Провадження № 1-кс/947/9685/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000133 від 05.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368КК України

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000133 від 05.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У клопотанні слідчий, з метою збереження речових доказів, просить накласти арешт з забороною користування, розпорядження та відчуження на майно, яке вилучене 18.07.2024 в ході особистого обшуку затриманої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , біля парадної № 4 вказаного будинку.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явились, до канцелярії суду від слідчого ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд клопотання без його участі, вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити. Також просив залучити до матеріалів клопотання: протоколи аудіо-відеоконтролю, протокол виготовлення несправжніх імітаційних засобів; постанову про визнання предметів речовими доказами; протокол обшуку; протоколи допиту свідків; протокол огляду предмету; протокол допиту підозрюваної; повідомлення про підозру.

Також до канцелярії суду надійшла заява захисника підозрюваної ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про розгляд клопотання без його участі.

У зв`язку з неявкою учасників процесу, керуючись вимогами ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду такого клопотання за відсутності наведених осіб.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000133 від 05.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В ході досудового розслідування отримано відомості щодо факту вимагання з суб`єктів господарювання неправомірної вигоди з боку керівництва Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі АМКУ) в ході здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції.

Встановлено, що начальник четвертого відділу досліджень і розслідувань Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на своє керівництво, начальника Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ОСОБА_7 , вимагає у ФОП ОСОБА_8 неправомірну вигоду у розмірі 10 000 доларів США за зниження розміру штрафних санкцій, відтягування рішення за справою і продовження строку включення компанії до «чорного списку» у прийнятті участі у майбутніх аукціонах.

Вимагання неправомірної вигоди здійснюється в рамках розслідування, що проводиться співробітником АМКУ за справою про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зареєстрованої відносно підприємця та його дружини. Розслідування здійснюється щодо факту можливих порушень допущених під час проведення аукціону Фондом комунального майна Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області (ідентифікатор SPE001-UA-723) щодо приватизації підприємцем нежитлової будівлі загальною площею 90,7 кв.м., котра знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Вартість склала понад 70 000 доларів США. У вказаному місці на підставі договору франчайзингу з ФОП

ОСОБА_9 , за результатами проведених будівельно-ремонтних робіт, побудовано ресторан азіатської кухні «ChinChin», що працює до теперішнього часу.

У разі відмови комерсанта ОСОБА_5 , використовуючи наявні можливості завдяки займаній посаді, зловживаючи службовим становищем, погрожує застосувати відносно ФОП ОСОБА_8 та його дружини штрафні санкції у сумі понад 1 600 000,00 грн, заблокувати можливість приймати участь у торгах терміном на три роки, направити матеріали до органів прокуратури для примусового повернення об`єкту нерухомості, а також невжиття заходів реагування у вигляді передачі справи у провадження центрального апарату Антимонопольного комітету України.

Під час зустрічі ОСОБА_8 з ОСОБА_5 , 17.07.2024 остання повідомила, що для невжиття вище перелічених заходів відносно фізичної особи-підприємця, ОСОБА_8 повинен передати 18.07.2024 ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 10 000 доларів США.

Під час отримання 18.07.2024 начальником четвертого відділу досліджень і розслідувань Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України ОСОБА_5 неправомірної вигоди у розмірі 10 000 доларів США за зниження розміру штрафних санкцій, відтягування рішення за справою і продовження строку включення компанії до «чорного списку» у прийнятті участі у майбутніх аукціонах, останню затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В ході особистого обшуку затриманої ОСОБА_5 18.07.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , біля парадної № 4 вказаного будинку, у останньої виявлено та вилучено:

- мобільний телефон «iPhone» в корпусі чорного кольору з прозорим силіконовим чохлом;

- наручний годинник торгової марки «Apple» в корпусі чорного кольору з ремінцем чорного кольору;

- посвідчення начальника ІV ВДР Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на ім`я ОСОБА_5 , номер посвідчення 210 від 27.06.2023;

- зв`язку з 3 (трьох) металевих ключів;

- 3 (три) металевих ключі;

- ноутбук марки «Apple» в корпусі сірого кольору з серійним номером PUHG4BGQ05D захищений системою логічного захисту;

- зв`язка яка складається з металевого ключа та магнітного ключа, а також зв`язка з 2 (двох) металевих ключів з брелком-карткою.

