Єдиний унікальний номер справи 194/1306/19
Провадження № 1-кп/185/150/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану в залі судових засідань в м.Павлоград кримінальне провадження, що внесене в ЄРДР за № 0000261 від 28.05.2019 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, судимого: 24.05.2024 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.126-1 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, -

за участі

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

27.05.2019 року приблизно в період часу з 22:30 год. до 23:30 год., більш точного часу встановити не надалось можливим, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем свого тимчасового проживання в квартирі АДРЕСА_3 , яку він винаймав у потерпілого ОСОБА_8 , який також в цей час знаходився у стані алкогольного сп`яніння за зазначеною адресою.

Продовжуючи перебувати в зальній кімнаті вказаної квартири, між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин один до одного, виник словесний конфлікт, внаслідок якого обвинувачений ОСОБА_3 на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_8 перебуває в стані алкогольного сп`яніння і не зможе чинити опір його протиправним діям, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, кулаками своїх рук наніс не менше одного удару в область нижньої щелепи потерпілого ОСОБА_8 , від чого утворились тілесні ушкодження у вигляді забійної рани слизової нижньої губи зліва, що мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень відносно живих осіб. Не зупинившись на скоєному обвинувачений ОСОБА_3 , продовжуючи свої умисні злочинні дії, направлені на спричинення тілесних ушкоджень, своїми ногами наніс не менше двох ударів в область грудної клітини потерпілого ОСОБА_8 , від чого утворились тілесні ушкодження у вигляді перелому 3, 4 ребер справа, які мають ознаки ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості відносно живих осіб. Після чого обвинувачений ОСОБА_3 продовжив наносити тілесні ушкодження своїми ногами потерпілому ОСОБА_8 , а саме не менше двох ударів в область живота, від чого утворились тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота: розрив судин кореня брижі та пошкодженням її судин, які відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення.

Внаслідок отримання тілесних ушкоджень настала смерть потерпілого ОСОБА_8 .

