Справа № 559/4482/24
Провадження № 1-кс/559/816/2024
УХВАЛА

про застосовування запобіжного заходу

"23" листопада 2024 р. м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі слідчої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000301 від 13.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,- про застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий та прокурор клопотання в судовому засіданні підтримують, просять застосувати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід в виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави. Обґрунтовують тим, що військовослужбовець солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки згідно чинного законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, діючи з прямим умислом, свідомо вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.10.2023 №293 солдат ОСОБА_5 вибув до військової частини НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), що знаходиться у АДРЕСА_1 для проходження військово-лікарської комісії, із метою визначення ступеню придатності до військової служби в Збройних Силах України. 27.10.2023 отримав довідку про придатність та відповідно 28.10.2023 о 08.00 год. мав повернутись на службу до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ). Однак, солдат ОСОБА_5 із метою тимчасово ухилитись від військової служби в умовах воєнного стану, за відсутності поважних причин, на службу до військової частини не з`явився. Натомість перебував за місцем свого проживання в АДРЕСА_3 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби та обов`язки військової служби не виконував до 16.00 год. 29.10.2024, після чого прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 і виявив бажання продовжувати службу. Було проведено ВЛК повторно і визначено, що солдат ОСОБА_5 придатний до військової служби. Йому було надано можливість повернутись до військової частини самостійно впродовж двох тижнів, він повідомив слідчого 18.11.2024, що перебуває у військовій частині, однак виявилось, що так туди і не прибув. 19.11.2024 з в/ч НОМЕР_1 було повідомлено слідчого, що солдата ОСОБА_5 в списках немає, на продовольче забезпечення його не ставили і він числиться в СЗЧ.

Вважають, що є три ризики за п.1,3,4 ч.1 ст. 177 КПК України, бо підозрюваний за ч.5 ст. 407 КК України ОСОБА_6 може: 1) переховуватись від органу досудового розслідування та суду, бо підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Під час дії воєнного стану суд не може застосовувати положення ст. ст. 75 та 69 КК України при призначенні покарання за ч. 5 ст. 407 КК України. Після оголошення підозри ОСОБА_5 мав намір повернутися до військової частини, намагався ввести в оману слідчого та прокурора, що виконує обов`язки військової служби, однак взагалі у військову частину не повертався, а потім перестав відповідати на телефонні дзвінки; 2) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перебуваючи на волі, бо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 його близькі родичі, ОСОБА_9 сусідка; 3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, бо перебуваючи на волі, розуміючи тяжкість кримінального правопорушення, з метою ухилитися від кримінальної відповідальності за злочин, в якому підозрюється, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хвороби та ін., щоб не перебувати в умовах ізоляції від суспільства.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечує проти застосовування до нього запобіжного заходу, переконує, що завтра повернеться до військової частини, бо має намір виконувати обов`язки військової служби. Одночасно не згідний з тим, що за останньою ВЛК його визнано придатним і буде оскаржувати, бо в нього язва. Вчора випив лише дві пляшки пива. Статус УБД ще не отримав, пішов у СЗЧ на долікування і психіка здала, звертався лише до сімейного лікаря. Живе з матір`ю та сестрою у ОСОБА_10 , підробляв на равликовій фермі, не одружений, дітей не має, скарг до працівників правоохоронного органу немає, силу до нього не застосовували, до адміністративної відповідальності притягався раз за ст. 172-20 КУпАП. Був у військовій частині НОМЕР_1 тиждень, повернувся в ніч з 21 на 22.11.2024, чого немає документів про його перебування там пояснити не може, як і не може назвати прізвище безпосереднього командира, документів, щоб його відпускали з в/ч теж не має.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження та клопотання, вирішено, що його необхідно задовольнити.

29.10.2024 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України: нез`явлення військовослужбовцем вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Аналіз доказів свідчить про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину. Так, матеріали службового розслідування і документи про проходження військової служби свідчать, що військовослужбовець вибув на лікування і не повернувся після його завершення до військової частини ще понад рік тому, а матір, сестра та сусідка вказують, що він перебував вдома, пояснюючи, що доліковується. При цьому, придатний до військової служби згідно висновку ВЛК. Отже, в стороннього розсудливого спостерігача може скластись враження про винність ОСОБА_5 і подальше розслідування є виправданим.

Відповідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України до ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, а при цьому застосування м`якшого запобіжного заходу під час дії воєнного стану згідно ч.8 ст.176 КПК України неможливе.

