Справа № 629/3206/24
Номер провадження 1-в/629/125/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року м.Лозова

Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді- ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника органу пробації- ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Лозівського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.1 Вигорне Тимського району Курської області РФ, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, мешкаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник Лозівського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області звернулась до суду з поданням про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону. В обґрунтування подання зазначено, що вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05.06.2024 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Вирок набрав законної сили 08.07.2024 року. 09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року. У зв`язку з вище вказаним, на підставі п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, ст. 4,5 КК України, ст. 58 Конституції України, орган пробації просить вирішити питання про приведення вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05.06.2024 року у відповідність до вимог закону.

В судовому засіданні представник філії ДУ «Центр пробації» подання підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в ньому.

Прокурор та засуджений ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення подання.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05.06.2024 року у справі № 629/3206/24 ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України за вчинення крадіжки на суму 812,50 грн. (яку він вчинив 04.02.2024 року) до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до вказаного вироку суду дії ОСОБА_5 суд кваліфікував за ч. 4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX (далі - Законом № 3886-IX), який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 п. 169.1статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно з п.п.169.1.1.п.169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, відповідно до статті 51 КУпАП (в редакції закону станом на 09 серпня 2024 року), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення, тобто станом на 2024 рік, не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 3028,00 грн.

Згідно із ч. 1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до висновків, викладених упостанові ОП ККС ВС від 7 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21, Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886 IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та підпункту 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886 IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ч. 2 ст. 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_5 згідно вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05.06.2024 завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення крадіжи майна, тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог вказаного Закону не є кримінально-караними на теперішній час, суд доходить висновку про необхідність приведення вироку у відповідність до вимог цього Закону, звільнивши засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст.74 КК України.

Керуючись ст.539,369-372 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Подання - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 05.06.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1