Смерть потерпілого ОСОБА_8 настала від геморагічного шоку внаслідок масивної внутрішньочеревної крововтрати, яка була зумовлена тупою закритою травмою живота з розривом кореня брижі та пошкодженням її судин, що перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі спричиненими обвинуваченим тілесними ушкодженнями.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав, суду повідомив, що він на протязі 5-6 місяців знімав у потерпілого ОСОБА_8 однокімнатну квартиру по АДРЕСА_4 разом зі співмешканкою ОСОБА_9 . За декілька днів до подій потерпілий ОСОБА_8 повернувся до своєї квартири та став спільно з ними проживати, оскільки посварився зі своєю співмешканкою. 27.05.2019 року він повернувся приблизно о 19.00 годині додому, в квартирі була його співмешканка ОСОБА_10 , її син ОСОБА_11 та потерпілий. У ОСОБА_8 ніяких тілесних ушкоджень не було. Він разом зі співмешканкою пішли до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де разом зі свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_11 вживали спиртні напої. До них прийшов потерпілий ОСОБА_8 , у якого була вже розбита губа, на футболці були плями крові. Під час перебування в кафе потерпілий пішов до вбиральні, звідки повернувся без штанів та трусів, був вимазаний фекальними масами. Вони пересіли від нього. Приблизно о 22.00 годині він разом зі співмешканкою ОСОБА_9 пішли додому. Через деякий час до квартири прийшов напівоголений ОСОБА_8 , скарги на стан здоров`я не висловлював. Він зробив потерпілому зауваження. ОСОБА_8 , сидячи на стільці в зальній кімнаті, став сперечатись. Він вдарив його кулаком правої руки в область обличчя, потрапив в місце розбитої губи. У ОСОБА_8 відкрилась кровотеча. Потерпілий пішов до ванної кімнати, став вмиватись. Приблизно о 23.00 годині повернувся свідок ОСОБА_12 з пляшкою горілки, вони на кухні стали вживати спиртні напої. Потерпілий підійшов до них, просив випити. Коли ОСОБА_8 знаходився в кухні в положенні «напівприсядки», він його жбурнув ногою, можливо потрапив у стегно. Потерпілий поповз до зальної кімнати, де спала співмешканка ОСОБА_9 . Оскільки кровотеча у ОСОБА_8 не зупинялась, тому було викликано швидку приблизно о 23.20 годині. Лікар оглянув потерпілого, окрім розбитої губи ніяких тілесних ушкоджень лікарем не було виявлено, потерпілий відмовився від госпіталізації, тому швидка поїхала. ОСОБА_8 ліг відпочивати, проте йому було зле, та він став блювати. Його співмешканка прибирала за потерпілим, крові в блювотних масах не було. Вранці свідок ОСОБА_13 його розбудив та повідомив, що потерпілий помер. Вважає, що потерпілий міг вночі виходити з квартири та отримати смертельні тілесні ушкодження при невстановлених обставинах.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що померлий ОСОБА_8 доводиться йому дядьком. Квартира, в якій був знайдений померлим потерпілий, належить дядькові, а обвинувачений знімав для проживання це житло. За декілька днів до його смерті дядько скаржився на ОСОБА_3 . Про смерть потерпілого дізнався від співмешканки дядька. Очевидцем подій він не був, але зі слів свідків обвинувачений, будучи напідпитку, побив потерпілого ОСОБА_8 , від чого він помер. Під час поховання бачив на обличчі потерпілого тілесні ушкодження. При визначенні покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_11 під час допиту розповів, що на час подій він проживав разом з матір`ю ОСОБА_9 , обвинуваченим в квартирі потерпілого. Інколи до них приходив потерпілий ОСОБА_8 . За 2-3 дні до смерті ОСОБА_8 вони розпочали спільно вживати спиртні напої. 27.05.2019 року ввечері він разом з ОСОБА_14 , обвинуваченим та матір`ю перебували в кафе «Капкан» та вживали спиртні напої. До них приєднався потерпілий ОСОБА_8 , він був напідпитку без тілесних ушкоджень, вільно та самостійно пересувався, на обличчі лише було почервоніння губ, потерпілий не потребував медичної допомоги. ОСОБА_8 , перебуваючи у вбиральні, замазався фекальними масами, тому викинув свій одяг та повернувся до них оголеним. Вони пересіли від нього. Першими з кафе пішли його мати та обвинувачений. За ними пішов потерпілий. Зі слів ОСОБА_15 , потерпілий пішов в напрямку залізничних колій. Він з ОСОБА_12 також повернулись до квартири пізніше, там вже були обвинувачений з матір`ю та ОСОБА_8 . Потерпілий повзав по квартирі, скаржився на стан здоров`я, казав, що йому зле, тому він викликав швидку. Лікар оглянув ОСОБА_8 , потерпілий відмовився від госпіталізації, тому швидка поїхала. Коли він знаходився на кухні разом з потерпілим, який сидів навпроти на підлозі та не міг підвестись, опершись на кухонну меблеву стінку, до них зайшов обвинувачений ОСОБА_3 . Потерпілий ОСОБА_8 щось відповів обвинуваченому, на що ОСОБА_3 «пнув» правою ногою в область тулубу потерпілого. ОСОБА_8 скрутився, схопився рукою за живіт, поскаржився та поповз до спальної кімнати. Потерпілий став просити попити, тому він тричі йому приносив воду. ОСОБА_8 блював. Коли лягали спати потерпілий стогнав. Зранку всіх розбудив ОСОБА_16 та повідомив про смерть ОСОБА_8 . Що стало причиною смерті потерпілого йому невідомо. Запевнює, що ні він, ні його мати ОСОБА_9 , ні свідок ОСОБА_12 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 не спричиняли. Обвинуваченого може охарактеризувати як нормальну людину, але в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 веде себе агресивно, були випадки побиття його та матері. Після перегляду слідчого експерименту, що був проведений за його участі на досудовому розслідуванні одразу на наступний день після інкримінованих подій, підтвердив наданні показання та механізм спричинення тілесних ушкоджень обвинуваченим потерпілому. Під час проведення даної слідчої дії він відтворював удар обвинуваченого ногою в область тулубу потерпілого та показував саме те, що побачив та запам`ятав. Не заперечує, що на момент проведення слідчої дії перебував у стані алкогольного сп`яніння, бо до цього вживав спиртні напої разом з ОСОБА_14 . Тому у нього є сумніви, що ОСОБА_17 міг побачити, що потерпілий ОСОБА_18 в день подій пішов з кафе додому через залізничні колії.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показала, що з померлим потерпілим ОСОБА_8 проживала однією сім`єю майже 18.5 років. За 2-3 дня до смерті ОСОБА_8 вони посварились, і потерпілий повернувся до своєї квартири по АДРЕСА_4 . Обвинувачений винаймав цю квартиру в цей час та проживав там. Потерпілий тричі скаржився, що його побив обвинувачений ОСОБА_3 . Свідком подій вона не була. Зі слів свідка ОСОБА_11 , їй стало відомо, що під час вживання спільно з ним, ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , обвинуваченим спиртних напоїв ОСОБА_3 ногами побив ОСОБА_8 , від чого він помер.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснила, що працює фельдшером. 27.05.2019 року вона перебувала в чергуванні та приїздила на виклик до квартири потерпілого. В коридорі квартири на підлозі в стані алкогольного сп`яніння сидів потерпілий ОСОБА_8 з розбитою губою та в нього була кровотеча. Інших тілесних ушкоджень вона не виявила, потерпілий ніяких скарг не висловлював, не повідомляв походження тілесного ушкодження. Ознак переломів ребер вона не помітила, потерпілий нормально дихав, патологічної рухливості ребер не було. Також не було ознак розриву кореня брижі, ОСОБА_8 не був блідим, його не нудило. Вона оглянула рану, знезаразила її, пропонувала госпіталізацію. Потерпілий відмовився від госпіталізації.

Крім наведених показань потерпілого та свідків провадження, судом були досліджені наступні письмові докази та прийняті процесуальні рішення:

- рапорт помічника чергового Тернівського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, згідно з яким 28.05.2019 року о 08.47 годині було отримано повідомлення від ОСОБА_3 про те, що він виявив труп ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_5 , в квартирі яку в нього винаймає, на місце злочину направлена СОГ /т.1 а.п.118/;

- протокол огляду місця події від 28.05.2019 року з фототаблицею, відповідно до якого було оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення приміщення квартири АДРЕСА_3 , де в зальній кімнаті на полу був знайдений труп ОСОБА_8 з тілесними ушкодженнями нижньої губи по центру, патологічною рухливістю хряща носу, ребер справа, на шкіряних покровах обличчя та тулубу забруднення РБК. Також в зальній кімнаті виявлено та вилучено ковдру, на якій знаходився труп, з плямами РБК; на шпалерах на стіні ліворуч від входу виявлені плями РБК, які вилучені з фрагментом шпалер; на підлозі та на вхідних дверях виявлені плями РБК, змиви яких вилучені; на стільці біля вікна виявлена та вилучена футболка сірого кольору з плямами РБК. В ванній кімнаті виявлено та вилучено два рушника та фрагмент білої тканини з залишками РБК. В кухні на стіні, правій стулці дерев`яної шафи зліва від входу виявлені плями РБК, з яких зроблено змиви. Також були виявлені та вилучені за допомогою спецзасобу сім відбитків пальців рук: з дверей ванної кімнати, зі стулки дерев`яної шафи в кухонній кімнаті; два відбитка з дверей зальної кімнати; з дверей на балкон; два відбитка зі скла серванту /т.1 а.п.119-122/;

