ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 276/1465/24
Провадження № 1-кп/292/87/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року селище Пулини

Червоноармійський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Пулини в залі суду кримінальне провадження № 0000019 від 17.02.2024, обвинувальний акт по якому надійшов 18.07.2024 за підсудністю з Житомирського апеляційного суду по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з повною вищою освітою, зі слів непрацюючої, незаміжньої, раніше несудимої

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вона не пізніше 17 січня 2024 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , керуючись раптово виниклим умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном шляхом обману, з використанням всесвітньої мережі Інтернет та власного мобільного телефону марки "Lenovo L 38012" з сім-карткою мобільного оператора "Київстар" № НОМЕР_1 , зареєструвалася у соціальній мережі "Інстаграм" під вигаданими даними - логінами "ІНФОРМАЦІЯ_2" та "ІНФОРМАЦІЯ_3", розмістивши оголошення про продаж речей, яких у дійсності в наявності не мала та достовірно знала і усвідомлювала, що продаж та відправку вказаних речей вона здійснювати не буде.

Так, 17 січня 2024 року ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , отримала замовлення від раніше невідомої їй особи ОСОБА_5 на купівлю декількох речей з оплатою у сумі 1000 гривень та, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, під час переписки, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що продаж та відправку вона не здійснюватиме, ввівши в оману потерпілу ОСОБА_5 , запропонувала останній в рахунок оплати за придбання декількох речей, перерахувати грошові кошти на власну банківську карту, якою вона користувалася.

Погодившись на вказану пропозицію, ОСОБА_5 , будучи введеною в оману та

впевненою у виконанні ОСОБА_4 взятих на себе зобов"язань щодо продажу та

відправки декількох речей, 17 січня 2024 року о 19 годині 52 хвилини здійснила переказ грошових коштів у сумі 1000 гривень зі своєї банківської карти на рахунок банківської картки АТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" № НОМЕР_2 на ім"я ОСОБА_4 в якості оплати за купівлю товарів, однак вказані товари остання не відправила і таким чином умисно заволоділа грошовими коштами потерпілої.

Отриманими грошовими коштами ОСОБА_4 розпорядилась на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 1000 грн. Продовжуючи свої протиправні дії, 22 січня 2024 року ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , отримала замовлення від раніше невідомої їй особи ОСОБА_7 на купівлю речей з оплатою у сумі 680 гривень та, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, під час переписки, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що продаж та відправку вона не здійснюватиме, ввівши в оману потерпілу ОСОБА_7 , запропонувала останній в рахунок оплати за придбання речей, перерахувати грошові кошти на власну банківську карту, якою вона користувалася.

Погодившись на вказану пропозицію, ОСОБА_7 , будучи введеною в оману та впевненою у виконанні ОСОБА_4 взятих на себе зобов"язань щодо продажу та відправки декількох речей, 22 січня 2024 року о 14 годині 35 хвилин здійснила переказ грошових коштів у сумі 680 гривень зі своєї банківської карти на рахунок банківської картки АТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" № НОМЕР_2 на ім"я ОСОБА_4 в якості оплати за купівлю товарів, однак вказані товари остання не відправила і таким чином умисно, повторно заволоділа грошовими коштами потерпілої.

Отриманими грошовими коштами ОСОБА_4 розпорядилась на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 680 грн. Продовжуючи свої протиправні дії, 22 січня 2024 року ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , отримала замовлення від раніше невідомої їй особи ОСОБА_8 на купівлю взуття з оплатою у сумі 500 гривень та, реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, під час переписки, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що продаж та відправку вона не здійснюватиме, ввівши в оману потерпілого ОСОБА_8 , запропонувала останньому в рахунок оплати за придбання взуття, перерахувати грошові кошти на власну банківську карту, якою вона користувалася.

Погодившись на вказану пропозицію, ОСОБА_8 , будучи введеним в оману та впевненим у виконанні ОСОБА_4 взятих на себе зобов"язань щодо продажу та відправки взуття, 22 січня 2024 року о 15 годині 36 хвилин здійснив переказ грошових коштів у сумі 500 гривень зі своєї банківської карти на рахунок банківської картки АТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" № НОМЕР_2 на ім"я ОСОБА_4 в якості оплати за купівлю товарів, однак вказані товари остання не відправила і таким чином умисно, повторно заволоділа грошовими коштами потерпілого.

Отриманими грошовими коштами ОСОБА_4 розпорядилась на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 500 грн.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано: за ч. 1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), за ч. 2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно. В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття

кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв"язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала клопотання прокурора про закриття кримінального провадження відносно неї та просила його задовольнити, про що подала відповідну письмову заяву. Зазначила, що заподіяну матеріальну шкоду потерпілим відшкодувала в повному обсязі. Розглянувши клопотання обвинуваченої, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Згідно ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Такий же принцип гарантований і ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого. 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, відповідно до якого ч. 2 ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» викладена в наступній редакції: «Дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або виправні роботи на строк до одного місяця з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк від п`яти до десяти діб». Отже, Законом № 3886-IX у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до двох неоподатковуваних мінімумів. Зокрема, стаття 190 КК України фактично містить відсилку до ст. 51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості майна, яким заволоділи шляхом обману, для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за шахрайство. Таким чином, кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів безпосередньо вплинула на суть таких кримінально караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він вказаний законодавцем у ст. 51 КУпАП. Отже, з часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Закону № 3886-IX кримінальна відповідальність, зокрема, за ст. 190 КК України може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподатковувані мінімуми. Внаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

Як наслідок, для діянь, які на час їх вчинення становили кримінальне правопорушення за статтями 185, 190 або 191 КК України, але в яких вартість предмета кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів, обговорювана зміна скасовує кримінальну протиправність діяння у розумінні ст. 5 КК. Пунктом 5 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено, що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Згідно з п.п. 169.1.1. п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 3028 грн. Таким чином, починаючи з 09 серпня 2024 року, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) є кримінально караним діянням, якщо вартість даного майна на момент вчинення правопорушення складає більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2024 році становить 3028 грн, тобто більше 3028 грн. Згідно ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. Положеннями п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Відповідно до абз. 5 ч. 7 ст. 284 КПК ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу. За статтею 479-2 КПК суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. З обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві) на суму 1000 грн та у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, на суму 680 грн та 500 грн, тому з урахуванням вищевказаних норм законодавства, дії обвинуваченої ОСОБА_4 на даний час не є кримінально караним діянням. За таких обставин, ураховуючи імперативність вимог ч. 4 ст. 479-2 КПК України та позицію обвинуваченої ОСОБА_4 , яка просила закрити кримінальне провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження №0000019 від 17.02.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України, підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати по справі відсутні. Питання щодо речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України. На підставі викладеного та керуючись ст. 5 КК України, п. 4-1 ч. 1 ст. 284, ст. ст. 369-372, ст. 479-2 КПК України, суд П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Хорошівського відділу Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження задовольнити. Кримінальне провадження № 0000019 від 17.02.2024 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності Закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Речові докази в справі після набрання ухвалою законної сили: мобільний телефон марки "Lenovo L 38012" з сім-картами мобільного оператора "Київстар" № НОМЕР_3 та № НОМЕР_1 , які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, повернути ОСОБА_4 як власниці. На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду через Червоноармійський районний суд Житомирської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1