УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001604 від 09.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 361-2, ч. 1 ст. 182 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси, повторно після усунення недоліків, надійшло клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001604 від 09.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 361-2, ч. 1 ст. 182 КК України.

У клопотанні прокурор, з метою збереження речового доказу, просить накласти арешт на майно вилучене під час проведення огляду місця події у приміщенні фоє (холу) готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де перебував ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що вилучене майно необхідне для забезпечення його збереження як речового доказу, запобігання можливості приховування, знищення доказів злочинної діяльності, проведення огляду, а також має суттєве значення для розслідування кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, звернувся з заявою в якій просив розглянути клопотання без його участі, вимоги якого підтримав у повному обсязі.

Власник майна у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання сповіщався належним чином. До суду надійшла заява від його представника - адвоката ОСОБА_5 у якій не заперечувала проти розгляду клопотання без їх участі, та просила не накладати арешт та мобільний телефон ОСОБА_4 , який не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

У зв`язку з неявкою учасників процесу, керуючись вимогами ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду такого клопотання за відсутності наведених осіб.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001604 від 09.09.2024за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Одеської обласної прокуратури.

Встановлено, що згідно з ст. 21 Конституції України, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Відповідно до ст. 32 Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України Про введення воєнного стану

в Україні від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІX введено воєнний стан на всій території України.

В останній раз, відповідно до Указу Президента України від 23.07.2024 №469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

Відтак, з 24.02.2022 по теперішній час на всій території України діє воєнний стан.

Так, у невстановлені досудовим розслідуванням місці, час та спосіб, але не пізніше 03.09.2024 у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який дізнавшись від мешканця м. Одеси ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про наявність в останнього усних вимог до колишнього пасинка ОСОБА_8 щодо повернення удаваного боргу у розмірі 60 000 доларів США, виник умисел на незаконне збагачення шляхом використання злочинної діяльності як джерела прибутку.

З цією метою ОСОБА_6 способом заробітку обрав діяльність, пов`язану із збиранням особистої та конфіденційної інформації стосовно ОСОБА_8 , створенням компрометуючих ОСОБА_8 та його членів сім`ї відомостей, розповсюдженням їх у мессенджерах, виказанням погроз застосування насильства щодо ОСОБА_8 та членів його сім`ї, а також виказанням останньому вимоги у передачі ОСОБА_4 грошових коштів в еквіваленті 60 000 доларів США.

Усвідомлюючи, що для належного та своєчасного виконання вищевказаного злочинного плану необхідне залучення людських ресурсів, ОСОБА_6 вирішив залучити до його реалізації свого знайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з яким у подальшому вирішив діяти спільно, за попередньою змовою та з єдиним умислом, а також розподілом функцій кожного, залишивши за собою керівну роль.

Крім того, з метою отримання персональних даних щодо ОСОБА_8 , членів його сім`ї та близьких осіб, ОСОБА_6 залучив до реалізації виконання злочинного плану невстановлених на теперішній час працівників правоохоронних органів Одеської області, від яких отримав відомості з Державних баз даних, реєстрів, інформаційних систем та порталів, доступ до яких обмежений.

Згідно злочинного плану розробленого ОСОБА_6 , останній взяв на себе функції загального керівництва, комунікації із ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , збору відомостей про ОСОБА_8 та членів його сім`ї.

У свою чергу ОСОБА_7 відведено функцію спостереження за ОСОБА_8 та членами його сім`ї, збирання фото- та відеоматеріалів стосовно ОСОБА_8 , створення компрометуючого контенту стосовно дружини ОСОБА_8 ОСОБА_9 , розповсюдження такої інформації у групах та чатах мессенджера Телеграм, здійснення психологічного тиску за допомогою листування у мессенджері Телеграм, та виказання погроз застосування насильства у такому листуванні.

На виконання розробленого злочинного плану, 03.09.2024 з метою подальшого шантажу, виказанню погроз, а також розголошення відомостей, які потерпілий бажав зберегти в таємниці, ОСОБА_6 зателефонувавши ОСОБА_8 , повідомив, що телефонує з приводу боргу ОСОБА_4 , та наголосив про необхідність зустрічі наступного дня, тобто 04.09.2024, на що ОСОБА_8 надав свою згоду.

Так, 04.09.2024 о 19:00 у ході зустрічі між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 біля АЗС «Socar» по АДРЕСА_2 , останній виказав ОСОБА_8 вимогу у поверненні ОСОБА_4 грошових коштів у розмірі 60000 доларів США.