- ухвала слідчого судді від 28.05.2019 року, якою був наданий дозвіл на проведення огляду місця злочину квартири АДРЕСА_3 /т.1 а.п.128-129/;

- протокол огляду від 28.05.2019 року, згідно з яким в приміщення СМЕ було оглянуто тіло потерпілого ОСОБА_8 , встановлені тілесні ушкодження, були зроблені змиви з рук, зрізи нігтьових пластин, вилучені джинсові штани, шкарпетка, які були на потерпілому /т.1 а.п.123-127/;

- протокол проведення слідчого експерименту від 28.05.2019 року за участі свідка ОСОБА_11 , відповідно до якого під час слідчої дії свідок відтворив механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 . Як вказав свідок, 27.05.2019 року він, перебуваючи в кухонній кімнаті, бачив один удар обвинуваченого правою ногою в область центру черевної порожнини під грудною клітиною потерпілого, коли той сидів на полу, обпершись на кухонну меблеву стінку, від чого ОСОБА_8 зігнувся та став триматись за місце нанесення удару. При перегляді відеозапису слідчого експерименту в судовому засіданні були встановлені аналогічні обставини /т.1 а.п.132-134/;

- протокол проведення слідчого експерименту від 28.05.2019 року за участі свідка ОСОБА_12 , згідно з яким під час слідчої дії свідок показав механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , а саме декілька ударів обвинуваченого руками по голові та ногами по тулубу в область живота, після падіння потерпілого ще декілька ударів в область його живота в зальній кімнаті. Загалом вісім ударів. При перегляді відеозапису слідчого експерименту в судовому засіданні були встановлені аналогічні обставини /т.1 а.п.135-137/;

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.05.2019 року, відповідно до якого обвинуваченого ОСОБА_3 було затримано 28.05.2019 року о 14.35 годині, було вилучено одяг: футболка з плямами, джинсові штани з плямами РБК, кросівки, шкарпетки /т.1 а.п.138-142/;

- протоколи отримання зразків для експертизи від 28.05.2019 року, згідно з яким у обвинуваченого ОСОБА_3 були відібрані зразки нігтьових пластин та зразки крові /т.1 а.п.151, 152/;

- висновок судово-психіатричного експерта №141 від 14.06.2019 року, відповідно до якого встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше і виявляє в теперішній час психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю зі шкідливими наслідками. Під час інкримінованого йому діяння він міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Іспитований у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує /т.1 а.п.160-162/;

- висновки експерта №918 від 25.06.2019 року та №918-1 від 05.07.2019 року, якими визначені групові приналежності крові потерпілого ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , які відносяться до однієї групи крові /т.1 а.п.173-176/;

- висновок експерта №581 від 11.07.2019 року, згідно з яким в піднігтьовому вмісті обох рук потерпілого ОСОБА_8 встановлена наявність крові, а при цитологічному досліджені виявлені епітеліальні клітини з ядрами. При визначені статевої належності крові та епітеліальних клітин встановлене їх походження від особи чоловічої генетичної статті, не виключена можливість походження виявленої крові та епітеліальних клітин від потерпілого ОСОБА_8 або від обвинуваченого ОСОБА_3 . В піднігтьовому вмісті обох рук обвинуваченого ОСОБА_3 наявність крові не встановлена, при цитологічному досліджені виявлені лише клітини поверхневого шару епідермісу, не придатні для діагностики /т.1 а.п.168-172/;

- висновок експерта №918/2 від 05.07.2019 року, відповідно до якого на доставлених для дослідження джинсових штанах та шкарпетці потерпілого ОСОБА_8 знайдена кров людини, яка може походити від самого потерпілого або обвинуваченого ОСОБА_3 /т.1 а.п.177-180/;

- висновок експерта №918/3 від 11.07.2019 року, згідно з яким на вилученому у обвинуваченого ОСОБА_3 одязі: футболці наявність крові не встановлена; на джинсових штанях встановлена наявність крові людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_8 так і від обвинуваченого ОСОБА_3 /т.1 а.п.181-183/;

- висновок експерта №340 від 13.06.2019 року за наслідками судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 та акт судово-медичного дослідження (обстеження) №340 від 13.06.2019 року, відповідно до яких смерть потерпілого ОСОБА_8 настала від геморагічного шоку внаслідок масивної внутрішньочеревної крововтрати, яка була зумовлена тупою закритою травмою живота з розривом кореня брижі та пошкодженням її судин. При досліджені трупу виявлені наступні тілесні ушкодження:

1) закрита тупа травма живота: розрив судин кореня брижі, які утворились по ударному механізму від дії тупих твердих предметів або при ударі об такі та відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення;

2) переломи 3, 4 ребер справа, які утворилися від дії тупих твердих предметів та мають ознаки ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості відносно живих осіб;

3) забійна рана слизової нижньої губи зліва, що утворилась від дії тупих твердих предметів та має ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень відносно живих осіб.

