиту підозрюваного стосовно змін до раніше повідомленої підозри та нової підозри. Діяльність Слідчого ОСОБА_7 взагалі не направлена на забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Дії слідчого свідчать про те, що йому взагалі не цікава думка сторони кримінального провадження стосовно заявленої підозри. Слідчий навіть не надав можливості підозрюваному у встановленому процесуальному порядку надати свої покази стосовно зміненої і нової підозри. За таких умов складається обґрунтоване враження, що підозра слідчого є самодостатнім і абсолютним для нього ж самого явищем, відірваним від реальної мети досудове розслідування - всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження №0000608. З огляду на зазначені вище обставини вбачається, що досудове розслідування проведене Слідчим ОСОБА_7 однобоко та дискримінаційно - із заздалегідь встановленою метою - засудити ОСОБА_3 . В тексті Клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 26.07.2024р., яке було складене і підписане старшим групи слідчих - слідчим ОСОБА_7 , вже заздалегідь, до проголошення вироку, штучно визначено роль ОСОБА_3 , як вже засудженого, в офіційних документах не застосовуються слова, що вказують на припущення, а навпаки чітко вказується, що ОСОБА_3 «вчинив», «організував» та «є винним», що у свою чергу є порушенням презумпції невинуватості. Тим самим, слідчий ОСОБА_7 , як старший групи слідчих, вже фактично визнав ОСОБА_3 винним у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 436-2, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 436-2, ч, 2 ст. 255 та ч. 4 ст. 28 ч. З ст. 161 КК України. Згідно зі статтею 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Слідчий ОСОБА_7 відійшов від обов`язкового принципу - презумпції невинуватості, системно порушуючи права підозрюваного. Така поведінка крім того є непроцесуальним тиском на підозрюваного, визначаючи його статус у якості вже засудженого на стадії досудового розслідування. Дії слідчого є протиправною формою осуду від публічної влади, що свідчить про необ`єктивність слідчого. Це також підтверджується і тим, що слідчий у Клопотаннях про застосування і продовження запобіжного заходу у вигляді взяття під варту взагалі не розглядалась можливість застосування до підозрюваного більш м`якого альтернативного запобіжного заходу - застави. Поведінка слідчого є підтвердженням його особистого упередженого і негативного ставлення до підозрюваного ОСОБА_3 через невідомі стороні захисту мотиви, що є проявом упередженості. Поведінка слідчого є системною, оскільки і тексті Повідомлення про підозру і у всіх всі без виключення процесуальних документах, складених і підписаних слідчим ОСОБА_7 , порушується принцип презумпції невинуватості, що у свою чергу ставить підозрюваного у гірше процесуальне становище, ніж це визначено чинним законодавством. Поведінка слідчого є системною, оскільки на протязі п`яти місяців у клопотаннях про застосування і продовження запобіжного заходу у вигляді взяття під варту взагалі не розглядалась можливість застосування до підозрюваного більш м`якого альтернативного запобіжного заходу - застави. В Клопотанні про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 26.07.2024р. слідчим ОСОБА_7 взагалі не розглянута можливість застосування застави, як альтернативу триманню під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою (ч. 3 ст. 176 КПК України). Тобто, обов`язком слідчого ОСОБА_7 при складені Клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 26.07.2024р., як і інших клопотань про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, було обгрунтування, достатнє для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам. Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті. Отже, слідчий ОСОБА_7 нехтуючи своїм обов`язком (ч. 3 ст. 176 КПК України), штучно обмежив підозрюваного Клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 26.07.2024р. в праві застосувати до нього заставу, як більш м`який запобіжний захід. На наше глибоке переконання, в основі таких дій слідчого вбачається дискримінація на релігійному підґрунті та особисте негативне ставлення до ОСОБА_3 з боку слідчого, що свідчить про його упередженість. Підсумовуюче вищезазначене, на нашу думку, слідчим ОСОБА_7 не вжито всіх необхідних заходів для встановлення істини у справі та допущені істотні процесуальні порушення, що свідчить про не правильність та неповноту проведеного досудового розслідування. Також слідчий не здійснив заходів, щодо збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій. Крім того, слідчий ОСОБА_7 систематично порушує вимоги КПК та не виконує свої процесуальні зобов`язання, що викликає сумнів у його неупередженості, у зв`язку з чим просимо його відвести. Формою процесуального реагування на прояви упередженого ставлення слідчого/прокурора до особи, яка бере участь в кримінальному провадженні, є подання такою особою заяви про відвід слідчого/прокурора в порядку ст.77 КПК України. Оцінюючи вищенаведену інформацію в контексті приписів п. 3 ч. 1 ст. 77 КГІК України, вважає, що процесуально поведінка слідчого не узгоджується з вимогами щодо неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, передбаченими ст. 2, 9 КПК України. З огляду на зазначене, з метою дотримання прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, вважаємо необхідним відвести старшого слідчого 3-відділу СУ ІНФОРМАЦІЯ_2 капітана юстиції ОСОБА_7 від проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000608, внесеному до ЄРДР 21.07.2023р., за підозрою ОСОБА_3 , оскільки вважаємо, що наявні обставини, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості слідчого ОСОБА_7 під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні. Зважаючи на вищевикладене, керуючись ст. 75, ст. 80 КПК України просив відвести старшого слідчого 3-відділу СУ ІНФОРМАЦІЯ_2 капітана юстиції ОСОБА_7 від проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000608, внесеному до ЄРДР 21.07.2023р., за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 161, ч. 4 ст. 28 ч.2 ст.255, ч. 4 ст. 28 ч.1 ст.436-2, ч.4 ст.28, ч. 4 ст. 28 ч.2 ст.436-2, ч. 4 ст. 28 ч.2 ст. 111 КК України.

