Справа № 953/6335/24
Провадження № 1-кп/953/955/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4

особи, щодо якої вирішується питання

про застосування примусових заходів медичного характеру, - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні у приміщенні зали судових засідань Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000259 від 02.05.2024 року про застосування примусових заходів медичного характеру ь щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополя, громадянина України, останнє відоме місце проживання за адресою:

АДРЕСА_1 , постійного мешкання в м. Харкові не має, раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Харкова для розгляду надійшло клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000259 від 02.05.2024 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Органами досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

01.05.2024 об 11.22 год. ОСОБА_5 біля фасаду ресторану «Япошка», розташованого по вул. Миколаївській, 4 у м. Харкові, де свою діяльність здійснюють ТОВ «Япошка» (, юридична адреса: м. Харків, вул. Військова, 37) (далі-ТОВ «Япошка») та ФОП ОСОБА_6 , умисно з метою знищення та пошкодження чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і бажаючи їх настання, вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, за допомогою невстановлених джерел відкритого вогню підпалив декор «Весняний», що належить ФОП ОСОБА_6 та був розташований біля входу у заклад. Після підпалу ОСОБА_5 покинув місце злочину. Внаслідок його дій вогнем було знищено декор із фасадною конструкцією ресторану вартістю згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 4983 від 09.07.2024 р. 32 810,00 грн і завдано власниці ФОП ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму, а також пошкоджено чотири вікна загальною вартістю згідно з цим же висновком 104 595,00 грн, чим власнику ТОВ «Япошка» спричинено матеріальну шкоду на зазначену суму.

Крім цього, 23.05.2024 р. близько 05.10 год. ОСОБА_5 біля літнього майданчика кафе «Мафія», розташованого по вул. Ярослава Мудрого, 37 у м. Харкові, що належить ТОВ «Ресторація номер один» (, юридична адреса: м. Харків, вул. Квітки-Основ`яненка, 7) (далі ТОВ «Ресторація номер один»), умисно з метою знищення та пошкодження чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і бажаючи їх настання, вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, за допомогою невстановлених джерел відкритого вогню підпалив зовнішню дерев`яну частину літнього майданчика закладу. Після вчинення підпалу ОСОБА_5 покинув місце злочину. У результаті його дій вогнем було знищено та пошкоджено меблі, декор, устаткування, технічні засоби та інше майно ресторанного господарства «Мафія», чим спричинено власнику - ТОВ «Ресторація номер один» матеріальну шкоду на загальну суму 2 246 584,53 грн, що становить особливо великий розмір.

Згідно з висновком судової пожежно-технічної експертизи № СЕ-19/121-24/15426-ПТ від 01.07.2024 р., технічною причиною пожежі всередині споруди літнього майданчика ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , є загоряння горючого навантаження під впливом джерела відкритого вогню (полум`я сірника, запальнички, факелу тощо), імовірно у присутності інтенсифікатора горіння легкозаймистої (горючої) речовини.

Дії ОСОБА_5 орган досудового розслідування кваліфікував за ч. 2 ст. 194 КК: як умисне знищення та пошкодження чужого майна шляхом підпалу за обома епізодами злочинної діяльності, а за другим епізодом також за ознакою заподіяння майнової шкоди в особливо великих розмірах.

24.05.2024 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 194 КК України.

24.05.2024 р. слідча суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 застосувала щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб до 21.07.2024 р. Наразі він перебуває у державній установі «Харківський слідчий ізолятор», що за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 99.

Разом із тим, за результатами проведеної під час досудового розслідування амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 434 від 19.06.2024 року встановлено, що станом на зараз ОСОБА_5 виявляє ознаки гострого психічного захворювання у вигляді дисоціативного (конверсійного) розладу. За своїм психічним станом він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідають правопорушення, ОСОБА_5 перебував поза тимчасовим розладом психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_5 на теперішній час за своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

11.07.2024 р. слідчий СВ Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області на підставі ч. 2 ст. 503 КПК України виніс постанову про зміну порядку досудового розслідування у кримінальному провадженні і того ж дня на підставі ч. 2 ст. 292 КПК України склав клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_5 як особи, котра вчинила кримінальні правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку. Дане клопотання затверджено прокурором Київської окружної прокуратури

м. Харкова та спрямоване до Київського районного суду м. Харкова для розгляду по суті.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи. В обґрунтування клопотання послалася на тяжкість інкримінованих ОСОБА_5 злочинів і збереження актуальності ризиків, зазначених у пунктах 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, того, що він буде переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, а також вчинить нові суспільно небезпечні діяння. Дані ризики зумовлені станом ОСОБА_5 унаслідок психічного розладу та його обізнаністю про місце проживання представників потерпілих і свідків. Зазначається у клопотанні і про те, що ОСОБА_5 не має постійного місця проживання у м. Харкові, законних джерел доходу і міцних соціальних зв`язків. Прокурор акцентує увагу, що запобігти зазначеним вище ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 508 КПК України, передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом неможливо з огляду на відсутність у ОСОБА_5 опікуна, сім`ї та родичів.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про зміну запобіжного заходу з наведених у ньому доводів і міркувань.