Всі виявлені тілесні ушкодження утворились прижиттєво, не менш ніж від чотирьох травматичних дій, по ударному механізму від дії тупих твердих предметів, які діяли з достатньою силою для утворення цих ушкоджень, що могло бути при нанесенні ударів руками або ногами одягнутими у взуття. Після спричинення ушкоджень в області живота, які є безпосередньою причиною смерті, потерпілий міг залишатись в живих протягом досить тривалого проміжку часу, який вираховувався десятками хвилин. Після спричинення всіх виявлених тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_8 був здатний до скоєння активних цілеспрямованих дій, в тому числі самостійно рухатися, на протязі досить довгого проміжку часу, що рахується десятками хвилин. Малоймовірне утворення тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого, при падінні з висоти власного зросту на тверду пласку поверхню навіть з доданим прискоренням. Між ушкодженнями в області органів черевної порожнини та смертю потерпілого ОСОБА_8 є прямий причинно-наслідковий зв`язок. При судово-токсикологічному досліджені крові та сечі від трупу ОСОБА_8 виявлений етиловий спирт, що відносно живих осіб відноситься до алкогольного сп`яніння середнього ступеню /т.1 а.п.184-189/;

- постанова від 19.06.2019 року про визнання речовим доказом: фрагмента тканини з РБК, рушника з РБК, фрагмента рушника з відра з РБК, відра з ванної кімнати; ковдри з РБК з підлоги, футболки з РБК, фрагмента шпалери з РБК, змивів з РБК з підлоги та вхідних дверей з зальної кімнати; змивів з РБК зі стіни та з дверей шафи з кухонної кімнати, - та передачу на зберігання до Тернівського ВП ПВП ГУНП в Дніпропетровській області /т.1 а.п.190-191/;

- постанова від 15.07.2019 року про визнання речовим доказом: зразків крові, нігтьових зрізів з обох рук обвинуваченого ОСОБА_3 ; осадів з об`єктів №1-4, витяжок з об`єкта №3,4 на фрагментах марлі; конверту з марлею; пари джинсових штанів та однієї шкарпетки; футболки; слідів пальців рук в кількості 7 шт., дактилокарти, мікрочастинок, змивів та нігтьових зрізів з обох рух потерпілого ОСОБА_8 , - та передачу на зберігання до Тернівського ВП ПВП ГУНП в Дніпропетровській області /т.1 а.п.192-193/;

- протокол проведення слідчого експерименту від 23.07.2020 року, згідно з яким за участі обвинуваченого ОСОБА_3 в присутності його захисника, свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , прокурора, експерта був проведений слідчий експеримент, який розпочався в кафе «Капкан» м.Тернівки. Обвинувачений разом зі свідками вказали місце, де саме 27.05.2019 року вони відпочивали, коли до них прийшов потерпілий ОСОБА_8 . Свідок ОСОБА_12 вказав на місце, де впав двічі чи тричі на залізничні колії потерпілий ОСОБА_8 , коли він уходив з кафе, та маршрут повернення потерпілого додому, поки його бачив. По ходу імовірних шляхів повернення потерпілого ОСОБА_8 додому захисник вказав на можливі місця падіння потерпілого та ймовірне отримання ним тілесних ушкоджень. В приміщенні квартири АДРЕСА_3 обвинувачений показав механізм спричинення одного удару правою рукою в обличчя, а після цього одного удару правою ногою в ліву частину тулуба потерпілому ОСОБА_8 . Свідок ОСОБА_11 відтворив механізм спричинення обвинуваченим ОСОБА_3 одного удару правою ногою по лівій частині тулуба потерпілого ОСОБА_8 . При перегляді відеозапису слідчого експерименту в судовому засіданні були встановлені аналогічні обставини /т.2 а.п.139-142/;

- висновок експерта №340-додатковий від 13.10.2020 року, згідно з яким механізм заподіяння забійної рани на обличчі (на слизовій нижньої губи) у потерпілого ОСОБА_8 не заперечує обставинам, на які вказував обвинувачений ОСОБА_3 в ході проведення слідчого експерименту від 23.07.2020 року. В ході проведення слідчого експерименту ніхто з учасників (свідки та обвинувачений) не пояснив та не показав механізм заподіяння тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_8 в області грудної клітини (переломи ребер справа) та живота (розрива кореня брижі, кишківника). Конкретний механізм спричинення тілесних ушкоджень, а також індивідуальні особливості ймовірних травмуючих предметів в досліджених у потерпілого ОСОБА_8 тілесних ушкодженнях не відобразились. Ступінь розвитку трупних явищ на момент огляду на місці пригоди від 28.05.2019 року свідчать про те, що з моменту настання смерті до початку огляду трупа пройшло «приблизно» 4-6 годин до початку огляду. Морфологічні особливості ушкоджень в області переломів ребер та розриву брижі кишківника (яка призвела до смерті) свідчать про те, що з моменту їх спричинення пройшло «приблизно» декілька годин /т.2 а.п.165-166/;

- висновок комісійної судово-медичної експертизи №7 від 19.01.2021 року, відповідно до якої характер тілесних ушкоджень, ступінь вираженності прижиттєвої судинної та клітинної реакції в області розривів брижі кишечнику з ознаками слабкої лейкоцитарної реакції та судинним лейкоцитозом, свідчать про те, що з моменту спричинення тілесних ушкоджень до настання смерті потерпілого ОСОБА_8 пройшло не більше 3-4 годин. З моменту настання смерті ОСОБА_8 до огляду його трупу на місці події 28.05.2019 року о 10.05 годині пройшло приблизно 6-7 годин /т.2 а.п.200-216/;

- копія стр.89 журналу реєстрації виїздів на місце події, де під №67 наявний запис про виїзд експерта ОСОБА_21 28.05.2019 в період часу з 09.30-11.30 за адресою: АДРЕСА_5 для огляду померлого 1972 р.н., що був виявлений з тілесними ушкодженнями. Час з моменту смерті зазначений 6-10 годин. Протокол склав слідчий Тернівського ВП Талалай /т.2 а.п.228-229/;

- копія стр.231 журналу реєстрації трупів в судово-медичному морзі, де під №340 наявний запис про доставку трупу ОСОБА_8 який був виявлений за адресою: АДРЕСА_5 , - 28.05.2019 року о 11.25 год. до моргу та проведення СМЕ експертом Кузнецовим /т.2 а.п.230-232/;

