ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/1885/23 Номер провадження 11-кп/814/1905/24Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора обвинуваченогоОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження №0000540 за апеляційною скаргою прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 03 липня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Стара Сарата Фалештського району Республіки Молдова, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, розлучений, маючий неповнолітню дитину, на підставі ст.89 КК України такий, що не має несудимості,

визнаний винуватим та засуджений за ч.4 ст.185 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу.

Згідно з вироком, ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він 03 липня 2023 року, у денний час доби, перебуваючи за запрошенням потерпілої ОСОБА_9 у кімнаті АДРЕСА_2 , таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, викрав її мобільні телефони «ZTE» та «Redmi 9А» загальною вартістю 6609,91 грн.

Кримінальне провадження розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить змінити вирок суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

При цьому зазначає, що положеннями ч.3 ст.75 КК України передбачено можливість звільнення особи від відбування призначеного покарання за умови невчинення нового кримінального правопорушення та виконання покладених обов`язків.

Проте суд, всупереч наведеним положенням Закону, визначив умовою для такого звільнення ОСОБА_7 невчинення ним протягом іспитового строку нового злочину.

Зауважує, що відповідно до ст.12 КК України поняття кримінального правопорушення є ширшим ніж поняття злочину, у зв`язку з чим прохає змінити вирок, визначивши умовою звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст.75 КК України невчинення ним кримінального правопорушення, а не злочину.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого, який погодився з доводами прокурора, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за наведених у вироку обставин і кваліфікація його дій за ч.4 ст.185 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються.

Визначаючи вид та розмір покарання за вчинене кримінальне правопорушення, суд дотримався вимог ст.65 та ст.50 КК України, належним чином врахував ступінь його тяжкості, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які його обтяжують.

Рішення суду про можливість звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком ніким із учасників провадження не оспорюється.

Разом з тим, посилаючись на положення ст.75 КК України, суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, про що слушно наголошує прокурор в апеляційній скарзі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.3 ч.1 ст.413 цього Кодексу неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення, є неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Приписами ч.3 ст.75 КК України встановлено, що у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Тому зазначення судом умови звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання - невчинення лише нового злочину, а не кримінального правопорушення, є неправильним тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

Оскільки виправлення допущеної судом помилки при призначенні покарання не має наслідком застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення та необхідності застосування більш суворого покарання, то відсутні підстави для постановлення нового вироку.

Отже, вирок суду необхідно змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, задовольнивши апеляційну скаргу прокурора.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 409, 413, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 03 липня 2024 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.4 ст.185 КК України до покарання, обраного судом першої інстанції, а саме на 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом першої інстанції обов`язки, передбачені ст.76 цього Кодексу.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції безпосередньо до суду касаційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4