19.07.2024 слідчий у даному кримінальному провадженні прийнято процесуальне рішення та в порядку ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вилученого майна речовим доказом.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з приписами ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді визначено необхідність арешту майна.

Слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК України). До таких ризиків віднесено можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Також, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема:

- правову підставу для арешту майна;

- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні;

- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

- наслідки арешту майна, зокрема для третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Виходячи з положень Кримінального процесуального кодексу України, визначених підстав накладення арешту на майно, слідчий суддя дійшов таких висновків.

1) Існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину такої тяжкості, що дозволяє застосування арешту майна.

Як зазначалось вище, 19.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Під час розгляду клопотання слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень. Обставини, що підтверджують підозру у вчиненні кримінальних правопорушень та вагомість наявних доказів про їх вчинення підтверджуються долученими до клопотання матеріалами.

Факти та обставини, які були озвучені та досліджені під час судового засідання, з розумною достатністю та вірогідністю, могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, на даному етапі досудового розслідування, що події кримінальних правопорушень відбулись та до них може бути причетна ОСОБА_5 .

У майбутньому такі обставини мають бути перевірені та оцінені в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні.

Викладене узгоджується з позицією, яка викладена Європейським судом з прав людини у п. 184 рішення Великої Палати у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia) від 28.11.2017, заява № 72508/13, «обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку».

2) Правові підстави накладення арешту майна

Арешт майна, з метою забезпечення збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

За змістом ст. 98 КПК України речовими доказами, зокрема, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також документи, якщо вони містять зазначені вище ознаки.

Тимчасове вилучення у власника електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі. При цьому, забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту (абз. 2, 3 ч. 2 ст. 168 КПК України).

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складеного слідчим СУ ГУНП в Одеській області 19.07.2024, ОСОБА_5 затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України.

У ході особистого обшуку затриманої ОСОБА_5 серед іншого було виявлено та вилучено: мобільний телефон, старт годинник та ноутбук.

Оцінюючи вилучені під час затримання ОСОБА_5 технічні прилади наявності у них ознак речового доказу, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Мобільний телефон мобільний телефон марки «iPhone», наручний годинник торгової марки «Apple» та ноутбук марки «Apple», з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, можуть містити відомості, які в майбутньому можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються у цьому кримінальному провадженні та відповідають ознакам речового доказу.

Більш того, враховуючи, що мобільний телефон, годинник та ноутбук можуть мати систему логічного захисту, як до самих технічних пристроїв так і до менеджерів встановлених на них, у органу досудового розслідування наявна необхідність у перевірці даних, які в них містяться, на предмет наявності інформації, яка може мати значення для встановлення важливих обставин у цьому кримінальному провадженні.

Слідчий суддя не виключає факту того, що вказаний телефон, годинник та ноутбук використовувалися підозрюваною при спілкуванні з особами, які перевіряються на причетність щодо вчинення злочинів у даному провадженні, зокрема через них можливо відбувався обмін повідомленнями за допомогою месенджерів, вони можуть містити електронні файли та електронне листування, що стосується обставин вчинення злочину, відтак, дослідження їх вмісту потрібно здійснювати із залученням спеціаліста, експерта, в умовах лабораторії, зокрема з метою відновлення видалених файлів.

Слідчий суддя також враховує й те, що з часу вилучення технічних пристроїв, як накопичувачів інформації, до часу прийняття рішення про необхідність арешту майна минув незначний проміжок часу, що ймовірно ускладнювало можливість проведення копіювання значного обсягу інформації без залучення спеціаліста.

При цьому, норми КПК України не визначають чітких термінів для призначення експертного дослідження вилученого майна, а також не передбачають такої підстави для відмови у накладенні арешту, як відсутність станом на час розгляду клопотання постанови про призначення експертизи.