В судовому засідання «14» серпня 2024 року слідчому судді від захисника ОСОБА_4 надійшли письмові пояснення до заяви про відвід слідчого у порядку ст. 77 КПК України, відповідно до яких як зазначалось в тексті заяви про відвід від 25.07.2024р., слідчий ОСОБА_7 не надав дозволу на доставку підозрюваного ОСОБА_3 до залу судового засідання у апеляційному провадженні № 11-сс/824/3 836/2024 у справі № 760/10758/24 і, як наслідок, його не було доставлено.А саме, з метою забезпечення участі підозрюваного ОСОБА_3 у судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги захисників підозрюваного, яке було призначене на 22.07.2024 року, 30.05.2024 року суддею Київського апеляційного суду ОСОБА_9 на адресу слідчого в ОВС 3-го відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області капітана юстиції ОСОБА_7 направлено запит про надання дозволу на доставку у приміщення суду підозрюваного ОСОБА_3 , для розгляду апеляційної скарги у справі № 760/10758/24. Відповідно до журналу судового засідання Київського апеляційного суду від 22.07.2024 року у апеляційному провадженні № 11-сс/824/3836/2024 у справі № 760/10758/24, судове засідання було перенесено на іншу дату у зв`язку з тим, що слідчий ОСОБА_7 не надав відповідного дозволу на доставку підозрюваного ОСОБА_3 до залу судового засідання і, як наслідок, його не було доставлено.Для підозрюваного ОСОБА_3 вирішення справи означає можливість скористатись своїм правом на свободу та оскаржити застосовану до нього найсуворіший запобіжний захід - взяття під варту. Слідчий, зловживаючи своїми процесуальними правами, як наслідок, не надав відповідного дозволу на доставку підозрюваного ОСОБА_3 до залу судового засідання і, як наслідок, суд відклав розгляд справи. Тим самим підозрюваний був позбавлений мати фактичну можливість оскаржувати діяння, що становить втручання у його право в судовому засіданні 22.07.2024р. Взагалі така ситуація знаходиться в площині інтересів сторони обвинувачення, оскільки ухвалою суду у справі № 760/10758/24 було задоволено клопотання слідчого, апеляційну скаргу не було розглянуто 22.07.2024р., колегія Київського апеляційного суду відклала розгляд на 15.08.2024р., тобто коли строк запобіжного заходу за ухвалою у справі № 760/10758/24 закінчився 08.08.2024р. Тому така поведінка слідчого може бути проявом непроцесуального захисту ухвали першої інстанції, яка була прийнята на користь сторони обвинувачення. Без забезпечення участі підозрюваного не розпочався своєчасно судовий розгляд апеляційної скарги відносно застосованого запобіжного заходу, а тому весь цей час запобіжний захід, діяв до закінчення його строку. Після таких «відкладень» коли закінчується строк дії запобіжного заходу за практикою, суд відмовляє в задоволені апеляційної скарги через те, що в апеляційній скарзі вже немає ніякого сенсу. Вважає, що непроцесуальна поведінка слідчого в апеляційному провадженні №11-сс/824/3836/2024 призвела до штучного блокування розгляду справи, яка призвела до того, що строк дії оскаржуваної ухвали закінчився і було втрачено сенс подальшого апеляційного провадження. Запит колегії суддів був направлений персонально слідчому ОСОБА_7 . Слідчий