Провадження № 11-сс/824/6503/2024 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі -ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою заступника командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 серпня 2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 , на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання 16.07.2024 повідомлення про ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 408 КК України, разом із матеріалами службового розслідування.

Ухвалою слідчого судді залишено подано скаргу без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, заступник командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого ТУ ДБР, внести відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 408 КК України та надати витяг з ЄРДР.

Такі вимоги мотивує тим, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки, до поданої через канцелярію суду скарги, окрім повноважень представника ВЧ НОМЕР_1 було долучено доказ повідомлення про кримінальне правопорушення від 06 червня 2024 року, що вказано у додатках до скарги. В той же час, відмова в задоволенні скарги слідчим суддею обгрунтована лише тим, що до суду не надано доказів направлення заяви про кримінальне правопорушення до ТУ ДБР, що не відповідає дійсності.

Вислухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу . Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції в повному обсязі дотримано не було.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що 16 липня 2024 року уповноважена особа ВЧ НОМЕР_2 направила на адресу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, разом із актом за результатами службового розслідування. Проте, відомості про кримінальне правопорушення внесено не було.

Відмовляючи в задоволенні скарги на безідяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, слідчий суддя послався на те, що до матеріалів скарги не долучено повідомлення про кримінальне правопорушення, з якими згідно матеріалів скарги військова частина НОМЕР_1 зверталася до органу досудового розслідування, а також не долучено підтвердження щодо направлення такого повідомлення до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві.

Проте, з такими висновками слідчого судді колегія суддів не погоджується.

Так, як слідує з матеріалів провадження, скарга ВЧ А 4753 подана 18 липня 2024 року, через канцелярію Шевченківського районного суду м. Києва, разом із додатками, а саме: копією документів на повноважень та доказ подання повідомлення про кримінальне правопорушення від 17.07.2024 року.

Таким чином, до скарги на бездіяльність було долучено підтвердження щодо направлення повідомлення до ТУ ДБР, розташованого у м. Києві.

Таким чином, підстави, за яких слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні скарги, не грунтується на матеріалах провадження.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки вони спростовуються доказами, дослідженими під апеляційного розгляду, проте слідчий суддя не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Відповідно до п.2) ч.1 ст.409, ст.411 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно п.2) ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову.

При цьому апеляційний суд позбавлений можливості скасувати оскаржену ухвалу слідчого судді та постановити свою ухвалу по суті скарги ВЧ НОМЕР_1 , оскільки слідчий суддя необґрунтовано відмовив в задоволенні скарги та фактично не розглянув її, а вирішення питання щодо зобов`язання слідчого внести до ЄРДР відомості про вчинене кримінальне правопорушення відноситься до компетенції слідчого судді.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам законності, обґрунтованості та вмотивованості, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, а апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05 серпня 2024 року, якою відмовлено в задоволенні скарги командира ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_7 , на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Головуючий :

Судді :