Єдиний унікальний номер 341/1172/24
Номер провадження 1-кп/341/144/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потрепілого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань Галицького районного суду Івано-Франківської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.05.2024 № 0000107 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кукільники Івано-Франківської області, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одружена, працює старшою медичною сестрою КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я» Івано-Франківської обласної ради, на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, на утриманні має трьох малолітніх дітей, не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України,

в с т а н о в и в:

05.05.2024 близько 18-42 години ОСОБА_4 , керуючи легковим автомобілем марки «OPEL ZAFIRA», р. н. АТ 6648 НТ, рухалась в колоні автомобілів ділянкою автодорогою Н-09 «Мукачеве-Львів» між населеними пунктами м. Галич с. Поплавники Галицької територіальної громади у напрямку до м. Бурштин Івано-Франківського району.

В салоні автомобіля ОСОБА_4 перевозила пасажира, малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дана ділянка дороги пряма в плані, призначена для руху в обох напрямках, по одній смузі в кожному напрямку, які розділені між собою переривчастою лінією 1.5. Водій ОСОБА_4 , наближаючись до транспортного засобу, який рухався попереду неї, не взяла до уваги дорожню обстановку під час вибору у встановлених межах безпечної швидкості руху, та, відповідно, не врахувала стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним, не дотримуючись безпечного інтервалу та з метою уникнення зіткнення з попутнім автомобілем, проігнорувала Правила дорожнього руху України, передбачаючи при цьому можливість настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, виїхала на зустрічну смугу руху, де зіткнулась із автомобілем марки «FIAT DOBLO», р. н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , що рухався назустріч по зустрічній смузі руху.

При цьому ОСОБА_4 порушила вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п. п. 1.2, 1.5, 1.10, 2.3, б), д), п. 10.1., п. 11.3., п. 12.1., п. 13.1.

У результаті порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України відбулась ДТП, внаслідок якої пасажир керованого нею автомобіля марки «OPEL ZAFIRA», р. н. АТ 6648 НТ ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми лівої верхньої кінцівки із закритими переломами променевої та ліктьової кісток у нижній третині зі зміщенням відламків, що викликало необхідність проведення операції: «ЗМОС відламків лівої променевої кістки спицею», яка відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що викликала тривалий розлад здоров`я, і не є небезпечні для життя в момент спричинення, а також садна в ділянках голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Тобто, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 286 КК України.

Обвинувачена подала до суду заяву про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України в зв`язку з її дійовим каяттям, яку підтримала у судовому засіданні. При цьому зазначила, що вину у пред`явленому обвинуваченні визнає, щиро розкаюється у скоєному, збитки відшкодовані.

Законний представник потерпілого ОСОБА_7 надіслав клопотання, де зазначив, що не заперечує щодо закриття кримінального провадження в зв`язку із дійовим каяттям ОСОБА_4 . Жодних претензій до обвинуваченої не має, збитки відшкодовані. Розгляд справи проводити без його участі, оскільки він перебуває за межами України.

Прокурор щодо задоволення клопотання не заперечував. Зазначив, що наявні правові підстави для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі статті 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям, оскільки обвинувачена вперше вчинила кримінальне правопорушення, вину у вчиненому визнала повністю, чим сприяла розкриттю злочину, збитки відшкодовані.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши та перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з вимогою ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У ст. 45 КК України визначено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Суд враховує те, що дійове каяття полягає у щирому каятті особи після вчинення кримінального правопорушення.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального проступку, яке виявляється у тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Активне сприяння розкриттю правопорушення - це надання особою досудовому слідству будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

У Постанові Пленуму Верховного Суджу України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 зазначено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, передбаченим ст. 45 КК України, є обов`язковим.

Суд установив, що кримінальне правопорушення, яке вчинила ОСОБА_4 , згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином. ОСОБА_4 не судима. У судовому засіданні вину визнала повністю, розкаялась у вчиненому, збитки нею відшкодовано повністю, законний представник потерпілого жодних претензій до останньої не має.

Зважаючи на наявність передбачених ст. 45 КК України обставин, позицію прокурора, суд дійшов висновку про можливість задоволення клопотання обвинуваченої.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що наявні правові підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 частини 2 статті 284 КПК України.

Під час судового провадження запобіжний захід до обвинуваченої не застосовувався.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Як зазначено у Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.09.2022 (у справі № 203/241/17, провадження № 51-4251кмо21), процесуальні витрати - це передбачені кримінальним процесуальним законом затрати, які виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, понесені органами досудового розслідування, прокуратури і суду та іншими учасниками кримінального провадження. Умовно їх можна поділити на: витрати, які учасник кримінального провадження несе самостійно та витрати, які здійснюються за рахунок Державного бюджету України.

