Провадження № 1-кс/947/9670/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000877 від 19.07.2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вишгород Київської області, громадянки України, українки, із середньою спеціальною освітою, незаміжньої, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, Досудовим розслідуванням в рамках кримінального провадження № 0000877 від 19.07.2024 року встановлено, що у ОСОБА_4 на початку липня 2024 року виник умисел на збут наркозалежним особам особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP.

Так, 17 липня 2024 року, реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_4 , користуючись чат-ботом «SinSaybot», що функціонує у мобільному додатку «TELEGRAM», діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, здійснила замовлення особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, сплативши 2240 гривень за вказану речовину. У подальшому, 18.07.2024 року, отримавши місце розташування замовлення, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою АДРЕСА_3 , забрала з місця-схованки особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, яка знаходилась у згортку, тим самим незаконно придбала особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, яку почала зберігати при собі з метою подальшого збуту.

18 липня 2024 близько 23 години 40 хвилин, знаходячись за адресою

АДРЕСА_3 , працівниками поліції зупинено ОСОБА_4 у якої було виявлено, та під час проведення огляду місця події вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, що зберігалась у 11 полімерних пакетиках із застібкою типу «zip-lok», яку ОСОБА_4 незаконно придбала та зберігала при собі з метою подальшого збуту.

Крім цього, 19.07.2024 року під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , співробітниками поліції було виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, що зберігалась у 1 полімерному пакетику із застібкою типу «zip-lok», засоби для зважування та фасування наркотичних засобів та психотропних речовин.

За вказаних обставин, 19.07.2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини.

Вважаючи, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, в цілях запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які стороною обвинувачення зазначається в рамках даного клопотання, слідчий за погодженням з прокурором звертаються до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні -

Прокурор оголосив подане клопотання, його вимоги підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваної заперечувала проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, зазначивши, що її підзахисна з пред`явленою їй підозрою не погоджується, так як придбавла прихотропну речовину для власного вживання. Звернула увагу на те, що підозрювана має міцні соціальні зв`язки, вона доглядає за матір`ю, яка є інвалідом ІІ групи. Просила застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем реєстрації підозрюваної.

Підозрювана зазначила,я що вона придбавала наркотики для себе, а не з метою збуту. Просила не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання та додані в його обґрунтування матеріали, приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, повинна враховуватися тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 19.07.2024 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини.

У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої буде здійснено затримання, та законність мети цього затримання й подальшого тримання під вартою.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

Відповідно до п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України підтверджується: протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 від 19.07.2024 року, протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_2 від 19.07.2024 року, протоколом огляду педмету від 19.07.2024 року, протоколами допитів свідків та іншими матеріалами у сукупності.

На підставі зазначеного, слідчий суддя вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали, які долучені до клопотання, на даній стадії досудового розслідування доводять обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Посилання захисника та підозрюваної на те, що підозрювана придбавала наркотичні засоби для власного вживання слідчий суддя вважає сумнівними, з огляду на кількість вилученої у підозрюваної наркотичної речовини, а саме: у підозрюваної було вилучено психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, що зберігалась у 11 полімерних пакетиках із застібкою типу «zip-lok», що характерно для збуту наркотичних засобів.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у його вчиненні, а також враховуючи те, що підозрювана з пред`явленою їй підозрою не погоджується, незаміжня, малолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працює, що свідчить про відсутність унеї стійких соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає доведеним прокурором існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду.

Також, оскільки підозрюваній ОСОБА_4 відомі анкетні дані свідків, на показання яких сторона обвинувачення посилається в обґрунтування пред`явленої їй підозри та які в подальшому будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику можливого незаконного впливу підозрюваною ОСОБА_4 на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, слідчий суддя вважає обґрунтованим посилання сторони обвинувачення на існування в рамках кримінального провадження ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрювана ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на те, що остання підозрюється, зокрема, у незаконному зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, що свідчить про незадовольний матеріальний стан підозрюваної, при цьому вона постійного місця роботи та офіційних джерел доходу не має, а тому воже вдатися до спроби вчинити інший злочин з метою отримання коштів.

Щодо ризиків, передбачених п. ч. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя зазначає, що вказані ризики недоведені стороною обвинувачення, з огляду на те, що не зазначено які саме речі та документи може знищити підозрювана ОСОБА_4 та яким чином вона може перешкоджати кримінальному провадженню, а тому приходить до переконання про формальність посилання сторони обвинувачення на існування таких ризиків та про їх фактичну відсутність.

У справі «Третьяков проти України» від 29.09.2011 року ЄСПЛ констатував «порушення ст. 5 КЗПЛ, зокрема, з огляду на те, що судом не було розглянуто можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою», у зв`язку із чим слідчий суддя вважає за необхідне розглянути можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваної ОСОБА_4 .

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваної ОСОБА_4 у судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваною обов`язків.

Стороною захисту у судовому засіданні недоведено можливість та необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_4 більш мякого запобіжного заходу.

Так, посилання сторони захисту на те, що підозрювана ОСОБА_4 доглядає за матір`ю, яка є інвалідом ІІ групи, а тому до неї не доцільно застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відхиляє, оскільки підозрювана мешкає окремо від її матері, що свідчить про те, що мати підозрюваної не потребує постійного догляду.

Встановлені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування і руху кримінального провадження. Слідчий суддя враховує суспільний інтерес у швидкому, повному і об`єктивному досудовому розслідуванні цього кримінального провадження, яке можливе за умов нівелювання ризиків кримінального провадження.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, зокрема ризику можливого переховування підозрюваної, забезпечити належну процесуальну поведінку останньої можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваної ОСОБА_4 не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останньою відповідного розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Як вбачається з наявних у слідчого судді матеріалів, які долучені стороною обвинувачення в обґрунтування поданого клопотання, ОСОБА_4 інкримінується можливе вчинення в умовах воєнного стану тяжкого злочину, пов`язаного із збутом наркотичних засобів.

Так, згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен враховувати положення ст. ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що відносно підозрюваної ОСОБА_4 доцільним буде визначити заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 гривень, сума якої, на думку слідчого судді, в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної у випадку її внесення під загрозою звернення застави в дохід держави, у випадку порушення покладених на неї процесуальних обов`язків.

Таким чином, надавши правову оцінку всім доводам, як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність часткового задоволення поданого стороною обвинувачення клопотання.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194-196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000877 від 19.07.2024 року відносно підозрюваної ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 19.09.2024 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Роз`яснити підозрюваній, що підозрювана або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 19.09.2024 року, включно, в межах строку досудового розслідування, процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4. утримуватися від спілкування зі свідками в рамках кримінального провадження;

5. здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1