Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1283/24
Провадження № 1-кп/553/738/2024
В И Р О К

Іменем України

21.10.2024м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

потерпілої: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Полтава кримінальне провадження №0000043 від 26.02.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Стасі, Диканського району, Полтавської області, українець, громадянин України, маючий на утриманні малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий АДРЕСА_2 , раніше судимий,

- 14.03.2024 Ленінським районним судом м. Полтави за ст. 390-1 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, з іспитовим строком 1 рік,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , належним чином ознайомлений з рішенням Ленінського районного суду м. Полтави № 533/380/24 від 19.02.2024, згідно якого ОСОБА_5 строком на шість місяці заборонено: перебувати в місці проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 ; заборони наближатися ближче ніж на 50 м. до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_4 з метою контактування з нею, а саме зареєстрованого місця проживання АДРЕСА_4 , місця роботи: АДРЕСА_5 ; заборони особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_4 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь який спосіб спілкуватися з нею; заборони вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_4 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб, перебуваючи в невстановленому місці, нехтуючи обов`язковим приписом та обмеженням суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 25 лютого 2024 року в період часу з о 10:52 год. до 22:56 год. 63 повідомлення у застосунку Viber на номер телефону НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , чим порушив тимчасові обмеження його прав в частині заборони вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_4 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб.

Окрім цього, 25.02.2024 року близько 16:08 год. ОСОБА_5 , будучи особою, що притягується до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного злочину, маючи умисел на невиконання обмежувального припису, усвідомлюючи, що згідно вище вказаного рішення суду йому заборонено наближатись на відстань не менше 50 метрів до місця проживання потерпілої ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , підійшов до вказаної вище квартири та стукав у двері квартири, намагався контактувати з нею, тим самим порушив вимоги обмежувального припису, яким передбачені тимчасові обмеження його прав в частині заборони перебувати в місці проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_3 .

26.02.2024 року близько 08:25 год. ОСОБА_5 , маючи умисел на невиконання обмежувального припису, усвідомлюючи, що згідно вище вказаного рішення суду йому заборонено наближатись на відстань не менше 50 метрів до місця проживання потерпілої ОСОБА_4 , яка працює за адресою: АДРЕСА_6 , підійшов до вказаної адреси та намагався контактувати з потерпілою, тим самим порушив вимоги обмежувального припису, яким передбачені тимчасові обмеження його прав в частині заборони перебувати за адресою місця роботи ОСОБА_4 , а саме АДРЕСА_6 .

Також, 28.02.2024 року ОСОБА_5 , переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по виконанню рішення суду, всупереч вимогам ч. 4 ст. 350 - 6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, діючи з прямим умислом, з мотивів умисного невиконання обмежувального припису, близько 08:02 год. ОСОБА_5 , маючи умисел на невиконання обмежувального припису, усвідомлюючи, що згідно вище вказаного рішення суду йому заборонено наближатись ближче ніж на 50 м до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , з метою контактування з нею, підійшов до вказаної вище квартири, стукав у двері квартири, намагався контактувати з нею, тим самим порушив вимоги обмежувального припису, чим порушив тимчасові обмеження його прав в частині заборони перебувати в місці проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_3 .

Крім цього, 01.03.2024 року близько 17:45 год. ОСОБА_5 , маючи умисел на невиконання обмежувального припису, усвідомлюючи, що згідно вище вказаного рішення суду йому заборонено наближатись на відстань не менше 50 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування потерпілої ОСОБА_4 , яка перебувала за адресою: АДРЕСА_7 , підійшов до місця перебування потерпілої та намагався контактувати з нею, тим самим порушив вимоги обмежувального припису, чим порушив тимчасові обмеження його прав в частині заборони наближатися ближче ніж на 50 м до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_4 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, ствердивши факт вчиненого ним кримінального правопорушення, в час, спосіб та при обставинах, на які вказує досудове слідство, підтвердивши характер та механізм своїх дій. В своїх діях кається. Докази його вини, здобуті на досудовому слідстві, визнає повністю і не оспорює.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 , свою винність у вчиненому діянні визнав повністю і суду дав показання, що вчинив злочин саме при викладених обставинах, суд, при визначенні порядку дослідження доказів, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні, обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням характеризуючих матеріалів на обвинуваченого, які є в матеріалах кримінального провадження, роз`яснивши при цьому положення ч.3 ст.349 КПК України, згідно яких сторони у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорюються в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_5 фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що обвинувачений винний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України, тобто в умисному невиконанні обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів і те, що згідно ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України, не встановлено.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, що він, вину визнав повністю, думку потерпілої, а також конкретні обставини справи, в зв`язку з чим приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначаючи покарання у виді обмеження волі, вважає за можливе звільнити від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків передбачених ст.76 КК України, а також з метою необхідності зміни поведінки обвинуваченого у майбутньому та формування у нього неагресивної моделі поведінки у стосунках, суд вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого на строк три місяці обмежувальні заходи передбачені ст.91-1 КК України.

Також при призначенні покарання слід врахувати вирок Ленінського районного суду м.Полтава від 14.03.2024.

Цивільний позов відсутній. Процесуальні витрати відсутні. Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України, та призначити йому покарання за ст.390-1 КК України у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, з врахуванням вироку Ленінського районного суду м. Полтави від 14.03.2024, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 , покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 , від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ст.91-1 КК України застосувати до ОСОБА_5 , обмежувальні заходи у виді покладення на нього обов`язків строком на 3 (три) місяці:

-заборонити наближатися на відстань ближче ніж 50 метрів до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

-заборонити листування, телефонні переговори з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб.

Контроль за поведінкою покласти на орган пробації за місцем його проживання.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Речові докази:

-диски з відеозаписами - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1