Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження № 1-в/641/135/2024 Справа № 641/3582/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)» ОСОБА_5 ,

засудженої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у дистанційному режимі відеоконференції між Комінтернівським районним судом м. Харкова та Державною установою "Качанівська виправна колонія (№54)" в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Харкові подання Державної установи «Качанівська виправна колонія (№ 54)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеженні волі щодо засудженої ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова перебувають матеріали справи за подання Державної установи «Качанівська виправна колонія (№ 54)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеженні волі щодо засудженої ОСОБА_6 на невідбутий строк як особі, яка стала на шлях виправлення, на підставі ч. 1 ст. 72 КК України, час слідування під вартою до виправного центру зарахувати в час відбування покарання.

В обґрунтування подання представник ДУ «Качанівська виправна колонія (№ 54)» зазначив, що ОСОБА_6 засуджена 19.11.2018 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ст. 115 ч. 1 КК України до 09 років позбавлення волі. 22.12.2018 року Менським районним судом Чернігівської області за ст. 185 ч. 1 КК України до 200 годин громадських робіт. Згідно ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 22.10.2019 року на підставі ст. 71 КК України та ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.11.2018 року та Менського районного суду Чернігівської області від 22.12.2018 року вважається засудженою до 09 років 25 днів позбавлення волі.

Засуджена відбуває покарання в Державній установі «Качанівська виправна колонія ( № 54)», за ч.1 ст. 115 КК України з 06.05.2021 року.

Прокурор в судовому засіданні подання Державної установи «Качанівська виправна колонія (№ 54)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеженні волі підтримав та просив задовольнити.

В судовому засіданні представник ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)» - ОСОБА_5 , приймаючи участь дистанційно, подання підтримала та просила задовольнити.

Засуджена ОСОБА_6 в судовому засіданні, приймаючи участь дистанційно, подання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеженні волі підтримала та просила задовольнити.

Захисник засудженої ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав подання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеженні волі та просив його задовольнити.

Суд, вислухавши думку засудженої та її захисника, прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, приходить до наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 3 статті 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно з частиною 4 статті 82 КПК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим : не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі статті 82 КК України, є те, що засуджений став на шлях виправлення, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчила успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вимог адміністрації установи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні засуджених.

Відповідно до частини 2 статті 67, частини 2 статті 103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що став на шлях виправлення і заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 2, 17 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення (ч.3 ст. 82 КК України). Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці та потреби в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Так, з матеріалів справи стосовно заміни невідбутої частини покарання більш м`яким та особової справи на засуджену вбачається, що засуджена ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться з 14.05.2018 року.

Відповідно до характеристики на засуджену ОСОБА_6 вона мала заохочення від 26.06.2020 року та від 23.06.2023 року за дотримання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених КВК та ПВР та дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці РДК ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)».

Крім того засуджена ОСОБА_6 мала стягнення, а саме: 09.10.2018 року було оголошено догану за зберігання і використання заборонених предметів, а саме мобільного телефону; 25.11.2020 року було оголошено попередження за нездачу заборонених предметів, а саме: ножиць після закінчення робочого дня.

Також рішенням комісії про притягнення до дисциплінарної відповідальності засудженої ОСОБА_6 та застосування до неї заходу стягнення від 09.04.2021 року було вирішено обмежитись бесідою профілактичного характеру.

Постановою дисциплінарної комісії установи про накладення стягнення від 25.11.2020 року на підставі протоколу дисциплінарної комісії № 62 від 25.11.2020 року про притягнення до відповідальності за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон оголошено засудженій ОСОБА_6 про бесіду профілактичного характеру.

Відповідно до характеристики, наданої на засуджену начальником відділення соціально-психологічної служби ОСОБА_7 , ризик вчинення повторного правопорушення оцінюється як середній.

Як вбачається зі змісту довідки про працевлаштування засудженої ОСОБА_6 в державній установі «Качанівська виправна колонія (№54)» економіста з планування ПЕВ ОСОБА_8 , засуджена з 06.05.2019 року по теперішній час працевлаштована швачкою з відрядною формою оплати праці.

Відповідно до довідки, начальника ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)» ОСОБА_9 , головного бухгалтера - начальника відділу фінансового забепечення та бухгалтерського обліку ОСОБА_10 , за вироком суду у засудженої ОСОБА_6 заборгованості не має, витрати засудженою були погашені в повному обсязі.

При вирішенні питання щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, окрім вищевказаних обставин, суд враховує дані про особу засудженої. Так, остання мала ряд стягнень, що свідчать про тенденцію засудженої ОСОБА_6 до вчинення правопорушень та не можуть свідчити про бажання стати на шлях перевиховання та виправлення.

З огляду на наведене, у суду виникають сумніви щодо виправлення засудженої, що є необхідною умовою під час застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженої, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на заміни невідбутої частини покарання більш м`яким. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про заміну невідбутої частини покарання більш яким, ставленні засудженої до вчиненого злочину.

У відповідності до частини другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Разом з тим, відповідно до частини 3 статті 82 КК України, невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Таким чином, однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженої від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто готовність до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Водночас, передумовою заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є саме бездоганна поведінка засудженої протягом всього строку відбування покарання, а не лише позитивна характеристика засудженої.

Проте, такої поведінки засудженої ОСОБА_6 протягом строку відбування покарання судом не встановлено, оскільки факт, того, що засуджена виконує свої прямі обов`язки та претензій з боку працівників установи до неї немає, свідчить лише про те, що остання виконує їх на підставі закону, оскільки це є прямим обов`язком всіх засуджених, а заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є заохочувальною нормою кримінального та кримінально виконавчого законодавства, має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині, а в конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

На підставі зібраних даних, суд проаналізував діяльність засудженої, яка своєю поведінкою, системою вчинків не довела, що виправилася і заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. Такий висновок суду про не виправлення засудженої ОСОБА_6 базується на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Враховуючи вищевикладене, та зважаючи на наявність середнього ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, накладення стягнень, поведінку за весь час відбуття покарання, ставлення до праці, суд приходить до висновку про відсутність достатніх та переконливих даних, які б свідчили про виправлення засудженої та досягнення цілей покарання в більш короткий термін, а тому подання про застосування до неї заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є передчасним, та таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Подання Державної установи «Качанівська виправна колонія (№ 54)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеженні волі щодо засудженої ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова, а засудженою в той же строк з моменту вручення їй ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Cуддя- ОСОБА_1