зобов`язаний був надати такий дозвіл, але його не надав. Відповідно до ч.1 ст.40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. На думку сторони захисту така поведінка слідчого є грубим зловживанням, яке зачіпає також і питання етики та взаємоповаги слідчого по відношенню до суду. В доповненні до Заяви про відвід слідчого у порядку ст. 77 КПК України зазначалось, що слідчим було порушено таємницю нарадчої кімнати. Посилання на зазначені обставини не є намаганням сторони захисту оскаржити в цьому провадженні процесуальні дії слідчого, в прохальній частині Заяві про відвід слідчого ми цього не просимо від слідчого судді. Цією заявою не оскаржуються конкретні дії слідчого, які вже відбулись. Завданням відводу слідчого у кримінальному провадженні є забезпечення у подальшому об`єктивності та неупередженості у діях слідчого.Посилання на той факт, що слідчим було порушено таємницю нарадчої кімнати свідчить також про його необ`єктивність. Цю обставину захисник просить суд врахувати в комплексі з іншими обставинами, які свідчать про необ`єктивність і тривалість такої поведінки слідчого. Метою цього відводу є необхідність, оскільки на слідчого на цій стадії покладний обов`язок забезпечити можливість ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, надати зібраним доказам належну правову оцінку та забезпечити прийняття подальших законних і неупереджених процесуальних рішень. Тому, оцінюючи поведінку слідчого як упереджену і необ`єктивну, вважаємо актуальним застосувати відвід слідчому. За суб`єктивним критерієм саме поведінка, а не процесуальні рішення, ми вважаємо такою, що свідчить про упередженість слідчого. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретної особи у провадженні, тобто чи виявляє ця особа упередженість або безсторонність у даній справі. За об`єктивним критерієм ми посилаємось серед іншого на усталеність слідчого в однобокості проведення досудового розслідування. Не оскаржуючи в даному провадженні конкретних процесуальних документів слідчого посилаємось на системність його позиції і відношення до підозрюваного. Слідчий не виявляв обставини, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують його покарання, ніколи не надавав їм належну правову оцінку. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечувала особа відсутність будь-яких сумнівів у її безсторонності. Особиста безсторонність презюмується, поки не надано доказів протилежного. При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного учасника кримінального провадження, позиція особи, яка це стверджує, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, і у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення. Системний аналіз положень чинного законодавства у сукупності з послідовною практикою ЄСПЛ приводить до висновку, що підставою для відводу не обов`язково має бути доведений факт упередженості з боку слідчого, прокурора, судді - достатньою підставою є навіть «обґрунтовані сумніви» у наявності такої упередженості. Сторона захисту вважає, що наявні обґрунтовані сумніви в упередженості слідчого ОСОБА_7 за таких умов наполягаємо і просимо задовольнити подану заяву про відвід слідчого.

