Провадження № 1-кс/389/610/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року м.Знам`янка

Слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши погоджене з прокурором клопотання заступника начальника СВ ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Октябрське Новоукраїнського району Кіровоградської області, громадянина України, одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживає фактично за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000647 від 29.07.2024,

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника СВ ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , як сторона кримінального провадження 31.07.2024 подав до суду дане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, строком на 60 діб з утриманням на гауптвахті.

На обґрунтування клопотання вказав, що слідчим відділенням відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управляння поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області за процесуального керівництва Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000647 відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.07.2024.

29.07.2024 о 18:02 год у приміщенні «Знам`янської міської лікарні ім.А.В.Лисенка» за адресою вул.Героїв України, 27, у м.Знам`янка Кропивницького району Кіровоградської області в порядку ст.208 КК України затримано за підозрою у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.345 КК України ОСОБА_4

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за мобілізацією на посаді стрільця-помічника гранатометника відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , порушив вимоги ст.68 Конституції України, ст.ст.11, 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, нехтуючи законами України, ігноруючи авторитет держави та органів Національної поліції, зокрема, відповідно до ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Відповідно до ст.2 Закону України «Про Національну поліцію», основними завданнями національної поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності.

Так, 29.07.2024 приблизно о 12:30 год ОСОБА_7 , який є заступником начальника СКП ВП №1 (м.Знам`янка) КРУП ГУНП в Кіровоградській області під час проведення оперативно розшукових заходів на підставі службової телеграми УКР ГУНП в Кіровоградські області №1582/19-24 від 28.03.2024 перебував по вул.Калиновій у м.Знам`янка Кіровоградської області поруч із житловим будинком розташованим за адресою АДРЕСА_3 та помітив особу, яка знаходиться в розшуку, як дезертир зрадник, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підійшовши до ОСОБА_4 , ОСОБА_7 пред`явив останньому службове посвідчення, чим визначив те, що він є працівником поліції запропонував останньому пройти до відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції, розташованого за адресою вул.Київська,25, м.Знам`янка Кіровоградської області з метою проведення з ОСОБА_4 оперативно розшукових, профілактичних та процесуальних дій. На що, ОСОБА_4 відмовився виконувати законні вимоги працівника поліції та намагався втекти від ОСОБА_7 . У свою чергу ОСОБА_8 будучи відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ст.ст.1,2 Закону України «Про державну службу», ст.ст.1,2,59,60 Закону України «Про Національну поліцію» службовою особою, працівником правоохоронного органу, який здійснює правозастосовні і правоохоронні функції, та перебуваючи при виконанні службових обов`язків, з метою забезпечення виконання покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 42, 43 та 44 Закону України про поліцію застосував до ОСОБА_4 фізичну силу у вигляді загибу руки за спину.

В свою чергу ОСОБА_4 , діючи умисно, з особливою зухвалістю, усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник поліції, з метою заподіяння тілесних ушкоджень поліцейському та з метою вирватись від даного захвату з метою ухилення від доставляння останнього до відділу поліції для проведення з ним оперативно розшукових, профілактичних та процесуальних дій, неодноразово зубами вкусив ОСОБА_7 за ліву кість. Унаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді саден по тилу лівої кісті, на рівні проксимального відділу ІІ п`ясної кістки, на правому плечі; поверхневих ран на проксимальній фаланзі ІV пальця лівої кісті, на нігтьовій фаланзі ІV пальця лівої кісті, на середній фаланзі ІІІ пальця лівої кісті.

Таким чином, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_4 в умисному заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.345 КК України.

Відомості про вказаний злочин 29.07.2024 СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000647, кваліфікація ч.2 ст.345 КК України.

30.07.2024 року о 15:35 год ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України в рамках кримінального провадження №0000647 від 29.07.2024.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у скоєнні вказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події від 29.07.2024; допитом свідка ОСОБА_9 ; протоколом впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 ; допитом свідка ОСОБА_10 ; допитом потерпілого ОСОБА_7 ; висновком судово медичної експертизи №124 від 30.07.2024.

