Справа № 134/1885/24
УХВАЛА

Іменем України

31 жовтня 2024 року селище Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника державної установи ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Крижопіль в режимі відеоконференції клопотанням засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Браїлів, Жмеринського району, Вінницької області, ромської національності, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, до засудження непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про застосування до нього Закону України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,

ВСТАНОВИВ:

До Крижопільського районного суду Вінницької області надійшло клопотання від ОСОБА_4 про звільнення його від покарання на підставі ст. 74 КК України та відповідно до положень ЗУ № 3886-ІХ від 18.07.2024 року.

У клопотанні ОСОБА_4 посилається на те, що відбуває покарання за вироком суду до якого приєднано вирок, яким його засуджено за вчинення крадіжки, при цьому сума спричиненої шкоди є такою, що підпадає під ознаки ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна, а тому його дії не є кримінально караними.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав своє клопотання та просив його задовільнити.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував, та зазначив, що матеріали справи, зокрема вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 15.02.2024 року містить докази того, що до засудженого ОСОБА_4 можна застосувати закон України № 3886 ІХ, який набув чинності 09.08.2024 року, так як сума викраденого майна не перевищує 1378 грн. (станом на 2016 рік два неоподаткованих мінімуму доходів громадян).

Представник державної установи «Крижопільський виправний центр (№113)» щодо заявленого клопотання засудженим ОСОБА_4 покладається на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон № 3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до п п. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 2016 рік становило 1378 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання в державній установі «Крижопільський виправний центр (№113)» відповідно до вирокуЛітинського районного суду Вінницької області від 20 червня 2017 року, за яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК до 8 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 15 лютого 2017 року та призначено остаточне покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі. Згідно ст. 72 ч. 5 КК України у строк покарання засудженому ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення з 21.02.2017 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Згідно ухвали Крижопільського районного суду від 08 лютого 2024 року засудженому ОСОБА_4 зараховано час слідування під вартою до виправного центру з 02 січня 2024 року до 25 січня 2024 року. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області 25 грудня 2023 року (справа № 127/39094/23) замінено засудженому ОСОБА_4 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі призначеного за вироком Літинського районного суду Вінницької області від 20.06.2017 року, що складає 1 рік 1 місяць 10 днів більш м`яким покаранням у вигляді обмеження волі на той же строк. Ухвала суду набрала законної сили 02.01.2024 року. Відповідно до вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 15.02.2017 року ОСОБА_4 визнано винуватим та призначено йому покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки; згідно даного вироку судом встановлено, що ОСОБА_4 11.10.2016 року здійснив крадіжку та завдав матеріальної шкоди потерпілій на суму 761 грн. 67 коп., що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 1378 грн.).

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 за вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 15.02.2017 року завдав потерпілій матеріальної шкоди на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння крадіжки майна, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність застосувати до ОСОБА_4 ч.2 ст. 74 КК України та у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнити засудженого від призначеного покарання в частині призначення покарання за ч. 2 ст. 185 КК України.

За таких обставин, клопотання засудженого ОСОБА_4 є таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання згідно вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 15 лютого 2017 року призначеного за ч. 2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на три роки, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Виключити з вироку Літинського районного суду Вінницької області від 20.06.2017 року посилання на ч. 1 ст. 71 КК України.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Літинського районного суду Вінницької області від 20.06.2017 року за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 8 (восьми) років позбавлення волі, невідбута частина якого, а саме: 1 рік 1 місяць 10 днів, відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 25 грудня 2023 року, замінена більш м`яким покаранням у виді обмеження волі на той же строк.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Крижопільський районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим у той же термін після отримання її копії.

Суддя