Також, з огляду на правову кваліфікацію вчинений діянь підозрюваною ОСОБА_5 , вилучені посвідчення та зв`язки ключів відповідають ознакам речових доказів, оскільки саме посвідчення підтверджує повноваження та відповідно роль ОСОБА_5 у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, а вилучені ключі можливо використовувалися для запирання наприклад кабінету та сейфу де можуть зберігатися документи, які мають важливе значення для обставин даного кримінального провадження.

За таких обставин, слідчим суддею встановлено відповідність зазначеного майна критеріям речових доказів, встановлених ст. 98 КПК України, оскільки вони зберегли на собі сліди вчинених злочинів та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

3) Речі є тим видом майна, на яке може бути накладено арешт

Арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку, зокрема, на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України). Слідчий у своєму клопотанні просить накласти арешт на мобільний телефон, грошові кошти та документи. Таке майно відповідає положенням ч. 2 ст. 181 ЦК України (оскільки є рухомим) та положенням ч. 10 ст. 170 КПК України, відтак, на нього може бути накладено арешт.

4) Завдання, для виконання яких слідчий звертається із клопотанням про арешт майна

Завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України). Зважаючи на обставини, що розслідуються у межах цього кримінального провадження, можливість приховування, пошкодження, псування або знищення технічних пристроїв, інших речей, вилучених у ході затримання ОСОБА_5 , та інформації, яка в них міститься, є обґрунтованою.

5) Наслідки арешту майна для осіб, чиї права обмежуються

Критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. При цьому, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є їй пропорційними. Водночас, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Положення КПК України узгоджуються з практикою Європейського суду з прав людини, який дійшов висновку, згідно з яким ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що втручання в право мирного володіння майном можливе за умови існування розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю заради досягнення якої застосовуються такі засоби (п. 203 рішення ЄСПЛ від 05.03.2019 у справі «Узан та інші проти Туреччини» / Uzan and others v. Turkey, заяви № 19620/05, 41487/05, 17613/08, 19316/08).

Отже, обмежити особу в праві мирно володіти майном можна не просто, коли існує необхідність здійснення такого втручання в її право з метою виконання завдань кримінального провадження, а виключно, якщо виконати завдання кримінального провадження в інший спосіб, аніж через застосування такого обмеження, за наявних обставин неможливо.

Частина четверта статті 173 КПК України визначає, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При цьому, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

На думку слідчого судді, враховуючи, серед іншого, суспільну небезпеку можливих кримінальних правопорушень, їх специфіку, ступінь тяжкості, накладення арешту у цьому випадку є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження, оскільки не має на меті позбавити ОСОБА_5 належного їй майна, а лише тимчасово обмежити її право користування, розпорядження та відчуження вказаним майном, зокрема, до завершення експертного дослідження або завершення кримінального провадження.

У ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено негативних наслідків арешту майна. Що стосується прав та законних інтересів власника майна слідчий суддя вважає, що такі обмеження не є занадто обтяжливими для нього.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000133 від 05.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування, розпорядження та відчуження на майно, яке вилучене 18.07.2024 в ході особистого обшуку затриманої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , біля парадної № 4 вказаного будинку, а саме на:

- мобільний телефон «iPhone» в корпусі чорного кольору з прозорим силіконовим чохлом;

- наручний годинник торгової марки «Apple» в корпусі чорного кольору з ремінцем чорного кольору;

- посвідчення начальника ІV ВДР Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на ім`я ОСОБА_5 , номер посвідчення 210 від 27.06.2023;

- зв`язку з 3 (трьох) металевих ключів;

- 3 (три) металевих ключі;

- ноутбук марки «Apple» в корпусі сірого кольору з серійним номером PUHG4BGQ05D захищений системою логічного захисту

- зв`язку яка складається з металевого ключа та магнітного ключа, а також зв`язка з 2 (двох) металевих ключів з брелком-карткою.

Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1