№ провадження 1-в/646/503/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироків відносно нього у відповідність до вимог Кримінального кодексу України та змін, внесених Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,-

В С Т А Н О В И В:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла заява засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироків суду відносно нього у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», а саме вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 22.08.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України, вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 30.05.2023 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України та вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 17.12.2020 за ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України.

В обґрунтування заяви засуджений зазначає, що 09 серпня 2024 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, яким внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Прокурор вважав за можливе частково задовольнити заяву засудженого у рамках Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Засуджений ОСОБА_3 просив розглянути заяву за його відсутності, підтримав її та просив задовольнити.

Представник ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглянути заяву засудженого за її відсутності.

З`ясувавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали заяви та додані до неї матеріали, суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та дрібним вважається викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Щодо зворотної дії змін до статей 185, 190, 191 КК внаслідок набрання чинності Законом № 3886-IX Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 07.10.2024 року по справі № 278/1566/21 зазначила наступне: «Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння».

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги на 2019 рік з 01 січня 2019 року по 01 грудня 2019 року складав 960,50 грн. Тобто, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 960,50 грн х 2 = 1921 грн.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги на 2022 рік з 01 січня 2022 року по 01 грудня 2022 року складав 1240,50 грн. Тобто, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1240,5 х 2 =2481 грн.

Згідно з вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2023 року, ОСОБА_3 було засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України засуджено до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного поглинення призначеного покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 30 травня 2023 року остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі. ОСОБА_3 засуджений за вчинення 30.06.2022 крадіжки майна вартістю 5400,00 грн.

Відповідно до вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 30 травня 2023 року, ОСОБА_3 було засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2020 року остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі. ОСОБА_3 засуджений за вчинення 15.12.2022 закінченого замаху на крадіжку майна вартістю 508,00 грн.

Також, вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2020 року, ОСОБА_3 було засуджено за ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. ОСОБА_3 , зокрема, засуджений за вчинення 10.04.2019 грабежу майна вартістю 1662,57 грн та 27.04.2019 за вчинення крадіжки майна вартістю 2500,00 грн.

Отже, вартість викраденого майна на час вчинення діянь за епізодом 15.12.2022 за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 30 травня 2023 року на суму 508,00 грн та за епізодом 10.04.2019 за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2020 року на суму 1662,57 грн не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому до цих діянь має застосовуватися положення ст. 5 КК України.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Натомість, вартість викраденого майна за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 22 серпня 2023 року на суму 5400,00 грн та вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2020 року за епізодом 27.04.2019 на суму 2500,00 грн перевищує 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на дати їх вчинення.

Таким чином, заява засудженого ОСОБА_3 про приведення вироків суду відносно нього у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 537,539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироків відносно нього у відповідність до вимог Кримінального кодексу України та змін, внесених Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» - задовольнити частково.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 30 травня 2023 року за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України зі спричиненням матеріальної шкоди потерпілому у сумі 508,00 грн та вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2020 року за ч. 1 ст. 186 КК України за епізодом грабежу 10.04.2019 зі спричиненням матеріальної шкоди у сумі 1662,57 грн. у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_3 таким, що засуджений за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 22.08.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_3 таким, що засуджений за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 17.12.2020 за ч. 1 ст.296, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з встановленням іспитового строку на 2 (два) роки.

В задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її проголошення до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1