Одночасно з цим, ОСОБА_6 , з метою конспірації своєї особи, поваги до його авторитету, створення у ОСОБА_8 впевненості у серйозності дій та можливостей, які він може застосувати у разі невиконання вимог щодо повернення боргу, представився працівником Державного бюро розслідувань.

У ході зустрічі, задля створення у ОСОБА_8 враження, що він дійсно спілкується із працівником правоохоронного органу, ОСОБА_6 продемонстрував надруковану на аркушах паперу інформацію (персональні дані: анкетні та контактні відомості, дані про нерухомість, зареєстровані транспортні засоби, адреси мешкання, засоби зв`язку та сторінки у соціальних мережах) щодо членів сім`ї ОСОБА_8 та інших близьких осіб, серед яких сам ОСОБА_8 , його матір ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , колишня дружина ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6 , малолітній син

ОСОБА_12 23.04.2013, колишні тесть ОСОБА_13 25.02.1963 та теща ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_6 з метою передачі ОСОБА_8 грошових коштів, виказав останньому погрозу передачі вищезазначеної конфіденційної інформації членам етнічних злочинних угруповань.

У сою чергу, ОСОБА_8 наголосив ОСОБА_6 , що жодних боргових зобов`язань перед ОСОБА_4 не має та грошові кошти від останнього не отримував.

Після вказаного, прийшовши до висновку, що дії ОСОБА_6 є протиправними, ОСОБА_8 вирішив звернутись із заявою до правоохоронних органів.

У подальшому, у невстановлені досудовим розслідуванням місці, час та спосіб, але не пізніше 24.09.2024, на виконання раніше розробленого та узгодженого злочинного плану, з метою пригнічення волі ОСОБА_8 та примушування його до передачі грошових коштів, ОСОБА_6 та ОСОБА_15 вирішили застосувати психічний тиск до нього та членів його сім`ї шляхом створення та розповсюдження компрометуючої інформації, виказання погроз застосування насильства щодо ОСОБА_8 та його близьких осіб, пошкодження та знищення майна ОСОБА_8 .

З цією метою, 24.09.2024 о 10:44 ОСОБА_15 на виконання раніше розробленого та узгодженого злочинного плану, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , згідно покладених на нього функцій, зателефонувавши на особистий мобільний номер телефону ОСОБА_9 , повідомив останній її персональні дані, а також дані її батька - ОСОБА_16 та матері - ОСОБА_17 , та виказав погрозу у вигляді прибуття на день народження її батька, для святкувати спільно із ними, та про необхідність повернення ОСОБА_8 позичених грошових коштів.

Одночасно з цим, ОСОБА_15 з метою пригнічення волі ОСОБА_8 , залякування останнього та примушування його до передачі грошових коштів, повідомив ОСОБА_9 про можливість направлення її фотографій з прогулянки у парку із сином, тим самим переконавши останню про спостереження за ОСОБА_8 та членами його сім`ї.

У подальшому, у невстановлені досудовим розслідуванням місці, час

та спосіб, але не пізніше 25.09.2024, з метою примушування ОСОБА_8 до передачі грошових коштів, ОСОБА_15 та ОСОБА_6 , на виконання раніше розробленого та узгодженого злочинного плану, діючи за попередньою змовою групою осіб, розмістили у групі в мессенджері Телеграм « ІНФОРМАЦІЯ_8 » ( ІНФОРМАЦІЯ_9 оголошення про надання ОСОБА_9 інтимних послуг, закріпивши у оголошенні про це її особистий мобільний номер телефону НОМЕР_1 та фотографії, які він отримав з її персонального профілю у вказаному мессенджері, після чого ОСОБА_9 почали надходити повідомлення від сторонніх осіб з пропозицією вступу у інтимні стосунки за грошову винагороду.

Одночасно з цим, ОСОБА_15 та ОСОБА_6 , з метою здійснення психологічно насильства на ОСОБА_8 та членів його сім`ї, та примушуванням його до передачі грошових коштів почали розсилати посилання на зазначене оголошення іншим особам, у тому числі батьку та матері ОСОБА_9 , із зазначенням у коментарях про те, що у ОСОБА_8 проблеми.

Надалі, 25.09.2024 о 23:02 продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, ОСОБА_15 та ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, надіслали батьку ОСОБА_9 - ОСОБА_16 повідомлення у мессенджері Телеграм, у якому повідомили останньому, із застосуванням ненормативної лексики, що ОСОБА_8 та його дружина винні грошові кошти, та виказали погрозу пошкодження та знищення майна останнього - автомобіля та житлового будинку.