- висновок додаткової комісійної судово-медичної експертизи №93-Д від 25.06.2021 року, згідно з яким характер тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_8 , свідчить про те, що вони виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), яким (якими) могла бути рука, стиснута в кулак, нога, взута в взуття, а також інший тупий твердий предмет (предмети) визначити, в даному випадку конкретні характерологічні ознаки травмуючої поверхні якого (яких) не представляється можливим, так як вона (контактуюча поверхня) не відобразилася на тілесних ушкодженнях. Локалізація та характер тілесних ушкоджень у вигляді травми органів черевної порожнини з розривами кореня брижі, не виключає можливість їх виникнення від одного удару твердого тупого предмету, яким могла бути і нога, діючого в область передньої черевної стінки (живота). Механізм спричинення даних тілесних ушкоджень, визначений судово-медичною експертною комісією, не відповідає механізму, розкритому обвинуваченим та свідком ОСОБА_11 при проведені з ними слідчого експерименту 23.07.2020 року, в якому вони відмічають нанесення удару ногою в ліву половину грудної клітини потерпілого, де взагалі відсутні будь-які тілесні ушкодження. Тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини з переломами 3-4 ребер справа у потерпілого виникли від дії тупого твердого предмету, яким могла бути і нога. Локалізація цих ушкоджень не виключає можливість їх спричинення від одного удару в область правої половини грудної клітини спереду на рівні середнє-ключичної лінії. Локалізація всіх тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого, виключає можливість їх спричинення одночасно, так як вони розташовані в різних анатомічних ділянках тіла, а саме: в області обличчя, правої половини грудної клітини та живота. Але ступінь вираженності прижиттєвої реакції в області цих ушкоджень свідчить про те, що вони виникли в короткий термін відносно одне одного. Тілесні ушкодження у вигляді внутрішньочеревної травми з розривами кореня брижі, які явилися причиною смерті потерпілого, не характерні для виникнення в результаті падіння, в тому числі і з висоти власного зросту, з ударом передньою черевною стінкою о той чи інший предмет, а, як правило, подібні ушкодження виникають від дії тупого твердого предмету (предметів) з силою, достатньою для спричинення даних ушкоджень. Локалізація переломів ребер по передній поверхні грудної клітини справа не виключає можливість їх спричинення і при падінні потерпілого з подальшим ударом цією ділянкою тіла о тупий твердий предмет. Механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, розкритий судово-медичною експертною комісією, не суперечить механізму, який розкритий свідком ОСОБА_12 під час проведення слідчого експерименту 28.05.2019 року, а саме: в результаті удару рукою обвинуваченим в область голови потерпілого виникло ушкодження у вигляді забитої рани губи з крововиливом в оточуючі тканини, а при ударі ногою обвинуваченим в область передньої черевної стінки потерпілого виникли ушкодження у вигляді розривів кореня брижі з крововиливами в оточуючі тканини та в черевну порожнину. Механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, розкритий судово-медичною експертною комісією, не суперечить механізму, який розкритий свідком ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту 28.05.2019 року, а саме: удар ногою обвинуваченого в область передньої черевної стінки нижче грудної клітки потерпілого, в результаті чого виникли ушкодження у вигляді розривів кореня брижі з крововиливами в оточуючі тканини та в черевну порожнину. Механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому в області обличчя, розкритий судово-медичною експертною комісією, не суперечить механізму, який розкритий при проведені слідчого експерименту від 23.07.2020 року обвинуваченим ОСОБА_3 , а саме: один удар правою рукою в обличчя потерпілого ОСОБА_8 /т.3 а.п.39-60/

Аналізуючи показання обвинуваченого в частині непричетності до спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , в результаті яких настала його смерть, та спричинення лише умисних легких тілесних ушкоджень загиблому, співставляючи їх з обвинуваченням, що інкримінується ОСОБА_3 , а також з показаннями потерпілого, свідків, та з іншими доказами - зокрема, дослідженими судом протоколами слідчих дій, документами та висновками експертів, які повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд робить висновок про те, що вказані показання обвинуваченого є способом захисту останнього від висунутого обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину та намаганням ухилитись від кримінальної відповідальності за скоєне, а показання потерпілого, свідків та інші наведені судом докази мають характер логічних, послідовних та об`єктивних. Зазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 є належними, достатніми та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому КПК та Конституцією України.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що виявлені тяжкі тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_8 , які призвели до його смерті, були спричинені іншими особами при невстановлених обставинах вночі, коли він та свідки вже відпочивали в квартирі, - не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та були спростовані в суді показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_20 , протоколами слідчих дій, висновками експертів.

Так, під час огляду місця злочину саме в квартирі був виявлений труп потерпілого з тілесними ушкодженнями. В зальній кімнаті, в коридорі, в кухонній кімнаті та у ванній були знайдені залишки речовини бурого кольору, яка за результатами проведення експертиз походить від крові потерпілого або обвинуваченого. Враховуючи відсутність тілесних ушкоджень у обвинуваченого, які ймовірно призвели би до кровотечі, суд робить висновок про те, що виявлені сліди РБК в квартирі походять від крові потерпілого ОСОБА_8 . Разом з цим, таких плям за межами квартири виявлено не було, які б вказували на те, що потерпілий ОСОБА_8 після отримання умисних легких тілесних ушкоджень від обвинуваченого в квартирі, що призвели до кровотечі, покидав приміщення квартири.

