УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

31 жовтня 2024 р. м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника третьої особи стосовно майна якої вирішується питання - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Солом`янського районного суду м. Києва, клопотання прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000142, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436 - 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19 вересня 2024 року до суду надійшло клопотання прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000142, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436 - 2 КК України.

20 вересня 2024 року (на підставі протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 19 вересня 2024 року) клопотання та додані до нього документи були передані в провадження слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000142, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що громадяни України ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у месенджерах «Viber» та «Telegram» здійснюють виправдовування визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, представників збройних формувань Російської Федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих Російською Федерацією. 15 березня 2024 року під час допиту свідка ОСОБА_7 було надано фотозображення повідомлень, які користувач « ОСОБА_8 » розповсюджував в групі у застосунку «Viber», яка була створена для спілкування ОСОБА_9 (в миру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з особами з числа його прихожан, а також фотозображення повідомлень особистого спілкування в застосунках «Viber» та «Telegram» між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до висновку експертів Київського науково-дослідницького інституту судових експертиз Міністерства юстиції України року у висловлюваннях ОСОБА_6 у текстових повідомленнях в месенджері «Viber» та «Telegram» міститься заперечення, випровдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, та тимчасової окупації її території.18.09.2024 у вказаному кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва в ході обшуку, проведеного за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено: мобільний телефон «OPPO» A53, IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 з картою мобільного оператора «Київстар», з номером НОМЕР_3 ; 18.09.2024 вилучені під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 речі визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Крім того, санкцією частини 2 статті 113 Кримінального кодексу України, за якою здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні передбачено конфіскацію майна. На даний час виникла необхідність у арешті вилучених 18.09.2024 під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , матеріальних об`єктів, з метою виконання завдань кримінального провадження щодо запобігання можливості їх приховування, пошкодження чи псування, втрати чи знищення, використання, передачі та відчуження, а також з метою збереження речових доказів, просив накласти арешт на вилучені 18.09.2024 під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , речі: мобільний телефон «OPPO» A53, IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 з картою мобільного оператора «Київстар», з номером НОМЕР_3 .

В судове засідання прокурор з`явився, клопотання підтримав просив його задовольнити з підстав, які в ньому викладені.

Підозрюваний ОСОБА_10 та його захисник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Особа стосовно майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився.

Представник третьої особи стосовно майна якої вирішується питання про арешт - адвокат ОСОБА_4 в судове засідання з`явився, зазначив, що клопотання не містить у собі підстав для його задоволення, до клопотання не додано повідомлення про підозру, ОСОБА_11 (у якого було вилучено телефон) не є підозрюваним у кримінальному провадженні, вважає вилучене майно тимчасово вилученим. Ухвалою слідчого судді було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 , при цьому за адресою, зазначеною в Ухвалі є три будівлі, у одній з яких знаходиться офіс адвокатів, у якому було проведено обшук за відсутності адвокатів та повідомлення Ради адвокатів, що суперечить вимогам КПК України, тож протокол обшуку є очевидно недопустимим доказом. Також, зазначив, що в протоколі огляду не вказана яка саме інформація міститься в телефоні, враховуючи час, який сплинув з моменту обшуку орган досудового розслідування мав можливість скопіювати всю інформацію з телефона.

Вислухавши учасників, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000142, 17.02.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 436 - 2 КК України; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: громадяни України ОСОБА_6 та ОСОБА_12 у месенжерах «Viber» та «Telegram» здійснюють виправдовування визнання правомірною, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатою у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії російської федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, визнання правомірною, заперечення тимчасової окупації частини території України, а також глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату у 2014 році представників збройних формувань російської федерації, іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російській федерації (а.с. 4).