ОСОБА_4 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності, користуючись ст.63 Конституції України відмовився надавати показання.

В обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 слідчим покладається встановлення під час досудового слідства наявність ризиків, передбачених п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так як, у разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні інкримінуємого діяння, йому може загрожувати позбавлення волі строком до п`яти років позбавлення волі, у зв`язку із чим останній, будучи військовослужбовцем, з метою уникнення відповідальності може виїхати за межі Кіровоградської області, та потрапити на непідконтрольні на даний час Україні території. Окрім цього, ОСОБА_4 в межах іншого кримінального провадження №0000083 від 05.09.2023 де він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, вже переховується від органів досудового розслідування та суду унаслідок чого його 05.01.20924 оголошено в розшук та 13.02.2024 слідчим суддею Кіровського районного суду м.Кіровограда ОСОБА_11 винесено ухвалу про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як місце фактичного проживання ОСОБА_4 , знаходиться неподалік місця вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку із чим він, знаходячись на свободі, зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин, та не були встановлені до цього часу; незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні вина ОСОБА_4 у скоєнні вказаного кримінального правопорушення підтверджується показами потерпілого ОСОБА_7 , а також свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , з огляду на що вбачається, що, з метою ухилення від відповідальності за скоєні злочини, ОСОБА_4 може незаконно впливати на вказаних свідків та потерпілого, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню; вчиняти нові кримінальні правопорушення, враховуючи те, що ОСОБА_4 вже вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, та кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 345 КК України, тому в подальшому в тому числі у разі не застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою останній під час його затримання згідно ухвали слідчого судді ОСОБА_11 знову може чинити опір законним вимогам працівника правоохоронного органу під час чого заподіяти йому тілесні ушкодження, в тому числі, з урахуванням обставин скоєння даного кримінального правопорушення, настання даного ризику, не виключається. Крім того, дана справа може набути суспільний інтерес, оскільки ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем своїми незаконними діями заподіяв тілесні ушкодження працівнику поліції будучи таким, як самовільно залишивши військову частину, що підриває обороноздатність Збройних Сил України.

Слідчий вважає, що запобіжні заходи, не пов`язані із триманням під вартою ОСОБА_4 з урахуванням наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не стануть на перешкоді до вчинення ним дій, які будуть сприяти уникненню від відповідальності насамперед здійснення дій до переховування від органів досудового розслідування та суду.

У разі застосування більш м`яких запобіжних заходів стосовно підозрюваного, неможливо буде запобігти вищезазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити та вказав, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра є обґрунтованою, застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні буде недостатнім.

Підозрюваний та його захисник заперечили щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати більш м`який запобіжний захід. Вказали, що працівником поліції йому теж завдано тілесних ушкоджень при затриманні, він має відкритий травматичний крайовий перелом медіального відростку лівого плеча. Рвану рану лівого ліктьового суглобу. Множинні садна ділянки обох ліктових суглобів передпліч кістей, колінних суглобів, гомілок. У зв`язку з цим він з 29.07.2024 по теперішній час перебував на стаціонарному лікуванні у травматологічному відділенні КНП «Знам`янська міська лікарня ім.А.В. Лисенка», надалі йому необхідно буде лікуватися амбулаторно. Наміру здійснювати вплив на свідків та потерпілого, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, підозрюваний не має, зобов`язується виконувати всі покладені на нього судом обов`язки. Також захисник вказав, що підозрюваний одружений, має постійне місце проживання за яким характеризується позитивно, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків. Крім того, ОСОБА_4 до Міністерства обороди України подано скаргу про проведення перевірки та вжиття заходів реагування за його скаргою щодо незаконного переведення під час перебування на лікарняному з не бойової до бойової частини без проходження ВЛК, не розгляду та не прийняття рішення за рапортом солдата про направлення до ВЛК з метою визначення ступеня придатності за станом здоров`я до військової служби та інших питань. Вказана скарга пов`язана з кримінальним провадженням, де йому оголошено підозру за ч.5 ст. 407 КК України.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши додані до клопотання матеріали та документи подані під час судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення. ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру, розумна підозра передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й особисте зобов`язання.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі Мюррей проти Сполученого Королівства № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі Мюррей проти Об`єднаного Королівства від 28.10.1994, Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства від 30.08.1990).