Свідок ОСОБА_11 акцентував увагу суду на тому, що в день подій після повернення до квартири з кафе ОСОБА_8 вільно не пересувався, а повзав по квартирі. Він викликав швидку. Фельдшер, оглянувши потерпілого, пропонувала госпіталізацію, проте ОСОБА_8 відмовився. Вказаний свідок показав, що після спричинення потерпілому обвинуваченим «пінка» ногою по тулубу, ОСОБА_8 скрутився, схопився рукою за живіт та поповз до спальної кімнати. Потерпілому було зле, він постійно вживав воду, блював, стогнав, лежав поруч зі свідком. А вранці потерпілий, знаходячись в тому самому місці на підлозі, був вже мертвим. При цьому свідок не чув, щоб потерпілий ОСОБА_8 покидав приміщення квартири вночі.

Допитана в якості свідка фельдшер швидкої допомоги ОСОБА_20 , яка приїхала на виклик в квартиру, де відбувались події, приблизно в період часу з 22.00 години по 23.00 годину, зазначила, що в цей час потерпілий був ще живий, слідів крові в квартирі вона не побачила. У ОСОБА_8 була розбита губа, від чого розпочалась кровотеча. Інших тілесних ушкоджень вона не виявила, потерпілий ніяких скарг не висловлював, ознак переломів ребер вона не помітила, потерпілий нормально дихав, патологічної рухливості ребер не було. Також не було ознак розриву кореня брижі, ОСОБА_8 не був блідим, його не нудило. Після надання допомоги, отримавши відмову потерпілого від госпіталізації, вона поїхала.

Під час проведення слідчих експериментів 28.05.2019 року за участі свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , вказані учасники кримінального провадження відтворили механізм спричинення обвинуваченим умисних тілесних ушкоджень потерпілому, зокрема тяжкого, від чого настала його смерть. Вказані слідчі експерименти проведені у найбільш короткий строк після події злочину, свідкам було роз`яснено їх права та обов`язки, жодних зауважень та доповнень до протоколів не надходило. Свідок ОСОБА_11 після перегляду в судовому засіданні відеозапису слідчого експерименту від 28.05.2019 року підтвердив відтворений ним механізм спричинення удару ногою обвинуваченим в область тулубу потерпілого, та вказав, що на час проведення слідчої дії він добре пригадував події, які він безпосередньо побачив в квартирі. Вказаний учасник не заперечував факту вживання спиртних напоїв напередодні та вранці в день проведення слідчих експериментів разом зі свідком ОСОБА_12 . Разом з тим, слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_11 був проведений 28.05.2019 року з 16.20 годин до 16.40 годин, а слідчий експеримент за участю свідка ОСОБА_12 28.05.2019 року з 18.40 годин до 19.00 годин, тобто через певний проміжок часу після вжиття ними спиртних напоїв, а тому стверджувати, що стан алкогольного сп`яніння вплинув на результати слідчих експериментів не можна, оскільки докази цього матеріали провадження не містять.

З висновку експерта №340 від 13.06.2019 року вбачається, що всі виявлені у потерпілого ОСОБА_8 тілесні ушкодження утворилися прижиттєво, не менш ніж від чотирьох травматичних дій по ударному механізму від дії тупих твердих предметів, які діяли з достатньою силою для утворення цих ушкоджень, що могло бути при нанесенні ударів руками або ногами у взутті. Після спричинення ушкоджень в області живота, які є безпосередньою причиною смерті, потерпілий міг залишатись в живих протягом досить тривалого проміжку часу, який вираховувався десятками хвилин. Малоймовірне утворення виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту на тверду плоску поверхню навіть з прискоренням. Вказаний висновок експерта фактично відповідає показам свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , наданих ними під час слідчого експерименту від 28.05.2019 року, щодо механізму спричинення обвинуваченим ОСОБА_3 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 .

Згідно з висновком судово-медичного експерта №7 від 19.01.2021 року, тілесні ушкодження, від яких помер ОСОБА_8 , він отримав в період часу з 23.05 години 27.05.2019 року по 00.05 годин 28.05.2019 року, тобто потерпілий у вказаний період часу перебував у квартирі.

Відповідно до висновку додаткової комісійної судово-медичної експертизи №93-Д від 25.06.2021 року, локалізація всіх тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого, виключає можливість їх спричинення одночасно, так як вони розташовані в різних анатомічних ділянках тіла, а саме: в області обличчя, правої половини грудної клітини та живота. Але ступінь вираженності прижиттєвої реакції в області цих ушкоджень свідчить про те, що вони виникли в короткий термін відносно одне одного. Механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, розкритий судово-медичною експертною комісією, не суперечить механізму, який розкритий свідками ОСОБА_12 та ОСОБА_11 під час проведення з ними слідчих експериментів 28.05.2019 року. Вказаний висновок експертів фактично підтверджує реальність показів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , наданих ними на досудовому розслідуванні на наступний день після злочину під час слідчих експериментів за їх участі, спростовуючи позицію обвинуваченого щодо непричетності до спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_18 , від яких настала його смерть.

Крім того, за висновком експерта №918/3 від 11.07.2019 року, на вилучених у обвинуваченого ОСОБА_3 . джинсових штанях встановлена наявність крові людини, яка походить від потерпілого ОСОБА_8 . Суд виключає походження даних слідів від крові обвинуваченого, оскільки у нього не було виявлено будь-яких тілесних ушкоджень, які б призвели до кровотечі. Появу слідів крові на своїх речах обвинувачений не зміг пояснити.