Що ж стосується стягнення судом саме процесуальних витрат за проведення експертиз, то важливе значення у механізмі їх розподілу в кримінальному провадженні набуває питання про те хто призначав експертизу та за чиєю ініціативою вона проводилась, а також чи входить проведення експертизи до сфери службових обов`язків залученого експерта, чи є експерт співробітником державних експертних установ.

Основними нормативно-правовими актами, що регулюють діяльність експерта, окрім КПК, є Закон України "Про судову експертизу" № 4038-XII від 25 лютого 1994 року й Інструкція про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджена Наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 8 жовтня 1998 року, з подальшими змінами і доповненнями.

Згідно з ч. 1 ст. 69 КПК експертом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно до Закону України "Про судову експертизу" на проведення експертизи і якій доручено провести дослідження об`єктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та дати висновок з питань, які виникають під час кримінального провадження і стосуються сфери її знань.

Експертиза у кримінальному провадженні переважно проводиться експертами з державних спеціалізованих установ, їх територіальних філій, експертних установ комунальної форми власності, та її проведення належить до службових обов`язків вказаних експертів, за ними зберігається середній заробіток за місцем роботи за весь час, витрачений ними у зв`язку з викликом до органів досудового розслідування, слідчого, прокурора або суду.

Проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, прокурора, суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України. Це положення відповідає приписам ст. 15 Закону України "Про судову експертизу", а також ч. 2 ст. 122 КПК.

При цьому установи, які проводять судово-експертну діяльність надсилають органу досудового розслідування, що здійснює відповідне кримінальне провадження, рахунок з визначенням вартості проведеної судової експертизи. Після закінчення досудового розслідування та складання обвинувального акту, у цьому процесуальному документі, серед іншого, слідчий повинен вказати відомості про розмір витрат на залучення експерта, які у разі винесення судом обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави (п. 8 ч. 2 ст. 291, ч. 2 ст. 124, КПК).

Враховуючи викладене, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, зокрема документально підтверджені витрати на проведення експертизи, необхідно стягувати з особи, відносно якої здійснювалося кримінальне провадження, у разі: 1) ухвалення щодо неї обвинувального вироку; 2) у разі залучення експерта саме стороною захисту.

Тобто, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК у зв`язку із дійовим каяттям, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Оскільки судом вирішено питання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст. 286 КК на підставі ст. 45 КК у зв`язку із дійовим каяттям, при цьому ініціатором проведення судових експертиз у кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, а обвинувачена не залучала експертів, тому відповідно до приписів ч. 2 ст. 122, ст. 124 КПК витрати на проведення експертиз в розмірі 6815,52 гривні покладаються на державу.

Відповідно до частини четвертої статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Отже, арешт, накладений ухвалами слідчого судді Галицького районного суду від 08.05.2024 підлягає скасуванню.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 284, 285, 286, 288, 372, 376 КПК України, ст. 45, 310 КК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі статті 45 КК України у зв`язку із дійовим каяттям та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі статті 45 КК України у зв`язку із її дійовим каяттям.

Кримінальне провадження від 05.05.2024 № 0000107 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.

Процесуальні витрати на проведення експертиз у розмірі 6815,52 гривень - віднести за рахунок держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді 08.05.2024 на автомобіль марки «Опель Зафіра», р. н. НОМЕР_2 , який відповідно довіреності від 25.01.2024 перебуває у володінні та розпорядженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді 08.05.2024 на автомобіль марки «Фіат Добло», р. н. НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_8 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який перебуває у володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

Речові докази:

-автомобіль марки «Опель Зафіра», р. н. АТ 6648 НТ, який зберігається на території арештмайданчику по вул. Глібова, м. Калуш - повернути ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

-автомобіль марки «Фіат Добло», р. н. НОМЕР_1 , який зберігається на території арештмайданчику по вул. Глібова, м. Калуш - повернути ОСОБА_8 ;

-медичну картку стаціонарного хворого КНП «Івано-Франківська обласна дитяча клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» № 6494/24; завірену копію карти виїзду ШМД № 389 А, медичну карту амбулаторного хворого ІД 1229913, фоторентгенограми півого передпліччя в 2-х проекціях- повернути в КНП «Івано-Франківська обласна дитяча клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради»;

-карту пам`яті 64 Гб, № 32419-002 АооLF, яка знаходилась у відеореєстраторі автомобіля марки «Фіат Добло», р. н. НОМЕР_1 - вважати повернутим ОСОБА_8 .

Ухвалу може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

СуддяОСОБА_9