№522/3428/24, 1-кп/522/1881/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2024 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши обвинувальний акт, який надійшов із Приморської окружної прокуратури м. Одеси, який зареєстрований у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000112 від 08.02.2024року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Костянтинівки, Мелітопольського району, Запорізької області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, із середньо-спеціальною освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тa проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

- 06.07.2023 року Київським районним судом м. Одеси за ч.1, ч.2 ст.190 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання на строк на 1 рік,

- 23.06.2023 року Київським районним судом м. Одеси за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання на строк на 1 рік,

- обвинуваченого за ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 , суд

ВСТАНОВИВ:

07.02.2024 року приблизно о 17 годині ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26.07.2023 року №451/2023 частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 року N? 2119-1Х, Указом від 18.04.2022 року N? 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 року N? 2212-ІХ, Указом від 17.05.2022 року N? 341/2022, затвердженим Законом У країни від 22.05.2022 року N? 2263-IX, та Указом від 12.08.2022 року N? 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 року N? 2500-IX), Указом Президента України N?757 від 07.11.2022 року, затвердженим Законом України від 16.11.2022 року N? 2738-1X, Указом Президента України N?58/2023 від 06.02.2023 року, затвердженим Законом України від 07.02.2023 року N? 8419-ІХ, Указом Президента України N? 254/2023 від 01.05.2023 року затвердженим Законом України N?3057-IX від 02.05.2023 року, Указом Президента України N? 451/2023 від 26.07.2023 року, затвердженим Законом України N? 3275-1Х від 27.07.2023 року, Указом Президента України N? 734/2023 від 06.11.2023 року, затвердженим Законом України N? 3429-1X від 08.11.2023 року, яким строк воєнного положення продовжено до 14.02.2024 року, та відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» N? 2117-IX від 03.03.2022 року, перебував у приміщенні ломбарду «Скарбничка», за адресою: АДРЕСА_3 , в якому на той момент також перебував ОСОБА_8 , який через неуважність, залишив свій мобільний телефон на столику, біля віконця обслуговування клієнтів ломбарду.

Далі ОСОБА_3 підійшов до вище указаного столику, та сів за нього, почавши спілкування з працівником ломбарду, в цей момент він побачив на столику мобільний телефон торгової марки "Huawei" в корпусі чорного кольору, з sim-картками мобільних операторів ПрАТ "Київстар" з номером НОМЕР_1 та ПрАТ "ВФ Україна" з номером НОМЕР_2 , IMEI НОМЕР_3 , що належить на підставі права приватної власності ОСОБА_8 , та в цей час у нього виник злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном з корисливих мотивів. ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, розуміючи, що власник телефона відійшов, забувши його на столику, біля віконця обслуговування ломбарду, і не може помітити момент крадіжки, а також розуміючи, що його дії будуть непомітними для працівника ломбарду, візуально оглянувши даний мобільний телефон, визначив його предметом свого злочинного посягання.

Діючи з указаною метою з корисливих мотивів, переслідуючи ціль незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 переконався, що за ним ніхто не спостерігає та його дії несуть таємний характер, попередньо накривши вище указаний мобільний телефон особистими речами, з метою приховання своїх незаконних дій, взяв його до рук, та вийшов, з приміщення вище указаного ломбарду, в подальшому розпорядившись майном на власний розсуд, завдавши матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_8 на суму 2000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, вчиненій в умовах воєнного стану.

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло письмове клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_7 , та обвинуваченого ОСОБА_3 від 21.11.2024 року, у якому вони просили:

-звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

-кримінальне провадження N?0000112 від 08.02.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України закрити,

-вирішити питання щодо скерування матеріалів стосовно ОСОБА_3 до відповідного відділення поліції в Одеській області для подальшого прийняття рішення щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.51 КУпАП, із підстав зазначених письмово.

У судовому провадженні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_7 клопотання від 21.11.2024 року підтримала, із підстав зазначених нею письмово.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримав указане клопотання від 21.11.2024 року, та просив задовольнити клопотання, погодившись із закриттям цього кримінального провадження із цих підстав .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав вище указане клопотання захисника ОСОБА_7 , та обвинуваченого ОСОБА_3 , та просив задовольнити вище зазначене клопотання.

До судового засідання потерпілий ОСОБА_8 не з`явився, був повідомлений належним чином про необхідність явки до суду, письмово просив проводити судовий розгляд указаного кримінального провадження без його присутності.

Суд, розглянувши указаний обвинувальний акт, вислухавши думку учасників судового провадження, приходить до наступного.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1 ст.5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч.3 ст.479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини 1 статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Відповідно до вимог п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

09.08.2024 року набув чинності Закон України від 18.07.2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст.51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно до постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 7 жовтня 2024 року (справа №278/1566/21, провадження № 51-2555кмо24) зазначено, що «Таким чином, Об`єднана палата робить висновок, що зміна до ст. 51 КУпАП, яка стосується збільшення розміру коефіцієнта НМ для кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує 2 НМ. У той же час Суд наголошує, що визначення суми, яка дорівнює 2 НМ, здійснюється виходячи з розміру НМ, що діяв на час вчинення відповідного діяння».

Кримінальна відповідальність за ст.185 КК України у 2024 році настає у разі вчинення крадіжки на суму 3028 грн.

Так як ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні 7.02.2024 рокукрадіжки на суму 2000 грн. його діяння не є кримінально караним, відповідно до ст.185 КК України, а містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП.

Пунктом 4-1 ч.1 ст.284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Враховуючи, що відповідно до положень Закону України №3886-ІХ законодавець змінив розміри шкоди для визначення діянь, при вчиненні яких настає кримінальна відповідальність за вчинення крадіжки чужого майна, суд вважає, що у даному випадку наявні правові підстави для закриття кримінального провадження за п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, тому суд приходить до висновку, що клопотання захисника, та обвинуваченого підлягають задоволенню.

У зв`язку із відсутністю клопотань учасників судового провадження міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вище указаному кримінальному провадженніне обирати

Питання про долю речових доказів суд вирішує, відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.27, 100, п.4-1 ч.1 ст.284, 331, 372, 392, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження за №0000112 від 08.02.2024року за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України - задовольнити.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000112 від 08.02.2024року (справу №522/3428/24, 1-кп/522/1881/24) за обвинуваченням ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України - закрити, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Скерувати копії матеріалів кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 для подальшого прийняття рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.51 КУпАП до начальника відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області.

Міру запобіжного заходу у вище зазначеному кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази: відеозаписи із ломбарду «Скарбничка» за адресою: АДРЕСА_3 зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Речові докази: дві сім-картки, та micro-sd картки вважати повернутими потерпілому ОСОБА_8 за належністю.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом 7 днів у Одеський апеляційний суд.

Суддя ОСОБА_1

21.11.2024