У Х В А Л А

02 грудня 2024 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0003241, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.10.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України стосовно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Капустенці Володарського району Київської області, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, одруженого, утриманців не має, працюючого на посаді бетоняра в ТОВ Шинник+», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

про продовження строку тримання під домашнім арештом,

сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , підозрюваний ОСОБА_4 , захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під домашнім арештом підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК УкраїниОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0003241, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.10.2024 у межах строку досудового розслідування, тобто до 06.01.2025.

Клопотання обгрунтовує тим, що встановлені слідчим суддею Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ризики, передбачені пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час не відпали та продовжують існувати в тому самому об`ємі, як і були при застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, тому є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 без продовження строку тримання під домашнім арештом буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як домашній арешт не може запобігти ризикам, існування яких обґрунтовано у кримінальному провадженні.

Позиції сторін.

У судовому засіданні прокурор Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив змінити йому цілодобовий домашній арешт на нічний для того, щоб він міг ходити на роботу, оскільки дружина є опікуном малолітньої дитини, а пенсій не вистачає на її утримання.

Захисник ОСОБА_5 не заперечував проти продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту, але просив змінити обов`язок заборонити залишати житло цілодобово на обов`язок заборонити залишати житло у нічний час з 21:00 год до 06:00 год наступного дня. Мотивує тим, що підозрюваний на момент затримання і на даний час є офіційно працевлаштований та отримує пенсію. Також відомо що дружина підозрюваного є опікуном малолітньої дитини, і лише тільки їх двох пенсій не вистачає на утримання трьох осіб.

Мотиви слідчого судді.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Виходячи з вимог статей 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Так, ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання певним ризикам.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 3-5 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Метою і підставою продовження застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003241, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.10.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 14:30 год, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_4 перебували за місцем спільного проживання а саме у приміщенні кухні будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаний час та у зазначеному місці між ними стався конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 виник умисел на позбавлення життя ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді настання смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_4 перебуваючи у за адресою: АДРЕСА_1 , взявши у праву руку ніж, наніс ним один удар в область грудної клітини ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани грудної клітини зліва з ушкодженням серця та аорти, що призвело до крововтрати, від якої ОСОБА_6 помер на місці

Працівниками поліції 06.10.2024 ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115 КК України.

Слідчим за погодженням з прокурором 07.10.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та вручено письмове повідомлення про підозру.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 06.10.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: два ножі, змиви РБК, фрагмент тканини з РБК, мобільний телефон марки Айфон ІМЕІ: НОМЕР_1 , мобільний телефон марки Хуавей; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту лікаря медицини невідкладних станів ОСОБА_8 ; протоколом допиту ОСОБА_9 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ; повідомленням про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України; протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 , в ході якого останній повідомив та продемонстрував механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 ; протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України; висновком експерта №539, відповідно до якого смерть ОСОБА_6 настала від проникаючого колото-різаного поранення грудей зліва з ушкодженням серця аорти з крововтратою; висновком експерта №954-539, відповідно до якого тілесні ушкодження, що виявлені у ОСОБА_6 під час проведення судово-медичної експертизою не могли виникнути при обставинах, вказаних ОСОБА_4 під час проведення слідчого експерименту за участю останнього.

Наявність фактів та інформації, на які посилаються органи досудового розслідування та які містяться в матеріалах справи, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_4 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінують.

Щодо наявності підстав вважати, що ризик встановлений слідчим суддею при обранні запобіжного заходу не зменшився.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків у кримінальному провадженні слідчий суддя вважає переконливими та погоджується із доводами прокурора про продовження існування ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років. Зазначена обставина свідчить про усвідомлення ОСОБА_4 можливості призначення покарання у вигляді тривалого позбавлення волі, а тому з метою уникнення вказаних несприятливих для себе наслідків підозрюваний буде намагатися уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, а також здійснювати дії, направлені на переховування від органів досудового розслідування та суду, що унеможливить виконання завдань кримінального провадження, які визначені у ст. 2 КПК України.

Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавленні волі вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_4 до втечі.

Перебуваючи не під домашнім арештом ОСОБА_4 , знаючи особисті дані та місце проживання потерпілої та свідка, які вказують на причетність його до вчинення кримінального правопорушення, а відтак саме від них залежить благополуччя підозрюваного, може чинити будь-який вплив на цих осіб з метою дати неправдиві свідчення, які будуть на його користь. Бажання уникнути кримінальної відповідальності спонукатиме ОСОБА_4 незаконно впливати на свідків, зокрема умовлянням, підкупом, переконання, примушуванням з застосуванням фізичної сили або погроз, з метою викривлення фактичних обставин справи та створенням видимості його непричетності до скоєного злочину.

Наведені вище обставини, свідчать що застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як домашній арешт із забороною залишати житло цілодобово не може запобігти ризикам, існування яких обґрунтовано у кримінальному провадженні.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 особу підозрюваного, зокрема його вік, стан здоров`я, соціальні зв`язки (має місце реєстрації та проживання, одружений, утриманців не має, працевлаштований), відсутність судимостей, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про необхідність продовжити раніше обраний запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, для забезпечення його належної процесуальної поведінки та забезпечення запобігання ризикам, передбаченим пп.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо неможливості закінчити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.10.2024 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 04.12.2024.

Ухвалою слідчого судді від 11.11.2024 запобіжний захід у виді тримання під вартою змінено на домашній арешт із забороною залишати житло цілодобово.

Постановою керівника Білоцерківської окружної прокуратури від 28.11.2024 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 06.01.2025.

Прокурором доведено, що завершити досудове розслідування у строк 2 місяці не видається за можливе, оскільки необхідно виконати слідчі (процесуальні) дії, проведення та завершення яких потребує додаткового часу, а саме: необхідно завершити виконання та отримати висновок призначеної психіатричної експертизи; необхідно додатково допитати підозрюваного з урахуванням отриманої після експертного дослідження інформації та провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, у яких виникне необхідність. Раніше отримати висновок зазначеної експертизи не видалось за можливе у зв`язку з тим, що призначені експертизи у вказаному кримінальному провадженні є складною судовою експертизою із тривалими термінами їх виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

З урахуванням усіх встановлених обставин, обсягу та складності матеріалів кримінального провадження, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, забезпечення виконання цілей кримінального провадження та дотримання прав особи підозрюваного, слідчий суддя погоджується із позицією сторони обвинувачення про те, що слід продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово, в межах строку досудового розслідування тобто до 06.01.2025.

Отже, під час розгляду клопотання прокурором доведено, а слідчим суддею встановлено: 1)наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України; 2) наявність підстав вважати, що ризики встановлені слідчим суддею при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати; 3) недостатність застосувати більш м`який запобіжний захід для запобігання встановленим ризикам; 4) наявність обставин, які перешкоджають закінченню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали, тому слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, тобто одночасно буде забезпечено виконання цілей кримінального провадження та дотримано права особи підозрюваного.

Враховуючи вказані обставини та той факт, що необхідність у раніше обраному підозрюваному ОСОБА_4 запобіжному заході не відпала, строк тримання підозрюваного під домашнім арештом необхідно продовжити в межах строку досудового розслідування.

Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час слідчим суддею не встановлено. Наведені обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником підстави, слідчий суддя визнає недостатніми для зміни режиму відбування домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 199, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0003241, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.10.2024 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під домашнім арештом стосовно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який полягає у забороні цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 06.01.2025 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за першою вимогою до органу досудового розслідування, слідчого судді або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися із місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово без дозволу слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу покласти на органи внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Строк дії ухвали до 06.01.2025 та вона підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_10