Відповідно до листа Начальника УЗНД ГУ СБ України у м. Києві та Київській області полковника ОСОБА_13 щодо виконання доручення, священнослужитель Свято - Введенського монастиря Української Православної Церкви архімандрит Агафон (громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ДРФО НОМЕР_4 , паспорт громадянина України НОМЕР_5 від 03.10.2012, АДРЕСА_2 , проживає на території Свято - Введенського монастиря, АДРЕСА_3 , використовує мобільний телефон НОМЕР_6 ) причетний до здійснення антидержавної діяльності на шкоду національній безпеці України (а.с. 6).

Прокурором додано також до клопотання Протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 15 березня 2024 року (а.с. 7 - 11), роздруківки з месенжерів (а.с. 17 - 32), інформацію про особу ОСОБА_6 (а.с. 33).

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_14 від 05 вересня 2024 року (справа №760/20318/24), клопотання слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_15 про проведення обшуку в рамках кримінального провадження № 0000142 від 17.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України, задоволено; надано дозвіл слідчим слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області - ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , а також іншим слідчим, які входять до складу слідчої групи у кримінальному провадженні на обшук у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності зареєстроване на громадській організації - «Духовно-просвітницький центр на честь святої преподобної Димитри Київської», код ЄДРПОУ: НОМЕР_7 , та де проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення злочину та відшукання і вилучення знарядь кримінального правопорушення, зокрема: мобільних телефонів, комп`ютерів, ноутбуків, системних блоків, дискет, дисків, флеш-накопичувачів, планшетних комп`ютерів, модемів та інших паперових, електронних та магнітних носіїв інформації, які містять на собі відомості щодо вчинення кримінального правопорушення. Крім того, документів, які свідчать про замовлення та виконання вказаних злочинів, що можуть бути доказами під час судового розгляду, а також інших речей та документів, що мають значення для кримінального провадження та можуть бути використані самостійно або в сукупності з іншими доказами як докази, в тому числі докази злочинних зв`язків співучасників, розподілення функцій між ними, планування та узгодженості їх спільної злочинної діяльності. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту (а.с. 34 -37).

Згідно до протоколу обшуку від 18 вересня 2024 року, обшук за адресою: АДРЕСА_1 було проведено в присутності ОСОБА_11 , який добровільно надав для огляду свій телефон марки «ОРРО», який було оглянуто, зазначений телефон було вилучено (а.с. 38 - 44).

Відповідно до Протоколу огляду від 18 вересня 2024 року, 18.09.2024 у вказаному кримінальному провадженні на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва в ході обшуку, проведеного за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , вилучено: мобільний телефон «ОРРО» НОМЕР_8 , ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з картою мобільного оператора «Київстар», з номером НОМЕР_3 . Дозвіл на вилучення вищевказаних документальних матеріалів не задавався ухвалою слідчого судді. В ході проведення обшуку пункт 1 оглянутий, враховуючи, що протиправна діяльність вказаних осіб вчиняється приховано, є підстави вважати, що на вказаних пристроях містяться видалені та або скриті файли, у з`язку з чим виникла необхідність в проведенні експертного дослідження щодо таких. Проведеним оглядом, встановлено, що вилучені предмети мають значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки на них зберігаються відомості, які можуть бути використані як доказ фактів, що розслідуються у кримінальному провадженні, а також з метою встановлення видалених файлів призначено проведення комп`ютерно - технічної експертизи. Проведеним оглядом встановлено, що оглянуті речі відповідають критеріям статті 98 КПК України, тобто містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження (а.с. 50 - 51).

Слідчим суддею було встановлено, що зазначений протокол не містить у собі будь - якої детальної інформації щодо наявності у мобільному телефоні «ОРРО» НОМЕР_8 , ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з картою мобільного оператора «Київстар», з номером НОМЕР_3 будь - яких відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Постановою про визнання речовими доказами від 18 вересня 2024 року слідчим 3 -го відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_23 визнано, зокрема, вилучений 18.09.2024 під час обшуку, проведеного за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон «ОРРО» НОМЕР_8 , ІМЕІ 1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з картою мобільного оператора «Київстар», з номером НОМЕР_3 речовими доказами у кримінальному провадженні 0000142, відомості щодо якого внесено до ЄРДР 17.02.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436-2 КК України (а.с. 53 - 54).

