Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1697/24
Провадження № 1-кп/376/249/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2024 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4

особи відносно якої передбачається

застосування примусових заходів

медичного характеру ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

законного представника ОСОБА_7

розглянувши у закритому судовому засіданні, в залі суду м. Сквири Київської області, кримінальне провадження №0000141 від 08.05.2024 за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Рогізна Білоцерківського району Київської області, громадянки України, маючої загальну середню освіту, неодруженої, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

у скоєнні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 в кінці лютого 2024 року близько 05.00год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , через відчинені двері проникла до господарського приміщення, розташованого на території вказаного домоволодіння, звідки таємно, в умовах воєнного стану викрала бензиновий тример марки «Gartech» моделі GT 4200, вартістю 1556,10грн., що належав ОСОБА_8 , чим спричинила матеріальну шкоду потерпілій на вказану суму.

Під час судового засідання адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність вчиненого ОСОБА_5 діяння.

Особа, відносно якого розглядається клопотання, ОСОБА_5 та її законний представник ОСОБА_7 підтримали клопотання захисника.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення клопотання та закриття кримінального провадження.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, надіслала суду письмову заяву в якій просила підготовче судове засідання та судовий розгляд здійснювати у її відсутності.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п.1-2 частини другої ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, з підстави передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений не заперечує проти закриття за цією підставою.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Судом встановлено, що на час вчинення інкримінованого ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння, стаття 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» передбачала настання адміністративної відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати (ч.1 ст.51) та повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню (ч.2 ст.51). При цьому, викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Таким чином, у 2024 році кримінальна відповідальність наставала за таємне викрадення чужого майна на суму, яка перевищувала 302,8 грн.

Разом з тим, станом на даний час стаття 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» діє в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024,тапередбачає настання адміністративної відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч.1 ст.51) та дію, передбачену частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак, на даний час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна у 2024 році настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 3028 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Окрім цього, відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За таких обставин, оскільки Законом України від 18.07.2024 № 3886-IX пом`якшена кримінальна відповідальність через підвищення розміру вартості майна - предмета кримінального правопорушення до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання чинності таким законом.

Таким чином, внесені Законом України від 18.07.2024 № 3886-IX зміни до ст. 51 КУпАП призвели до декриміналізації діяння щодо викрадення майна, вартість якого станом на час його викрадення шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати становить менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у зв`язку з чим дія вказаного Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння кримінальним правопорушенням меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Так, у зв`язку з декриміналізацією, кримінальна відповідальність передбачена за таємне викрадення у 2024 році чужого майна на суму, яка перевищує 3028 грн.

Стаття 1 Кримінального кодексу України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням. Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Статтею 93 Кримінального кодексу України передбачено, що примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь (ст. 92 КК України).

З огляду на наведене вище, до ОСОБА_5 не можуть застосовуватись примусові заходи медичного характеру, у зв`язку із декриміналізацією суспільно небезпечного діяння, яке їй інкримінується та при вирішенні вказаного питання, суд вважає за необхідне застосувати аналогію процесуального закону.

Згідно поданого до суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_5 інкримінується викрадення майна на суму 1556,10 грн, що станом на дату вчинення інкримінованого діяння становить менше 3028 грн, внаслідок чого вчинене нею діяння на даний час не належить до кримінального правопорушення і тому не передбачає настання кримінальної відповідальності, що в свою чергу тягне неможливість застосувати до останньої примусові заходи медичного характеру.

Таким чином, оскільки під час здійснення судового провадження щодо розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, законний представник та особа, стосовно якої розглядається клопотання, згодні на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, тому вказане є підставою для закриття кримінального провадження на цій підставі.

Процесуальні витрати слід віднести на рахунок держави..

Питання про долю речового доказу слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 284, 369-372, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000141 від 08.05.2024, відносно ОСОБА_5 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, закрити на підставі пункту 4-1 частини першої статті 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Судові витрати понесені на залучення експерта на суму 1135грн. віднести на рахунок держави.

Речові докази:

- бензиновий тример марки «Gartech» моделі GT 4200- вважати повернутими власнику;

На ухвалу протягом семи днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1