Справа № 362/6295/24
Провадження № 1-кп/362/652/24
ВИРОК

Іменем України

17.09.2024 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000194 від 05.09.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Іультін рф, українець, громадянин України, освіта середня, неодружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та житель АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16.04.2024 за ч. 2 ст. 389, 71 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік та до покарання у виді громадських робіт 116 годин, які невідбуті за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.10.2023, які вирішено виконувати самостійно,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:

Відповідно до ч. 3 ст. 381 КПК України, дане провадження щодо кримінального проступку здійснено згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими КПК України з урахуванням положень § 1 Глави 30 Розділу IV КПК України.

05.09.2024 близько 16:00 год. ОСОБА_3 перебував у польовій місцевості за адресою: АДРЕСА_2 , поруч з господарською будівлею, де виявив рослини коноплі. Тоді у нього виник прямий умисел спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту. Надалі ОСОБА_3 підійшов до вказаної рослин коноплі та зірвав її для власного вживання, без мети збуту, чим незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, після чого помістив канабіс до лівої кишені шортів чорного кольору у які був одягнений, чим розпочав зберігати наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс.

Цими діями ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, посягнув на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, усвідомлюючи, що вказані рослини є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, всупереч положенням ст. 12, 15. 19, 20 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».

Того ж дня, 05.09.2024 о 16:19 год. за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 зупинили працівники поліції, затримали його у порядку ст. 298-2 КПК України та під час проведення особистого обшуку у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс.

Надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 23,23 г.

Канабіс з вказаною масою є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, перевищує встановлені невеликі розміри (до 5 г.) та не перевищує встановлені великі розміри (від 500 г.) відповідно до положень «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (список № 1 Таблиця ІІ), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, Таблиці розмірів «Невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000.

Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування і викладені в обвинувальному акті, що підписано прокурором, який звернувся до суду з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, не оспорюються обвинуваченим, про що ним подана відповідна заява за участю захисника.

Із заяви обвинуваченого ОСОБА_3 вбачається, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме в як незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.

Також у вказаній заяві, що підписана у присутності захисника ОСОБА_4 зазначено, що обвинувачений ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи, згідний на розгляд обвинувального акту за його відсутності, а також те, що прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, обвинувачений не заперечує щодо розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, у відповідності до ч. 2 ст. 382 КПК України суд розглядає обвинувальний акт у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових злочинів. Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно з ст. 12 КК України є кримінальним проступком, на обліку у лікаря-психіатра чи лікаря-нарколога не перебуває, з позитивними характеристиками за місцем проживання, працює без укладення трудової угоди, раніше судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Отже, з урахуванням усіх фактичних обставин у справі, ступеня тяжкості вчиненого проступку, особи винного, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу, як достатнє для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення визначеної у ст. 50 КК України мети загальної і спеціальної превенції. Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення можливих нових кримінальних правопорушень. Суд не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті.

Так, судом встановлено, що вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16.04.2024 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначено покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік. На підставі ст. 71 КК України визначено ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України, призначеного за цим вироком, та 116 (ста шістнадцяти) годин громадських робіт, невідбутих за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.10.2023 та виконувати їх самостійно.

За правилами ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

У цьому кримінальному провадженні обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, після ухвалення 16.04.2024 вищевказаного вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області. Таким чином, остаточне покарання обвинуваченому повинно бути призначено за сукупністю вироків на підставі ч. 1 ст. 71 КК України.

При цьому згідно інформаційної довідки № 3062/32/7/1 від 11.09.2024 органу пробації ОСОБА_5 відбув повністю покарання у виді 116 (ста шістнадцяти) годин громадських робіт.

Окрім того, як вбачається із вищезазначеної довідки ОСОБА_5 поставлений на облік до органу пробації 24.05.2024 за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16.04.2024 для відбування покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

Таким чином, станом на сьогодні строк невідбутого покарання ОСОБА_5 за вищезгаданим вироком суду складає 8 місяців і 7 днів пробаційного нагляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

З врахуванням того, що ОСОБА_5 станом на час розгляду справи частково не відбув покарання у виді пробаційного нагляду, покарання йому слід призначити у відповідності до вимог ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, повністю приєднавши до покарання за даним вироком невідбуту частину покарання за попереднім вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16.04.2024 та виконувати їх самостійно.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Розподіл процесуальних витрат суд вирішує в порядку ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 100. 124, 302, 369-371, 373- 374, 381-382, 394 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі ст.71, 72 КК України до покарання призначеного цим вироком, повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16.04.2024 та призначити остаточне покарання за сукупністю вироків у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, який виконувати самостійно, та пробаційного нагляду строком 8 (вісім) місяців і 7 (сім) днів.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок.

Речовий доказ після набрання вироком законної сили, що зданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області відповідно до квитанції № 494 від 10.09.2024, - знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області, окрім оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1