Показання обвинуваченого та свідка ОСОБА_11 , отримані під час слідчого експерименту 23.07.2020 року, коли вони зазначають про нанесення удару обвинуваченим ногою в ліву половину грудної клітини потерпілого, - не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Так, згідно з висновком експерта №340-додатковий від 13.10.2020 року, в ході проведення вказаного слідчого експерименту ніхто з учасників (свідки та обвинувачений) не пояснив та не показав механізм заподіяння тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_8 в області грудної клітини (переломи ребер справа) та живота (розрива кореня брижі, кишківника). А відповідно до висновку додаткової комісійної судово-медичної експертизи №93-Д від 25.06.2021 року, механізм спричинення виявлених тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_8 , визначений судово-медичною експертною комісією, не відповідає механізму, розкритому обвинуваченим та свідком ОСОБА_11 при проведені з ними слідчого експерименту 23.07.2020 року, оскільки у вказаній ділянці тіла потерпілого, куди прийшовся удар, та на яке вказували обвинувачений та свідок, взагалі відсутні будь-які тілесні ушкодження. Під час безпосереднього допиту в суді свідок ОСОБА_11 після перегляду слідчого експерименту від 28.05.2019 року за його участі, що був проведений одразу після вчинення злочину, підтвердив свої показання, зазначивши, що на час проведення вказаної слідчої дії він краще все пам`ятав та показав механізм спричинення удару обвинуваченим ногою в область тулубу потерпілого саме такий, який він побачив, тим самим усунув розбіжності, які виникли під час розгляду кримінального провадження.

В ході розгляду кримінального провадження не знайшли підтвердження показання свідка ОСОБА_12 , отримані під час слідчого експерименту 23.07.2020 року, в яких останній вказував, що потерпілий ОСОБА_8 , повертаючись з кафе «Капкан» до квартири, де вранці був виявленим мертвим, падав двічі чи тричі на залізничні колії, тим самим міг отримати тілесні ушкодження, що призвели до його смерті, в результаті самокалічення.

Під час вказаної слідчої дії був присутній судово-медичний експерт, який складав висновки за результатами судово-медичних досліджень трупу потерпілого ОСОБА_8 .

Так, згідно з висновком вказаного експерта №340 малоймовірне утворення тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого, при падінні з висоти власного зросту на тверду пласку поверхню навіть з доданим прискоренням. А за висновком цього ж експерта №340-додатковий в ході проведення слідчого експерименту від 23.07.2020 року ніхто з учасників, зокрема свідок ОСОБА_12 , не пояснив та не показав механізм заподіяння тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_8 в області живота (розрива кореня брижі, кишківника), від чого настала його смерть.

Відповідно до висновку додаткової комісійної судово-медичної експертизи №93-Д від 25.06.2021 року, тілесні ушкодження у вигляді внутрішньочеревної травми з розривами кореня брижі, які явилися причиною смерті потерпілого, не характерні для виникнення в результаті падіння, в тому числі і з висоти власного зросту, з ударом передньою черевною стінкою о той чи інший предмет, а, як правило, подібні ушкодження виникають від дії тупого твердого предмету (предметів) з силою, достатньою для спричинення даних ушкоджень. Комісія експертів, надаючи даний висновок зазначила, що механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, розкритий судово-медичною експертною комісією, не суперечить механізму, який розкритий свідком ОСОБА_12 під час проведення слідчого експерименту 28.05.2019 року, а саме: в результаті удару рукою обвинуваченим в область голови потерпілого виникло ушкодження у вигляді забитої рани губи з крововиливом в оточуючі тканини, а при ударі ногою обвинуваченим в область передньої черевної стінки потерпілого виникли ушкодження у вигляді розривів кореня брижі з крововиливами в оточуючі тканини та в черевну порожнину. Тобто отриманні під час слідчого експерименту, що проводився на наступний день після вчинення злочину, показання свідка ОСОБА_12 про спричинення обвинуваченим декількох ударів в область голови, ребер та живота потерпілого, в результаті чого настала його смерть, були об`єктивно підтверджені комісією експертів.

Під час повторного судового розгляду свідка ОСОБА_12 безпосередньо не було допитано у зв`язку з тим, що вказаний учасник після призову до лав ЗСУ загинув.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14.09.2020 року (справа № 740/3597/17, провадження № 51-6070кмо19), в постанові палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10.02.2021 року (справа №664/317/17, провадження №51-5195км20), легітимна мета слідчого експерименту досягається дотриманням встановленого порядку його проведення, реалізації прав особи як процесуальних гарантій справедливого судового розгляду та кримінального провадження. При цьому показання учасника кримінального провадження необхідно розмежовувати з іншим самостійним процесуальним джерелом доказів - протоколом слідчого експерименту.

Слідчі експерименти за участі свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 було проведено 28 травня 2019 року з метою перевірки й уточнення відомостей про подію, що сталась 27 травня 2019 року, з безперервною фіксацією слідчого експерименту на відеокамеру, про що зазначено у протоколі слідчого експерименту, до протоколу долучений запис слідчої дії. Всім учасникам, зокрема свідкам були роз`яснені їх права та обов`язки, надавалась можливість надати свої зауваження, заперечення чи висловити про наявність тиску, погроз, чи будь-якого впливу. Протоколи слідчих експериментів підписали учасники процесуальної дії, зазначивши про відсутність зауважень і доповнень. Матеріали кримінального провадження містять достатні підстави для висновку про те, що протоколи слідчих експериментів за участі свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 28 травня 2019 року відповідають вимогам кримінального процесуального закону, зокрема статтям 104, 105 КПК України, а саму слідчу дію проведено за правилами та в порядку, передбаченими ст.240 цього Кодексу, з дотриманням встановленої кримінальним процесуальним законом процедури проведення слідчого експерименту за участю свідка, та процесуальних гарантій, що виключає обґрунтовані сумніви щодо неправомірного отримання відомостей від свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у ході слідчого експерименту. Доказ, отриманий у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом, відповідно до ст.86 КПК є допустимим. У той же час у матеріалах провадження відсутні підстави, визначені ст.87 цього Кодексу, для визнання протоколів слідчих експериментів за участі свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 28.05.2019 року недопустимим доказом.