В судові засідання підозрюваний ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції в судових зсіданнях 08.08.2024 року, 14.08.2024 року) та захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з`явились, заяву про відвід слідчого підтримали та просили її задовольнити зпідстав наведених у заяві та наданих додатково письмових поясненнях та доповненнях.

Захисник ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судових засідань повідомлявся належним чином.

Особа якій заявлено відвід - слідчий ОСОБА_7 в судове засідання з`явився, пояснив, що на його думку підстави для відведення його від досудового розслідування у кримінальному провадженні відсутні. Також, вказав, що аналогічна заява про відвід вже була предметом розгляду слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_15 , у задоволенні заяви було відмовлено, на підтвердження чого надав відповідну ухвалу слідчого судді.

Вислухавши підозрюваного, його захисників, слідчого, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Як вбачається з Ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_15 від 19 червня 2024 року у справі №760/13253/24 (провадження №1-кс/760/5894/24), 06.06.2024 року до слідчого судді надійшла заява захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_8 про відвід групи слідчих у кримінальному провадженні №0000608 від 21 липня 2023 року.

У задоволенні зазначеної заяви слідчим суддею було відмовлено. Відповідно до тексту зазначеної ухвали розгляд справи було здійснено за відсутністю підозрюваного та його захисників. Ухвала набрала законної сили.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_14 від 17 червня 2024 року у справі №760/13458/24 (провадження №1-кс/760/5996/24) заяву адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , про відвід прокурорів у кримінальному провадженні № 0000608 від 21 липня 2023 року задоволено частково; відведено прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_11 від процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0000608 від 21 липня 2023 року; в іншій частині заяви відмовлено.

Як вбачається зі змісту зазначеної ухвали прокурором у судовому засіданні надано заперечення на доводи сторони захисту, водночас на думку слідчого судді, з урахуванням усіх обставин даного конкретного кримінального провадження, тверджень сторони захисту і наданих доказів у їх сукупності - такі заперечення не можуть бути визнані достатніми, аби сумніви сторони захисту вважались завідомо безпідставними чи необгрунтованими. При цьому слідчий суддя не визнає наявність упередженості групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні як доведений факт, водночас приходить до думки, що з урахуванням вищевикладеного сумніви сторони захисту можуть бути визнані "обгрунтованими" в очах стороннього незацікавленого спостерігача - що само по собі вже є підставою для задоволення заяви про відвід. Підстав стверджувати про грубе порушення процесуального законодавства старшим групи прокурорів прокурором ОСОБА_11 , що викликає сумніви щодо належного забезпечення нею керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні та компетентності групи прокурорів слідчим суддею не встановлено. З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що у справі наявні обставини, які викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності прокурора ОСОБА_11 , однак такі обставини не знайшли свого підтвердження по відношенню до всього іншого складу групи прокурорів.

Слідчий суддя зважає на те, що зазначені Ухвали набрали законної сили та є чинними.

Крім того, слідчий суддя зважає на пояснення надані захисниками підозрюваного в судовому засіданні та надані на їх підтвердження докази того, що у справі №760/13253/24 (провадження №1-кс/760/5894/24), заява про відвід групи слідчих була розглянута за відсутності сторони захисту, а також те, що у заяві яка розглядається слідчим суддею наведені більш ширші аргументи ніж ті які були предметом розгляду по справі №760/13253/24 (провадження №1-кс/760/5894/24), не надаючи при цьому будь - якої оцінки розгляду цієї справи, враховуючи положення кримінального процесуального закону щодо відсутності повноважень суду (слідчого судді) під час розгляду кримінальних проваджень оцінювати на предмет законності постановлені суддями рішення, у даному випадку ухвали слідчих суддів, які набрали законної сили.

Відповідно до Повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 26 липня 2024 року, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000608, внесеному до ЄРДР 21.07.2023 року завершено, підозрюваного та захисників повідомлено про право доступу відповідно до ст. 290 КПК України до матеріалів досудового розслідування кримінального провадження.