У цей же день, 25.09.2024 о 23:02 ОСОБА_15 та ОСОБА_6 на виконання раніше розробленого та узгодженого злочинного плану діючи за попередньою змовою групою осіб, надіславши матері ОСОБА_9 ОСОБА_17 повідомлення у мессенджері Телеграм із створеним дублікатом ОСОБА_18 та її фотографіями у даних контакту, повідомили про надання останньою інтимних послуг з метою збору грошових коштів на подарунок батьку.

У подальшому, у невстановлені досудовим розслідуванням місці, час

та спосіб, але не пізніше 29.09.2024 на виконання раніше розробленого плану, з метою залякування ОСОБА_8 подальшим застосуванням насильства, та примушуванням його до передачі грошових коштів, ОСОБА_15 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , згідно покладених на нього функцій, почав вчиняти дії щодо слідкування за ОСОБА_8 та його родиною, та збором відповідних фото,- та відеоматеріалів.

З цією метою, 29.09.2024 ОСОБА_15 почав слідкувати за переміщенням ОСОБА_8 , його дружини ОСОБА_9 та малолітнього сина ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та слідкуючи за ними, о 12:30 прибув до парку «Перемоги» у м. Одесі, який знаходиться між вулицями проспект Шевченка, вул. Маршала Говорова, та вул. Академічна.

Перебуваючи за вказаною адресою, вчиняючи свої дії конспіративно та з укриттям від оточуючих своїх дійсних намірів, ОСОБА_15 продовжуючи вести спостереження, використовуючи особистий мобільний телефон здійснив фотофіксацію прогулянки ОСОБА_8 , його дружини ОСОБА_9 малолітнього сина ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та транспортного засобу останніх BMW 530E

Після цього, 29.09.2024 о 13:18 продовжуючи протиправні дії, направлені на залякування ОСОБА_8 подальшим застосуванням насильства щодо нього та його близьких родичів, примушуванням останнього до передачі грошових коштів, ОСОБА_15 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , згідно покладених на нього функцій використовуючи у мессенджері Телеграм сторінку, яку він створив із використанням фотографій ОСОБА_9 та її анкетних даних, надіслав останній повідомлення із раніше виконаними фотографіями прогулянки ОСОБА_8 та членів його сім`ї, написавши погрози застосування насильства та знищення майна автомобіля

ОСОБА_8 , неможливості ведення нормального способу життя та вчинення невідомими особами дій щодо завдання шкоди здоров`ю ОСОБА_9 .

Цього ж дня, о 21:35 продовжуючи протиправні дії, направлені на залякування ОСОБА_8 подальшим застосуванням насильства щодо нього та його близьких родичів, примушуванням останнього до передачі грошових коштів, ОСОБА_15 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , згідно покладених на нього функцій, використовуючи мессенджер Телеграм, надіслав матері ОСОБА_9 - ОСОБА_17 , повідомлення із раніше виконаними фотографіями прогулянки ОСОБА_8 та членів його сім`ї, написавши погрози застосування насильства у вигляді вчинення невідомими особами дій щодо завдання шкоди здоров`ю ОСОБА_9 , а також зазначив на ведення постійного спостереження за ОСОБА_9 та необхідність сплати ОСОБА_8 позичених грошових коштів

Будучи пригніченим, заляканим діями ОСОБА_15 та ОСОБА_6 , побоюючись за власне життя та життя близьких осіб, ОСОБА_8 вимушено погодився про передачу грошових коштів, про що 08.10.2024 о 13:00 у ході телефонної розмови повідомив ОСОБА_6 .

У подальшому, 11.10.2024 о 12:00 ОСОБА_8 на виконання вимог ОСОБА_6 , зателефонував останньому та повідомив про наявність грошових коштів у розмірі 25000 доларів США. У свою чергу, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_15 , згідно єдиного злочинного плану, повідомив ОСОБА_8 про необхідність прибуття за адресою: АДРЕСА_1 , до готелю «Чорне море», де його буде чекати ОСОБА_4 .

Цього ж дня, о 13:00 ОСОБА_8 , виконуючи вказівки ОСОБА_6 , прибув за вищезазначеною адресою, де його очікував ОСОБА_4 . У ході зустрічі, ОСОБА_8 повідомив про можливість передачі частини грошових коштів у розмірі 25000 доларів США, при отриманні гарантій щодо припинення переслідування його та членів його сім`ї, погроз знищення чи пошкодження майна, та погроз завдання шкоди здоров`ю членам його сім`ї. На вказане ОСОБА_4 відповів ствердно, проте повідомив, що ОСОБА_8 необхідно буде передати ще 35000 доларів США.

Після чого, ОСОБА_8 передав ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 25000 доларів США, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було затримано працівниками правоохоронних органів.