Саме надані показання свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 під час слідчих експериментів від 28 травня 2019 року суд бере за основу при постановлені вироку, оцінюючи протокол слідчої дії саме як самостійне джерело доказу кримінального провадження. До того ж показання цих свідків були підтверджені декількома висновками експертів за наслідками проведення судово-медичних експертиз потерпілого ОСОБА_8 .

Підсумовуючи аналіз досліджених доказів, суд зазначає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у спричиненні тяжких умисних тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , в результаті яких настала смерть останнього, доведена «поза розумним сумнівом».

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, віднесення його до категорії тяжких злочинів; ступінь негативних та непоправимих наслідків у вигляді смерті потерпілого, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, за місцем реєстрації характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставин, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

Обставиною, відповідно до вимог ст.67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, ступеня тяжкості, настання в результаті вчинення непоправних наслідків у вигляді смерті потерпілого, даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, відсутності з боку обвинуваченого засудження своїх дій, думки потерпілого, наявності обтяжуючої покарання обставини, суд дійшов висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно застосувати реальне покарання можливе лише з ізоляцією його від суспільства і відносно обвинуваченого необхідно застосувати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України. Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Підстави для застосування ст.ст. 69, 75, 76 КК України відсутні.

Крім того, суд, у відповідності вимог ст. 70 ч.4 КК України, при призначенні покарання за інкримінований злочин обвинуваченому ОСОБА_3 враховує, що останній вчинив злочин до постановлення Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області вироку від 24.05.2024 року, яким був визнаний винним за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, і якому було призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Положення пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року передбачають випадок, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Враховуючи викладене роз`яснення, та обставини кримінального провадження: вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 інкримінованого злочину 27.05.2019 року до постановлення Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області вироку від 24.05.2024 року, - суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі та самостійного виконання попереднього вироку суду.

Обвинувачений ОСОБА_3 був затриманий 28.05.2019 року о 14.35 год. згідно протоколу про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину /т.1 а.п.138-141/.

Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 29.05.2019 року обвинуваченому ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту /т.1 а.п.153-156/.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.06.2019 року до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою /т.1 а.п.163-165/. В подальшому обраний обвинуваченому ОСОБА_22 запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжувався ухвалами суду до 27.12.2019 року, ухвалою суду від 27.12.2019 року запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 був змінений на цілодобовий домашній арешт /т.2 а.п.15-17/, який був продовжений до 10.03.2020 року/т.2 а.п.35-36/. Ухвалою суду від 10.03.2020 року запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у виді домашнього арешту був продовжений, проте в нічний час /т.2 а.п.92-93/.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Крім того, суд враховує, що згідно ч.7 ст.72 КК України домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

З огляду на наведене, з урахуванням вимог ч.5 та ч.7 ст.72 КК України, попереднє ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_3 з 28.05.2019 року по 29.05.2019 року та з 10.06.2019 року до 27.12.2019 року має бути зараховано обвинуваченому в строк призначеного йому покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, та перебування обвинуваченого ОСОБА_3 під цілодобовим домашнім арештом у періоди з 29.05.2019 року до 10.06.2019 року, з 27.12.2019 року до 10.03.2020 року має бути зараховано обвинуваченому в строк призначеного йому покарання з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком суду законної сили не обирати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, судові витрати відсутні.

Доля речових доказів має бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначити покарання за ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.05.2024 року, яким ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, - виконувати самостійно.

Після набрання вироком законної сили ОСОБА_3 затримати та направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» для відбування призначеного судом покарання.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 для виконання вироку.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з 28.05.2019 року по 29.05.2019 року та з 10.06.2019 року до 27.12.2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_3 перебування його під цілодобовим домашнім арештом з 29.05.2019 року до 10.06.2019 року, з 27.12.2019 року до 10.03.2020 року з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Речові докази:

- фрагмент тканини з РБК з ванної кімнати (спец.пакет № 7208161); рушник з РБК з ванної кімнати (спец.пакет № 7130777); фрагмент рушника з відра з РБК з ванної кімнати (спец.пакет № 0005795); відро з РБК з ванної кімнати (спец.пакет № 0013233); ковдру з підлоги з зальної кімнати з РБК (спец.пакет № INZ4058964); футболку з РБК з зальної кімнати; фрагмент шпалери з РБК з зальної кімнати (спец.пакет № 7208125); змиви з РБК з підлоги з зальної кімнати; змиви з РБК зі стіни з кухонної кімнати; змиви з РБК з дверей шафи з кухонної кімнати; змиви з РБК з вхідних дверей з зальної кімнати; паперовий конверт зі зразком крові ОСОБА_23 ; паперовий конверт із осадами з об`єкта № 1-4, витяжки з об`єкта № 3,4 на фрагментах марлі; паперовий конверт з нігтьовими зрізами з лівої руки ОСОБА_8 ; паперовий конверт з нігтьовими зрізами з правої руки ОСОБА_8 ; паперовий конверт з нігтьовими зрізами з лівої руки ОСОБА_3 ; паперовий конверт з нігтьовими зрізами з правої руки ОСОБА_3 ; спец пакет №0005792 з джинсовими штанами; поліетиленовий пакет з джинсовими штанами та шкарпеткою; спец пакет №4408005 з футболкою; паперовий конверт із слідами пальців рук в кількості 7 штук; два паперових конверти з мікрочастинками лівої та правої руки трупу ОСОБА_8 ; два паперових конверти зі змивами з лівої та правої руки трупу ОСОБА_8 ; паперовий конверт з марлею контроль, паперовий конверт з дактилокартою трупу ОСОБА_8 (квитанції № 154516 від 19.06.2019 року, № 154520 від 15.07.2019 року), які передані на збереження до Тернівського ВП ПВП ГУНП в Дніпропетровській області після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1