Слідчий суддя зважає на те, що відповідно до листа Начальника УЗНД ГУ СБ України у м. Києві та Київській області полковника ОСОБА_13 щодо виконання доручення, ОСОБА_6 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , проживає на території Свято - Введенського монастиря, АДРЕСА_3 .

При цьому, обшук було проведено за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, слідчий суддя враховує, що Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_14 від 05 вересня 2024 року (справа №760/20318/24) було надано дозвіл на обшук у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності зареєстроване на громадській організації - «Духовно-просвітницький центр на честь святої преподобної Димитри Київської», код ЄДРПОУ: НОМЕР_7 , та де проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення злочину та відшукання і вилучення знарядь кримінального правопорушення.

Таким чином, дозвіл на проведення обшуку було надано слідчим суддею в кримінальному провадженні №0000142, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 436 - 2 КК України, відповідно до витягу з ЄРДР досудове розслідування здійснюється стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_12 .

Як вбачається з Витягу з Єдиного реєстру адвокатів України ОСОБА_4 здійснює діяльність адвоката на підставі Свідоцтва №1051 від 18.11.2002 року, виданого Харківською обласною КДКА, додаткове робоче місце: Адвокатське об`єднання «АДВОКАТСЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ «АПОКРИСІАРІЙ», адреса: АДРЕСА_4 .

Представником третьої особи стосовно майна якої вирішується питання про арешт - адвокатом ОСОБА_4 було зазначено в судовому засіданні, що за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться три будівлі, обшук проводився як за місцем проживання ОСОБА_6 , так і у сусідній будівлі де, зокрема, розташовано офіс адвокатів - Адвокатського об`єднання «АДВОКАТСЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ «АПОКРИСІАРІЙ», які були на місці відсутні, що не було спростовано прокурором в судовому засіданні.

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI, у разі проведення обшуку чи огляду житла, іншого володіння адвоката, приміщень, де він здійснює адвокатську діяльність, тимчасового доступу до речей і документів адвоката слідчий суддя, суд у своєму рішенні в обов`язковому порядку зазначає перелік речей, документів, що планується відшукати, виявити чи вилучити під час проведення слідчої дії чи застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а також враховує вимоги пунктів 2-4 частини першої цієї статті. Під час проведення обшуку чи огляду житла, іншого володіння адвоката, приміщень, де він здійснює адвокатську діяльність, тимчасового доступу до речей і документів адвоката має бути присутній представник ради адвокатів регіону, крім випадків, передбачених абзацом четвертим цієї частини. Для забезпечення його участі службова особа, яка буде проводити відповідну слідчу дію чи застосовувати захід забезпечення кримінального провадження, завчасно повідомляє про це раду адвокатів регіону за місцем проведення такої процесуальної дії.

Доказів дотримання зазначених положень чинного законодавства України при проведенні обшуку надано слідчому судді не було.

Крім того, до матеріалів справи не надано будь - яких доказів причетності ОСОБА_11 до вчинення кримінального правопорушення у якому здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000142, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2024 року.

Представником третьої особи стосовно майна якої вирішується питання про арешт - адвокатом ОСОБА_4 було також надано слідчому судді скаргу на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна, з якою він звернувся 23 вересня 2024 року до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 статті 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3 - 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, слідчим суддею встановлено, що відсутні підстави для задоволення клопотання прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000142, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 436 - 2 КК України.

Слідчий суддя зважає на положення ст. 1 Протоколу №1 до Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якого кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170 - 175, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000142, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 436 - 2 КК України, - відмовити.

Мобільний телефон «ОРРО» A53, IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 з картою мобільного оператора «Київстар», з номером НОМЕР_3 , вилучений у ОСОБА_11 в ході проведення обшуку 18 вересня 2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , - негайно повернути власнику.

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, підозрюваному, захиснику. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 01 листопада 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1