Справа № 299/4577/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/581/24, за апеляційною скаргою прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22 липня 2024 року клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 - задоволено частково.

Обрано відносно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, не працюючої, із середньою освітою, раніше судимої запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час за адресою: АДРЕСА_1 , на строк 60 днів, починаючи із 22.07.2024 року по 20.09.2024 року (включно).

Покладено на ОСОБА_7 певні обов`язки.

Задовольняючи частково клопотання слідчого та обираючи відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та покарання, яке загрожує їй у разі доведення її вини, а також наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий та прокурор. Разом із тим, слідчий суддя дійшов висновку, що сторона захисту в судовому засіданні переконала слідчого суддю у тому, що запобіжний захід у виді домашнього арешту є достатнім для запобігання ризикам, передбачених ст.177 КПК України, відтак слідчий суддя прийшов до висновку, що на момент розгляду клопотання відсутні визначені кримінальним процесуальним законом підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_7 , тому вирішив застосувати більш м`який запобіжний захід - домашній арешт, з покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, оскільки судом не в повній мірі враховано доводи сторони обвинувачення щодо необхідності застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявні ризики та характеризуючи відомості щодо підозрюваної особи, тобто ухвала є немотивованою і не містить посилань щодо обґрунтування висновків суду. Звертає увагу на те, що стороною захисту та підозрюваною не представлені обставини, а також не знайшли свого відображення в ухвалі слідчого судді, що домашній арешт є достатнім для запобігання встановлених ризиків. Тому прокурор вважає, що враховуючи тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , дані про особу підозрюваної, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам, просить суд, оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 на строк 60 днів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження відповідно до вимог ст.404 КПК України, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Судове провадження розглядається за відсутності учасників судового провадження, неявка яких з урахуванням положень ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає його розгляду.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів бере до уваги приписи таких нормативно правових актів.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст. 178 КПК України.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що наведені вимоги законодавства при розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_7 слідчим суддею дотримані.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, вручено 17 липня 2024 року.

Також під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження за ч. 3 ст. 332 КК України, відомості про яке 01 липня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 50000393.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя правильно зробив висновки про те, що прокурор при розгляді справи не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, а також, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваної можуть служити виключними підставами для його ув`язнення, є обґрунтованими.

Крім того, з ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому їй повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо неї обмежувального заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Також, у матеріалах клопотання відсутні будь-які об`єктивні дані про те, що підозрювана може ухилятись від слідства та суду або не виконувати процесуальні дії і таких даних не надано стороною обвинувачення, як у суді першої, так і апеляційної інстанції, а тому за вказаних обставин слідчий суддя місцевого суду дійшов правильного висновку про те, що належну поведінку підозрюваної може забезпечити інший більш м`який запобіжний захід, тобто не пов`язаний із взяттям підозрюваної ОСОБА_7 під варту, зокрема домашній арешт в нічний час без застосування засобів контролю, поклавши на неї відповідні обов`язки:

Колегія суддів вважає, що з урахуванням обставини кримінального провадження та даних про особу ОСОБА_7 , слідчий суддя дійшов вірного висновку про можливість застосування до останньої більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту в нічний час. Такий запобіжний захід зможе забезпечити дотримання підозрюваною ОСОБА_7 , покладених на неї процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя поклав на підозрювану ОСОБА_7 , й певні обов`язки, які повинні забезпечити виконання нею процесуальних дій, зокрема: не залишати своє місце проживання, а саме: АДРЕСА_1 з 22:00 год. по 07:00 год. наступного дня; прибувати до суду на кожну вимогу; не відлучатися за межі Берегівського району без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну місця свого місця проживання; утримуватись від спілкування із свідками по даному кримінальному провадженню.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, при розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий та прокурор не довели того, що застосований до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, не забезпечить виконання підозрюваною покладених на нього процесуальних обов`язків.

У Резолюції Комітету міністрів Ради Європи №11 від 09.04.1965 року «Взяття під варту» і Рекомендації R 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зазначено, що взяття під варту не повинно бути запобіжним заходом, що застосовується в обов`язковому порядку, судовий орган повинен приймати рішення з урахуванням фактів та усіх обставин справи.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі про те, що підозрювана вчинила тяжкий злочин, за який загрожує йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 9 років, а тому мають місце достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, колегія суддів вважає такими, що не є обов`язковою підставою для застосування щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрювана після обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та до цього часу виконує покладені на неї обов`язки.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обранні запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_7 , яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі, у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст. 178 КПК України.

Доводи прокурора стосовно незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

Таким чином, висновок слідчого судді про те, що докази та обставини, зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні не дають підстав застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 винятковий запобіжний захід - тримання під вартою, ґрунтуються на матеріалах справи. Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст. 176-178,183,193,194 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного.

Порушень правових позицій Європейського суду з прав людини чи істотних процесуальних порушень у цьому провадженні не виявлено.

Інші посилання прокурора в апеляційній скарзі також не спростовують висновків слідчого судді про доцільність визначення запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який є пропорційним тяжкості інкримінованого діяння та достатнім для досягнення завдань досудового розслідування.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має, у зв`язку із чим, беручи до уваги положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22 липня 2024 року, якою застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце постійного проживання в нічний час, з покладанням на неї відповідних обов`язків, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді