Cправа №991/1956/24
Провадження №11-сс/991/602/24
Слідчий суддя: ОСОБА_1
Суддя-доповідач: ОСОБА_2
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 листопада 2024 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву захисника підозрюваного ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_10 про відвід суддям Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Захисник ОСОБА_10 заявив відвід членам колегії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посилаючись на те, що вказані судді не є безсторонніми та неупередженими, оскільки: вже сформували та висловили свою позицію в інших судових справах щодо вручення ОСОБА_12 повідомлення про підозру; в ухвалі у справі №991/7255/23 не виклали справжню оцінку копії протоколу огляду від 10-11.10.2019; у контексті ознак політичного переслідування ОСОБА_12 проігнорували роль очільника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) ОСОБА_13 та той факт, що у цьому кримінальному провадженні відвели одразу двох слідчих суддів та старшого групи детективів; дійшли до висновку про лобіювання ОСОБА_12 призначення ОСОБА_14 шляхом впливу на ОСОБА_15 при тому, що до повноважень голови Фонду державного майна України (далі - ФДМУ) не входило призначення членів Правління Акціонерного товариства «Одеський припортовий завод» (далі - АТ «ОПЗ»); проігнорували докази підробки результатів негласної слідчої (розшукової) дії (далі - НС(Р)Д) у справі №991/5499/22; визнали повідомлення про підозру ОСОБА_12 обґрунтованим лише на підставі двох показань свідків, які в подальшому ці показання змінили.

Просить відвести суддів-учасників колегії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від розгляду справи №991/1956/24 та усього кримінального провадження №0000380.

Заслухавши захисника ОСОБА_10 , думку захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , які підтримали подану заяву, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення заяви захисника, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення відводу.

Згідно з п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Наявність безсторонності для цілей п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 24.051989 у «Справі Гаусшильдта»).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

У рішенні від 15.10.2009 у справі «Мікаллеф проти Мальти» ЄСПЛ вказав, що будь-який суддя, щодо якого наявна достатня підстава побоювання відсутності неупередженості повинен усунутись. У рішенні від 15.07.2005 у справі ж «Межнаріч проти Хорватії» ЄСПЛ звернув увагу на те, що слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною.

Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що у заяві про відвід не викладено будь-яких фактичних даних, які б могли слугувати підставою для сумніву в неупередженості та безсторонності суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Так, наведені захисником ОСОБА_10 мотиви не можуть бути підставою для відводу, оскільки вчинення суддями дій у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку не дають підстав для висновку про їхню необ`єктивність чи упередженість. Висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, адже тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Доводи заяви про те, що судді ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вже сформували певні висновки, зокрема про дотримання стороною обвинувачення порядку вручення ОСОБА_12 повідомлення про підозру та набуття ним статусу підозрюваного, неспроможні, оскільки визнання судом таких фактів у одному провадженні не виключає можливості їх заперечення в іншому з урахуванням наданих сторонами доказів, не вказує на упередженість суддів, неможливість об`єктивного розгляду ними справи та не слугує безумовною підставою для їхнього відводу.

Будь-який учасник кримінального провадження може не погоджуватися із вчиненими діями або постановленими рішеннями суду і оцінювати їх із позиції свого процесуального статусу та власного процесуального інтересу. Однак, тлумачення таких дій і рішень у сенсі підстав для відводу має базуватися не лише на власному переконанні в їх умисній необ`єктивності, а й на фактичних обставинах, за допомогою яких відповідні обставини стануть очевидними і для суду, який розглядає заяву про відвід.

А тому твердження в заяві про відвід щодо небезсторонності та упередженості суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із посиланням на те, що вони не змогли в ухвалі у справі №991/7255/23 викласти справжню оцінку копії протоколу огляду від 10-11.10.2019, дійшли до висновку про лобіювання ОСОБА_12 призначення ОСОБА_14 шляхом впливу на ОСОБА_15 при тому, що до повноважень голови ФДМУ не входило призначення членів Правління АТ «ОПЗ», у контексті ознак політичного переслідування ОСОБА_12 проігнорували роль очільника САП ОСОБА_13 та той факт, що у цьому кримінальному провадженні відвели одразу двох слідчих суддів та старшого групи детективів, проігнорували докази підробки результатів НС(Р)Д у справі №991/5499/22, визнали повідомлення про підозру ОСОБА_12 обґрунтованим лише на підставі двох показань свідків, які в подальшому ці показання змінили, колегія суддів вважає такими, що не можуть бути підставою для відводу, оскільки зводяться до аналізу рішень, постановлених у інших судових справах, який ґрунтується на оціночних судженнях захисника щодо незгоди із такими судовими рішеннями.

Решта обставин щодо сумнівів у безсторонності та неупередженості суддів, на які посилається захисник, не є безумовною підставою для відсторонення суддів від участі у кримінальному провадженні.

Так, позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним є можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, а не базуватися на припущеннях.

А відтак, оскільки заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б викликали сумнів у безсторонності та неупередженості суддів, колегія суддів приходить до переконання, що в задоволенні заяви захисника про відвід слід відмовити.

Керуючись ст.75, 81 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у задоволенні заяви захисника підозрюваного ОСОБА_12 - адвоката ОСОБА_10 про відвід суддям Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4