Як вбачається з Ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_10 від 08 травня 2024 року у справі №760/10758/24 (провадження №1-кс/760/4933/24), у задоволенні клопотання Архієпископа Обухівського Іони ( ОСОБА_16 ) про взяття підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на поруки - відмовлено; клопотання слідчого в ОВС 3 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_11 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст. 28 ч. 1 ст. 436-2, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 436-2, ч. 2 ст. 255 та ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 161 КК України - задоволено; продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах строку досудового розслідування строком на тридцять шість днів по 12 червня 2024 року включно без визначення розміру застави. Строк дії Ухвали визначено по 12 червня 2024 року включно.

Відповідно до журналу судового засідання Київського апеляційного суду у справі №760/10758/24 (провадження № 11-сс/824/3 836/2024 у), 22.07.2024 року судовий розгляд було відкладено у зв`язку з не доставкою підозрюваного ОСОБА_3 , який перебуває під вартою.

При цьому, суд критично сприймає твердження сторони захисту стосовно того, що внаслідок ненадання дозволу слідчим ОСОБА_7 на доставку підозрюваного ОСОБА_17 судове засідання було відкладено та апеляційна скарга на Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_10 від 08 травня 2024 року у справі №760/10758/24 (провадження №1-кс/760/4933/24), якою було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не була розглянута. Оскільки як вбачається з зазначеної (оскаржуваної) Ухвали строк тримання під вартою було продовжено до 12 червня 2024 року включно, при цьому, судове засідання у Київському апеляційному суді було призначено на 22.07.2024 року, тобто поза межами строку дії Ухвали.

Згідно Ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_10 від 06 серпня 2024 року у справі №760/17336/24 (провадження №1-кс/760/7488/24), строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було продовжено в межах строку досудового розслідування строком на тридцять вісім днів по 12 вересня 2024 року включно; встановлено підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заставу у розмірі 1652 (тисячу шістсот п`ятдесят два) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 5 002 256 (п`ять мільйонів дві тисячі двісті п`ятдесят шість гривень) грн. 00 коп.

Дослідивши клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 12 березня 2024 року, від 07 травня 2024 року, від 07 червня 2024 року, від 26 липня 2024 року в обсязі наведеному стороною захисту на які посилався захисник у своїх письмових поясненнях, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначення у прохальній частині зазначених клопотань щодо обрання або продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою без зазначення розміру застави не є беззаперечним свідченням упередженого ставлення слідчого або його особистої заінтересованості у даному кримінальному провадженні. Крім того, наведення у зазначених клопотаннях посилань слідчим на висновки експериз, проведених по кримінальному провадженню, а також на інші факти, виявлені в ході проведення досудового розслідування, не є особистою думкою слідчого та не свідчать про його особисте відношення до кримінального провадження або упередженість.

Тож, слідчим суддею не встановлено наявності упередженого ставлення слідчого при складанні відповідних процесуальних документів.

Захисники також зазначали, що зацікавленість слідчого у кримінальному провадженні підтверджуються, окрім іншого, змістом повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру від 24.06.2024 року, яке було досліджено в обсязі наведеному захисниками.

Слідчий суддя враховує, що підозра у кримінальному провадженні - це процесуальне рішення прокурора або слідчого за погодженням із прокурором, яке приймається на стадії досудового провадження та ґрунтується на зібраних під час досудового розслідування доказах, яке засноване на припущенні про причетність конкретної особи до вчинення кримінального правопорушення та сформоване на неостаточних результатах розслідування.

Відповідно до п. п. 4, 5, 6 ч. 1 ст. 177 КПК України, письмове повідомлення про підозру має містити, зокрема: зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.

Таким чином, зазначення у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру, відповідних припущень не є свідченням упередженості слідчого при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні.

На підтвердження доводів, наведених у заяві про відвід слідчому та поясненнях до неї, захисниками було надано слідчому судді адвокатське опитування адвоката ОСОБА_18 (на підставі ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») ОСОБА_13 від 29 липня 2024 року та ОСОБА_12 ; а також пояснення ОСОБА_12 , особи, якій відомі фактичні обставини, пов`язані із проведенням процесуальних дій адвокатом від 02.05.2024 року; пояснення (додаткові) ОСОБА_12 , особи, якій відомі фактичні обставини, пов`язані із проведенням процесуальних дій адвокатом від 24.06.2024 року; пояснення ОСОБА_12 , особи, якій відомі фактичні обставини, пов`язані із проведенням процесуальних дій адвокатом від 02.05.2024 року; пояснення (додаткові) ОСОБА_13 , особи, якій відомі фактичні обставини, пов`язані із проведенням процесуальних дій адвокатом від 24.06.2024 року.