Слідчому судді доведено наявність ризиків за п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, бо підозрюваний за ч.5 ст. 407 КК України ОСОБА_5 був віднайдений поліцейським офіцером громади, прибув до ВСП разом зі слідчим, повідомив про свій намір повернутись на військову службу, але потім намагався ухилитись від органу досудового розслідування. Також має реальну можливість вплинути на показання свідків близьких осіб та сусідки. Інший ризик недоведений. Однак, існування двох вищезазначених ризиків разом із наявністю обґрунтованої підозри є достатнім для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 .

При цьому враховується, що ОСОБА_5 не судимий, не працює, не одружений, але має міцні соціальні зв`язки, що не стали стримуючим фактором і для усунення ризику підозрюваного необхідно ізолювати від близьких осіб. Стан здоров`я зафіксовано і захворювань, які б унеможливлювали тримання під вартою, підозрюваний не має, придатний до військової служби. За місцем проживання характеризується посередньо, за місцем служби характеризувався негативно. На обліку в лікарів нарколога і психіатра не перебуває. Однак, ОСОБА_5 має характерний вигляд для особи, яка зловживає алкогольними напоями: змінені шкірні покрови обличчя, різкий запах алкоголю, відчутний на відстані 3 м., що ніяк не пояснити випитими напередодні 2 пляшками пива. Також ОСОБА_5 за даними Єдиного державного реєстру судових рішень неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності і все пов`язано з алкоголем: в порядку характеристики особи береться до уваги, що ще 29.01.2020 за ч.1 ст. 130 КУпАП і 23.02.2023 за ч.3 ст.172-20 КУпАП. Крім того, наявні непогашені адміністративні стягнення ОСОБА_5 вже впродовж 2024 року: 1) 12.03.2024 постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області за ч.1 ст. 130 КУпАП (три епізоди від 24.01.2024, 27.01.2024, 04.02.2024, в судовому засіданні обіцяв, що більше керувати транспортним засобом п`яним не буде); 2) 20.06.2024 постановою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області за ч.2 ст. 130 КУпАП (епізод від 03.04.2024, тобто вже на 8 день після набрання законної сили попередньою постановою про притягнення до адміністративної відповідальності). Тож історія зі зловживанням алкогольними напоями достатньо давня, але продовжує своє існування і свідчить, що ОСОБА_5 не здатен виконувати обов`язки без примусу.

Вищезазначена історія життя ОСОБА_5 свідчить, що він порушує встановлені в суспільстві правила співжиття, не виконує процесуальні обов`язки без примусу й ризики ухилення від органу досудового розслідування та суду, впливу на свідків під загрозою реальної міри відповідальності дуже високі.

Враховуючи особу ОСОБА_5 , його репутацію, спосіб життя, стан здоров`я, матеріальний стан, вагомість доказів, тяжкість покарання, що загрожує в разі визнання винним, до підозрюваного необхідно застосувати найбільш суворий запобіжний захід у виді тримання під вартою. Щодо застави, то згідно ч.4, п.3 ч. 5 ст.182 , ч. 3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, але за ч.4 ст.183 КПК України може скористатись правом не робити цього в умовах воєнного стану. Враховуючи особу ОСОБА_5 та вимоги ч.8 ст.176 КПК України суд не визначає підозрюваному розмір застави.

На цьому початковому етапі досудового розслідування таке втручання в права особи як необхідність ізоляції, обмеження свободи пересування ОСОБА_5 , - виправдане заради загального суспільного інтересу, задля усунення ризиків, для досягнення мети кримінального провадження і забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Щодо заяв ОСОБА_5 про бажання повернутись на військову службу, то в його ситуації слова розходяться з ділом, бо він мав таку можливість впродовж тривалого період часу з 29.10.2024 і до 22.11.2024, однак не зробив цього, і також очевидно є логічно суперечливими його одночасні твердження про бажання проходити військову службу і не згоду з висновком ВЛК, що він може це робити. Позиція підозрюваного розцінюється як намагання уникнути ймовірної кримінальної відповідальності, що передбачає лише реальну міру покарання в разі доведеності вини за ч.5 ст. 407 КК України. А в випадку справжності наміру здійснювати обов`язки військової служби через усвідомлення ОСОБА_5 необхідності виконувати конституційний обов`язок із захисту Вітчизни, а також наявності військової частини, яка готова зарахувати до своїх списків такого військовослужбовця, то в державі існує механізм повернення підозрюваного чи обвинуваченого з місця ізоляції до військової частини.

Таким чином клопотання сторони обвинувачення підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.176 - 178, 183-184, 371- 372, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

клопотання задовольнити. Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 37 (тридцять сім) діб до 29.12.2024.

Копію ухвали направити для виконання начальнику ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Копію ухвали надати прокурору, слідчому, підозрюваному негайно після її оголошення.

Дата закінчення дії ухвали 29.12.2024 о 11:30 год.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду впродовж п`яти днів з дня проголошення.

Слідча суддя: ОСОБА_1