Справа №701/837/24
Провадження №1-кп/701/181/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2024 року Маньківський районний суду Черкаської області в складі суддя ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Попівка, Маньківського району, Черкаської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , та проживаючого АДРЕСА_2 , громадянин України, українець, освіта середня спеціальна, раніше судимого 13.11.2023р. Маньківським районним судом за ст. 126-1 КК України до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт,у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Вироком Маньківського районного суду Черкаської області від 13.11.2023р., ОСОБА_2 , засуджений за ст. 126-1 КК України до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 14.12.2023р.

В подальшому, на виконання вироку Маньківського районного суду Черкаської області, ОСОБА_2 , взятий на облік в Уманському районному секторі № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області де його під підпис ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт за ч. 2 ст. 389 КК України та отримав направлення до Маньківської селищної ради Уманського району Черкаської області та зобов`язався приступити до відбування покарання починаючи з 17.06.2024р.

Після чого, згідно розпорядження селищного голови Маньківської селищної ради Уманського району ОСОБА_3 , від 14.06.2024р. № 48-од, ОСОБА_2 будучи залученим до громадських робіт на території Попівського старостинського округу, ознайомлений з правилами техніки безпеки та виробничої санітарії при виконанні громадських робіт, відповідно до ст. 37 КВК України, будучи зобов`язаним додержуватися встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для нього об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, діючи умисно, з метою ухилення від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт, без поважних причин, у період часу з 17 червня 2024 року по 28 червня 2024 року згідно табелю виходу на роботу засудженого до виконання громадських робіт не приступив, тим самим, умисно ухилився від відбування призначеного йому судом покарання у виді громадських робіт.

Згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_2 , яка була підписана в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, тобто у тому, що він вироком Маньківського районного суду Черкаської області від 13.11.2023р., засуджений за ст. 126-1 КК України до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 14.12.2023р. В подальшому, на виконання вироку Маньківського районного суду Черкаської області, ОСОБА_2 , взятий на облік в Уманському районному секторі №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області де його під підпис ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання та попереджено про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт за ч. 2 ст. 389 КК України та отримав направлення до Маньківської селищної ради Уманського району Черкаської області та зобов`язався приступити до відбування покарання починаючи з 17.06.2024р. Після чого, згідно розпорядження селищного голови Маньківської селищної ради Уманського району ОСОБА_3 , від 14.06.2024 № 48-од, ОСОБА_2 будучи залученим до громадських робіт на території Попівського старостинського округу, ознайомлений з правилами техніки безпеки та виробничої санітарії при виконанні громадських робіт, відповідно до ст. 37 КВК України, будучи зобов`язаним додержуватися встановлених відповідно до закону порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначених для нього об`єктах і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, діючи умисно, з метою ухилення від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт, без поважних причин, у період часу з 17 червня 2024 року по 28 червня 2024 року згідно табелю виходу на роботу засудженого до виконання громадських робіт не приступив, тим самим, умисно ухилився від відбування призначеного йому судом покарання у виді громадських робіт, висловив згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, був ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 , правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, факт скоєння ОСОБА_5 , кримінального проступку підтверджується матеріалами справи, тому засуджує його за ч. 2 ст. 389 КК України.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК Україні особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Так, при обранні ОСОБА_5 , виду та міри покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України виходить із загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення; відомості про особу винної, яка раніше судима, офіційно не працевлаштована, має місце реєстрації та місце проживання, де характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває; обставину, яка пом`якшує покарання, щире каяття у вчиненому проступку, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Також при обранні виду покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення, не відбувши покарання за попереднім вироком від 13.11.2023р., яке згідно з таким вироком слід відбувати реально.

З урахуванням наведеного суд вважає, що покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вимогам ч. 2 ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої, запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України одному дню обмеження волі відповідають вісім годин громадських робіт.

Відтак, до призначеного судом ОСОБА_5 , покарання за даним вироком слід частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Маньківського районного суду Черкаської області від 13 листопада 2023 року.

У ході досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_5 , не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Маньківського районного суду Черкаської області від 13 листопада 2023 року та з урахуванням положень п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, згідно з якими одному дню обмеження волі відповідає вісім годин громадських робіт, призначити остаточне покарання у виді 1 (одного) року 18 (вісімнадцяти) днів обмеження волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області впродовж тридцяти днів з моменту його проголошення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1