ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 196/1112/24
УХВАЛА

"03" жовтня 2024 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників судового провадження прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в селищі Петриківка в залі суду клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000015 від 02.02.2023 стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Гупалівка, Магдалинівського (нині Новомосковського) району Дніпропетровської області, зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактично проживає: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України,

Встановив:

В провадженні Петриківського районного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 стосовно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.1 ст. 309 КК України.

Ухвалою суду призначено підготовче судове засідання.

До обвинуваченого 07.08.2024 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05.10.2024 (субота). Останній перебуває в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого, оскільки ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення; а також обставини, які слугували підставою для обрання зазначеного запобіжного заходу на стадії досудового розслідування на даний час не відпали та продовжують існувати.

Сторона захисту зазначила, що продовження запобіжного заходу є недоцільним. Як зазначив обвинувачений наміру тікати не має, свідків він не знає.

Вислухавши учасників судового провадження вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання, суд за клопотанням учасників судового провадження, має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, встановленим в ході досудового слідства.

Положеннями ч. 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд зазначає, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, до обвинуваченого 07.08.2024 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05.10.2024 (субота). Останній перебуває в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Як встановлено судом, ОСОБА_5 не одружений; на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; групи інвалідності не має; був призваний на військову службу, однак згідно листа Міністерства оборони 02.07.2024 №2453 колишній військовослужбовець на даний час до місця служби не повернувся та до виконання обов`язків військової служби не приступив. Згідно витягу з ЄРДР №0003262 здійснюється досудове розслідування за ч. 4 ст. 408 КК України, щодо неявки на службу з відпустки ОСОБА_5 в умовах воєнного стану з метою ухилитися від військової служби.

Також на момент вчинення інкримінованого кримінального правопорушення проживав без реєстрації на території Царичанської ОТГ Дніпровського району Дніпропетровської області та на даний час проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Вищевикладене дає підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього обов`язки, передбачені КПК України та може ухилятись від суду.

При цьому, як пояснив обвинувачений він має дітей, але батьком не записаний, але підтверджуючих документів не надав. Вказані обставини за відсутності підтверджуючих документів суд оцінює критично. Також, обвинувачений підтвердив, що на військову службу він не повернувся.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , відноситься до кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші кримінальні правопорушення проти здоров`я населення, які згідно зі ст. 12 КК України є проступком (ч. 1 ст. 309 КК України) та тяжким злочином (ч. 2 ст. 307 КК України), за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватись від суду.

Судом враховується реальне існування цього ризику, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, суд приймає до уваги, що існує певна ймовірність того, що він, з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Таким чином на даний час продовжує існувати ризик переховування обвинуваченого від суду.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати передбачену статтями 23 та 224 КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Відповідно до стадії судового провадження на цей час свідки у кримінальному провадженні безпосередньо судом не допитані, а отже обвинувачений в майбутньому може незаконно впливати на них з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування та спотворення обставин, які їм відомі.

Так само продовжує існувати ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити скоєння кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), в якому ОСОБА_5 обвинувачується. Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.1 ст.309 КК України, останній раніше судимий 29.11.2017 Царичанським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання строком на 2 роки 6 місяців та по теперішній час перебуває на обліку в Дніпровському районному сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації», у Дніпропетровській області. Також як встановлено судом Петриківським районним судом Дніпропетровської області здійснюється розгляд кримінальної справи № 196/686/20 щодо ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України. Окрім цього, суд приймає до уваги відомості зазначені у витязі з ЄРДР №0003262 щодо здійснення досудового розслідування за ч. 4 ст. 408 КК України. У зв`язку з цим наявні обґрунтовані підстави вважати, що він може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

До того ж, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд поряд з цим також враховує особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків. Вказане свідчить про наявність фізичних та психологічних можливостей для реалізації спроб ухилення від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та фактично унеможливлює здійснення за ним контролю у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки чи домашнього арешту.

З огляду на викладене, суд прийшов до переконливого висновку, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, тому клопотання прокурора необхідно задовольнити, та продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Доказів для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу матеріали справи не містять.

Також, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, які зокрема враховувалися при обранні запобіжного заходу, суд вважає, що має бути визначена застава.

Так, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

В даній справі такі випадки відсутні.

При визначенні розміру застави суд, керуючись межами, встановленими п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України та враховуючи особу підозрюваного, його майновий стан, у шлюбі не перебуває, офіційно утриманців не має; враховуючи характер пред`явленої підозри, раніше судимий, вважає необхідним для запобігання доведеним ризикам, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та досягнення мети запобіжного заходу без обмеження його права на свободу, можливим застосувати до обвинуваченого заставу в розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2024.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до ч. 3 ст.183 КПК України у разі внесення застави покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені в ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись статтями 176-178, 183, 314, 350, 376 КПК України, суд,-

Постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) календарних днів до 01.12.2024.

Визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 70 (сімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 211 960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області (реквізити - одержувач: ТУ ДСАУ у Дніпропетровській області, , банк одержувача: ГУ ДКСУ в м. Києві, МФО 820172, розрахунковий рахунок UA0017442, призначення платежу: застава, як міра запобіжного заходу за (ПІП особи, за яку внесено заставу), постанова (найменування суду, номер справи, дата постанови), ПІП особи, яка вносила кошти).

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 такі обов`язки:

1. Повідомляти прокурора чи суд про своє місце проживання та/або роботи.

2. Прибувати до суду за кожним викликом.

3.Утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3, 8 ст. 182, ч. 5 ст. 194 КПК України роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання своїх обов`язків обвинуваченого, зокрема явки за викликом прокурора чи суду без поважних причин, чи неповідомлення про поважні причини неявки, чи відлучення із населеного пункту, в якому він зареєстрований, перебуває чи проживає без дозволу прокурора або суду, сума застави може бути звернута в дохід держави.

Строк дії ухвали та запобіжного заходу визначити по 01.12.2024.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали буде виготовлено та підписано 07.10.2024 о 13:00 годині.

Суддя ОСОБА_1