Слідчий суддя враховує, що станом на час розгляду заяви про відвід слідчого будь - якої інформації щодо оскарження Ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_10 постановленої слідчим суддею 08 травня 2024 року стороною захисту з підстав, наведених у вищезазначених поясненнях, слідчому судді надано не було. У зв`язку з чим слідчий суддя позбавлений можливості встановити чи були апеляційним судом за результатом розгляду апеляційної скарги встановлені будь - які порушення процесуальних норм при її винесенні та чи призвели вони (у випадку їх наявності) до порушення прав підозрюваного.

Статтею 80 КПК України визначено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75 - 79 цього Кодексу, особами, які беруть участь у кримінальному провадженні, може бути заявлено відвід слідчому судді, судді, присяжному, прокурору, слідчому, дізнавачу, захиснику, представнику, експерту, спеціалісту, перекладачу, секретарю судового засідання, який повинен бути вмотивованим.

Відповідно до положень ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 81 КПК України заяву про відвід слідчого під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, на підставі якої захисник ОСОБА_8 заявив відвід слідчому, передбачено, що прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Отже, для відводу слідчого необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Приписами ч. 5 ст. 38 КПК України закріплено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Так, матеріали кримінального провадження (прийняті слідчим ОСОБА_7 процесуальні рішення), досліджені слідчим суддею, не вказують на наявність будь-якої упередженості слідчого ОСОБА_7 під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000608 від 21 липня 2023 року.

Разом з тим, тлумачення положень ст. 77 КПК України дозволяє дійти висновку, що в даному випадку підставою для відводу не обов`язково має бути доведений факт необ`єктивності чи зацікавленості слідчого. Згідно з цією нормою унеможливлюється участь слідчого в кримінальному провадженні за наявності обгрунтованого сумніву щодо його неупередженості.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, компетентна особа у будь-якому випадку не має права брати участь в здійсненні кримінального провадження, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в її неупередженості та об`єктивності.

Європейський суд з прав людини, у справі "П`єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду (прокурора, слідчого) слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді (прокурора, слідчого) для відсторонення його від справи. Суддя (прокурор, слідчий) вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Так, згідно правових позицій, висловлених у рішеннях ЄСПЛ, який констатує в аналогічних випадках порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. При цьому така інституція як «Суд» в розумінні практики ЄСПЛ має відноситься не тільки саме до суду, а і до інших державних органів в тому числі і прокуратури, а також органу досудового розслідування. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що слідчий є упередженим. Наведене свідчить про те, що підстави для відводу слідчого можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного та справедливого досудового розслідування, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників. Зазначені обставини вимагають від суду створити такі умови, які б гарантували відсутність в учасників кримінального провадження сумнівів щодо об`єктивності і неупередженості слідчого, який здійснює досудове розслідування.

Як вбачається зі змісту заяви про відвід, у ній не наведені обставини, які б безумовно давали достатні підстави слідчому судді для обґрунтованого сумніву в упередженості слідчого та його безпосередньої заінтересованості.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що інститут відводу від участі у розгляді конкретної справи це одна із найважливіших гарантій здійснення досудового розслідування. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості слідчого в результатах розслідуваного провадження, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

З метою виключення ймовірності виникнення припущень щодо зацікавленості слідчого в результатах досудового розслідування, виникнення будь - яких сумнівів в його неупередженості, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про відвід.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 77, 80, 81, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , про відвід слідчого у порядку ст. 77 КПК України, задовольнити.

Відвести слідчого в ОВС 3 - го відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 від участі у досудовому розслідуванні кримінального провадження №0000608, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.07.2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 13.09.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1