Далі, ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 189 КК України, у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, погрозою пошкодження чи знищення їхнього майна, розголошення відомостей, які потерпілий чи його близькі родичі бажають зберегти в таємниці (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану.

В рамках даного кримінального провадження, 11.10.2024 у період часу з 13.03 год. по 13.41 год. проведено огляд місця події у приміщенні фоє (холу) готелю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де перебував ОСОБА_4 , який добровільно видав слідчому аркуші паперу ззовні схожі на долари США, номіналом по 100 доларів кожна, на загальну суму 25 000 доларів США, а саме 12 купюр із серійними номерами: HE46339423B; - DB26741098A; - KF65892375A; - DE74495784A; FL82261815C; - HL80002582D; - KB69431693B; - HB44832064B; CE05154842A; - FB43480449B; - CL52403717A; - CL29520533A, які слідчим вилучено та запаковано до сейф-пакету В2008950; 139 купюр із серійним номером КВ45099577Е, 98 купюр із серійним номером АВ67847813Н та 1 купюра із серійним номером DB90269654А, які слідчим вилучено та запаковано до сейф-пакету №600378375; мобільний телефон SamsungGalaxy A14 салатового кольору, в чохлі чорного кольору, який належить ОСОБА_4 та який знаходився на столі поруч з ОСОБА_4

12 жовтня 2024 слідчим у даному кримінальному провадженні прийнято процесуальне рішення та в порядку ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вилученого майна речовим доказом.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом у порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до положень ст.170 КПК України майно, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину може бути арештоване на підставі рішення слідчого судді. Арешт майна може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться чи зберігаються в банках або інших фінансових установах. Арешт майна може бути застосований з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України встановлено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження, досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

В даному випадку слідчий суддя вважає, що вилучений мобільний телефон може містити на собі відомості на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-протиправних дій за обставинами даного кримінального провадження, (дзвінки, листування, фото, файли, документи, декларації, номери телефонів осіб пов`язаних з вчиненням дій щодо погроз застосування насильства щодо ОСОБА_8 та його близьких осіб, пошкодження та знищення майна ОСОБА_8 ).

В зв`язку з чим таке майно відповідає категорії, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів, а отже, воно потребує збереження, в цілях їх подальшого дослідження та проведення відповідних експертних досліджень.

Також обґрунтованими є доводи клопотання про накладення арешту на вилучені у ОСОБА_4 предметів ззовні схожих на на долари США, номіналом по 100 доларів кожна, на загальну суму 25 000 доларів США,, оскільки як було встановлено в ході судового засідання, вказані грошові кошти, є саме тими коштами які зазначено в протоколі виготовлення несправжніх (імітаційних) засобів складеного старшим оперуповноваженим відділу з питань запобігання та виявлення корупції Управління внутрішнього контролю ДБР.

Таким чином слідчий суддя вважає, що вилучені в ході обшуку імітаційні грошові кошти мають пряме відношення до вчиненого кримінального правопорушення, оскільки можуть містити на собі сліди, які ймовірно будуть використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Викладене переконує слідчого суддю у тому, що мета цього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобігання цьому ризику може бути досягнута.

Так, приймаючи до уваги викладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення (ч.4 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 361-2, ч. 1 ст. 182 КК України), за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, даних про необхідність призначення відповідних судових експертиз, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вилучене майно .

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні,

Мета судового контролю полягає в тому, щоб досудове розслідування в кримінальних провадженнях проводилось із дотриманням принципу верховенства права.

У порядку встановленому КПК, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення даного клопотання.

Одночасно слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер. Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001604 від 09.09.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 361-2, ч. 1 ст. 182 КК України - задовольнити.

Накласти арешт із забороною розпорядження, відчуження та користування на майно вилучене під час проведення огляду місця події 11.10.2024, а саме:

- аркуші паперу ззовні схожі на долари США, номіналом по 100 доларів кожна, на загальну суму 25 000 доларів США, а саме 12 купюр із серійними номерами: HE46339423B; -DB26741098A;-KF65892375A;-DE74495784A;-FL82261815C;-HL80002582D;KB69431693B; - HB44832064B; - CE05154842A; - FB43480449B; - CL52403717A; - CL29520533A, які слідчим вилучено та запаковано до сейф-пакету В2008950; - 139 купюр із серійним номером КВ45099577Е, 98 купюр із серійним номером АВ67847813Н та 1 купюра із серійним номером DB90269654А;

- мобільний телефон SamsungGalaxy A14 салатового кольору, в чохлі чорного кольору, який належить ОСОБА_4 .

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1