Справа № 367/5257//24
Провадження № 1-кп/369/2020/24
В И Р О К

іменем України

20.11.24 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0005099 від 17.08.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Носівка Чернігівської області, громадянина України, який має середню освіту, одружений, пенсіонер, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 299 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Встановлено, що 16 серпня 2017 року приблизно о 19 год. 45 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи поруч з автобусною зупинкою, що розташована біля домоволодіння АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на жорстоке поводження з тваринами, нехтуючи існуючими правилами і нормами поведінки в суспільстві, відношенням до тварин, в порушення ч. 5 ст. 23 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», яким заборонено бити, вбивати, отруювати чи калічити безпритульних тварин, у присутності малолітніх дітей, тримаючи в руках предмет, зовні схожий на мисливську рушницю, з метою заподіяння травм та знущання над безпритульною безпородною собакою, яка відноситься до хребетних тварин, умисно здійснив прицільний постріл в область тулуба останньої, завдавши собаці сильного фізичного болю та страждань. У подальшому, у результаті протиправних дій ОСОБА_5 від отриманих ушкоджень наступила смерть собаки.

У судовому засіданні прокурор, обвинувачений та захисник просили затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31.05.2024 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором.

Суд, вислухавши сторони кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні умисного кримінального правопорушення повністю доведена, його дії судом кваліфікуються за ч. 2 ст. 299 КК України, як жорстоке поводження з тваринами. що відносяться до хребетних, що вчинене умисно та призвело до загибелі тварини, у присутності малолітнього.

Вислухавши думку сторін, вивчивши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ст. 474 КПК України, матеріали кримінального провадження, суд врахуває, що ОСОБА_5 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, пенсіонер, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, у лікаря-нарколога перебуває на обліку з 2014 року з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади у зв`язку з вживанням алкоголю».

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що кримінальне правопорушення за ч.2 ст.299 КК України, згідно з ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який на обліку у лікаря-нарколога перебуває на обліку з 2014 року з діагнозом «Психічні та поведінкові розлади у зв`язку з вживанням алкоголю», за місцем проживання характеризується посередньо, пенсіонер, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи необхідне та достатнє покарання для виправлення обвинуваченим ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст. 299 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті.

Враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого, його щире каяття, суд приходить до переконання про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства, тобто без реального відбування покарання і на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід не застосовувався.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 368; 369; 374; 475; 314 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 травня 2024 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 299 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору; інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді; копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1