Справа № 211/7012/24
Провадження № 1-кс/211/1953/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року слідчий суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, освіта середня, спеціальна не заміжньої, на утриманні має бабусю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , яка підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08.11.2024 року старший слідчий ОСОБА_6 в межах кримінального провадження № 0001362 від 07.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та зазначив, що застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим і відповідає меті такого заходу.

Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечували. Захисник зазначила, що ОСОБА_5 має на утриманні хвору бабусю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наміру ухилятися від виконання своїх обов`язків, як підозрювана не має, просила застосувати домашній арешт.

Заслухавши сторони, дослідивши клопотання та надані матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Як слідує з клопотання та наданих суду матеріалів, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , точної дати слідством не встановлено, прийняла рішення про придбання, зберігання з метою збуту, перевезення, а також незаконний збут наркотичного засобу шляхом «закладок» на території Довгинцівського району, міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Так, в невстановлений слідством час, але не пізніше 07 листопада 2024 ОСОБА_5 , відповідно до своєї ролі «закладника», з корисливих мотивів, використовуючи транспортний засіб DAEWOO NUBIRA з реєстраційним номером НОМЕР_1 , для перевезення наркотичних засобів, діючи умисно, в лісосмузі яка знаходиться поблизу озера «Солене» неподолік АДРЕСА_3 , поклала на землю, розфасований відповідно до «доз» «закладку» з наркотичним засобом.

07.11.2024 під час слідчого експерименту з затриманою ОСОБА_5 в період часу з 14:26 год до 14:54 год, слідчим, за координатами НОМЕР_2 , було виявлено та вилучено згорток.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/104-24/45283-НЗПРАП від 08.11.2024 року, встановлено, що надана на експертизу речовина рослинного походження зеленого кольору масою 2,2607 г є верхівковими частинами рослини роду конопля і є канабісом, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 1,8746 г.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст . 307 КК України.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є запобіжним заходом.

При обранні запобіжного заходу судом враховуються вимоги ст. 177, 178 КПК України.

Доказами скоєння кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_5 є протокол проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_5 від 07.11.2024, висновок експерта № СЕ-19/104-24/45283-НЗПРАП від 08.11.2024, речові докази та матеріалами кримінального провадження.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу , суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі; у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Європейський суд з прав людини, зокрема у викладених рішеннях по справах «Калашников проти росії», «Томазі проти Франції» та інших, роз`яснив, що сама по собі тяжкість злочину згідно повідомлення особі про підозру, не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст. 29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: п. с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

На переконання слідчого судді, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України доведена доданими до клопотання матеріалами, сукупність яких на даному етапі є достатньою для висновку про вірогідну причетність останньої до даного кримінального правопорушення, однак слідчий суддя також враховує , що ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації та проживання, має на утриманні хвору бабусю, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася.

Слідчий суддя також враховує те, що а ні старшим слідчим в клопотанні, а ні прокурором в судовому засіданні в суді не доведено того, що встановлені під час розгляду справи обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім виняткового, не зможе запобігти вказаним ризикам, саме по собі вчинення тяжкого злочину не є підставою для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому є підстави для часткового задоволення клопотання старшого слідчого та застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, ніж той про який ставиться питання в клопотанні старшого слідчого , а саме домашнього арешту у нічний час, який на думку слідчого судді не буде порушувати право підозрюваної на працю, яке закріплене у статті 43 Конституції України, забезпечить виконання нею, покладених на неї обов`язків, та в повній мірі зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим ч. 1 ч ст. 177 КПК України.

На підставі вищенаведеного, керуючись вимогами ст.ст.107,131,176-178,183-187,193-194.196-197 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження № 0001362, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, а саме до 06 січня 2025 року, заборонивши підозрюваній з 22-00 год. до 24-00 год., та із 00-00 год. до 06-00 год. покидати місце мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 кожного понеділка, вівторка, середи, четверга, п`ятниці, суботи та неділі.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, а саме:

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні ;

- не відлучатися за межі м. Кривого Рогу без дозволу слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_5 передати для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваної.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого та прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1