Захисниця просила задовольнити клопотання, мотивуючи свою позицію тим, що ОСОБА_5 унаслідок психічного розладу перебуває у безпорадному стані і не здатен самостійно задовольнити власні нагальні життєві потреби, тоді як поміщення до спеціалізованого лікувального закладу необхідне у його інтересах для забезпечення належного догляду, надання кваліфікованої медичної допомоги і корекції поведінки.

ОСОБА_5 у судовому засіданні з огляду на свій стан був недоступним продуктивному вербальному контакту, що позбавляло його можливості сформувати і висловити перед судом свою позицію щодо зміни запобіжного заходу.

Вирішуючи клопотання прокурора про зміну ОСОБА_5 запобіжного заходу, суд виходить із такого.

Згідно з ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Метою застосування запобіжного заходу, як передбачено статтею 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу.

До особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, на підставі ч. 1 ст. 508 КПК України можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Наведені запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїй практиці акцентує увагу на тому, що осіб, які мають психічні розлади, може бути позбавлено волі або з метою проведення медичного лікування, або у зв`язку з потребами суспільства. Основна причина, чому Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (п. п. «е» п. 1 ст. 5) дозволяє позбавляти їх волі, полягає не лише у тому, що ці особи можуть бути небезпечними для суспільства, а ще і у тому, що їх власні інтереси можуть вимагати утримання у спеціалізованих закладах (рішення у справах: «Горшков проти України» від 08.11.2005 р., заява № 67531/01, п. 37; «Литва проти Польщі («Litwa v. Poland), заява № 26629/95, параграф 60).

Європейський комітет із запобігання тортурам у доповіді за результатами візиту в Україну з 10 до 26 версня 2000 року наголосив, що всі ув`язнені особи, які страждають на психічні хвороби, мають перебувати під спостереженням і отримувати лікування в медичному закладі, відповідним чином обладнаному та укомплектованому кваліфікованим персоналом. Примусове залишення таких ув`язнених у пенітенціарній установі, в якій вони не можуть отримувати відповідне лікування через відсутність належного лікувального відділення або через те, що таке відділення відмовляє їм у прийомі, є неприйнятною практикою. Переведення психічно хворих в`язнів до відповідного психіатричного закладу має розглядатися як першочергове завдання [СРТ/Inf (2004) 34].

Ухвалою від 24.05.2024 р. слідчий суддя, обираючи ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, констатувала обґрунтованість підозри у вчиненні тяжких злочинів, поставлених йому за провину, відповідно до критеріїв, сформованих практикою ЄСПЛ (рішення у справах: «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., п. 175; «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom») від 30.08.1990 р., п. 32). Зокрема, слідча суддя визнала, що докази, подані прокурором під час розгляду відповідного клопотання, у своїй сукупності виправдовують здійснення щодо ОСОБА_5 кримінального провадження і дозволяють встановити його причетність до вчинення кримінальних правопорушень, яка є вірогідною і достатньою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу було встановлено й існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні; продовжити кримінально протиправну діяльність.

Під час розгляду у підготовчому судовому засіданні клопотання про зміну запобіжного заходу прокурор довів, що станом на зараз зазначені вище ризики зберігають актуальність. На користь відповідного висновку свідчить психічний стан ОСОБА_5 , встановлений за результатами судово-психіатричної експертизи, а також спілкування з ним у судовому засіданні, з огляду на який ОСОБА_5 не у повній мірі усвідомлює факт, правові наслідки здійснення щодо нього кримінального провадження, зміст його процесуальних обов`язків, а дії цієї особи можуть бути непередбачуваними, що посилює їх небезпечність. Крім цього, ОСОБА_5 не працевлаштований, не має постійного місця проживання у м. Харкові і соціальних зв`язків, що значно ускладнює можливість контролю його поведінки і підвищує ризики переховування від суду та вчинення нових суспільно небезпечних діянь. Водночас ОСОБА_5 відомі місця перебування потерпілих, їх представників і свідків у справі, що, з урахуванням зазначеного вище, підтверджує існування ризику перешкоджання ним кримінальному провадженню шляхом протиправного впливу на цих осіб.

Запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до ОСОБА_5 альтернативного більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 508 КПК України, у виді передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом неможливо у зв`язку з відсутністю у нього близьких родичів у м. Харкові, а також сім`ї та опікунів.

Беручи до уваги викладене, а також те, що ОСОБА_5 інкримінується вчинення у стані осудності тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, суд вважає за необхідне застосувати щодо нього запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку останнього. З огляду на психічний стан ОСОБА_5 , через який він не здатен самостійно забезпечити свої нагальні життєві потреби, утримання у спеціалізованій медичній установі вимагають і його власні інтереси для забезпечення належного догляду, усунення небезпеки для нього самого і реалізації права ОСОБА_5 на кваліфіковану психіатричну допомогу.

Виходячи з наведеного клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 176, 177, 331, 508 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про зміну особі, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу з тримання під вартою на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи, - задовольнити.

Змінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку останнього, на строк 60 діб, тобто до 16.09.2024 року включно.

Помістити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», яка знаходиться за адресою: 49006, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, буд. 84 на строк 60 діб, тобто до 16.09.2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1