Судом встановлено, що у провадженні СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0000647 від 29.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

29.07.2024 о 18:02 год ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, в порядку ст.208 КК України

30.07.2024 о 15:35 год ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Сукупність наданих стороною обвинувачення доказів, які вивчені слідчим суддею, свідчить про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.4 ст.184 КК України.

Їх аналіз вказує на те, що вони об`єктивно зв`язують підозрюваного зі злочином, а тому слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра є обґрунтованою, а отже існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Слід відзначити, що на даному етапі досудового розслідування, слідчий суддя не входить в обговорення питань про наявність або відсутність у діях ОСОБА_4 складу інкримінованих йому кримінальних правопорушень, достатності або відсутності зібраних у справі доказів, їх належності та допустимості для доведеності або недоведеності обвинувачення.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Положенням статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

З урахуванням наявності долучених до клопотання доказів обґрунтованості підозри, обставин вчинення злочину, його тяжкості, міри можливого покарання, особи підозрюваного, а також відомостей про те, що ОСОБА_4 у межах іншого кримінального провадження підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та 05.01.2024 його було оголошено в розшук, а 13.02.2024 слідчим суддею Кіровського районного суду м.Кіровограда постановлено ухвалу про надання дозволу на його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених п.1,2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ймовірність переховування від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та незаконного впливу на свідків. При цьому, ризик впливу на свідків, слідчий вважає таким, що не має високого ступеню ймовірності, оскільки підозрюваний вину фактично визнає частково, вказав, що свідків не знає. Зрештою показання свідків не є єдиними доказами вчинення даного кримінального правопорушення. Ризик впливу підозрюваним на потерпілого з метою зміни показань на свою користь у даному випадку слідчий суддя вважає не реальним.

Також, слідчий суддя вважає недоведеним заявлений слідчим ризик вчиняти нові кримінальні правопорушення. А ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення при розгляді клопотання взагалі не встановлено.

Водночас, слідчий суддя приймає до уваги, що підозрюваний раніше не судимий, одружений, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків, до сьогодні перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку зі встановленими діагнозами, зокрема таким, як відкритий травматичний крайовий перелом медіального відростку лівого плеча та у подальшому потребує амбулаторного лікування. Під час розгляду клопотання запевнив, що буде виконувати всі покладені на нього процесуальні обов`язки у разі обрання до нього запобіжного заходу, не пов`язанного з утриманням під вартою.

При вирішенні клопотання суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

«Законність» тримання під вартою з погляду національного закону не завжди є вирішальним чинником. Європейський суд з прав людини зазначає, що тримання під вартою протягом зазначеного періоду має відповідати меті пункту 1 статті 5 Конвенції, яка забороняє безпідставне позбавлення свободи. [«Гаважук проти України», п. 63654]; [«Мурукін проти України», п. 34]; [«Буряга проти України», п. 54655]; [«Фельдман проти України», п. 68656].

У п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» вказано, що при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Згідно з ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.

Слідчий суддя вважає, що у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 відсутнє достатнє обґрунтування того, що більш м`який запобіжний захід від такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою, не здатний запобігти ризикам у кримінальному провадженні, необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту не доведено і в судовому засіданні.

Наявність встановлених ризиків, їх ступінь, поряд з тяжкістю злочину, даними про особу підозрюваного (стан здоров`я, сімейний стан, відсутність судимості, позитивна характеристика, наявність постійного місця проживання) та міцністю його соціальних зв`язків, не можуть слугувати беззаперечними підставами для тримання підозрюваного під вартою. Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде становити непропорційне втручання у його права.

З урахуванням наведеного, на переконання слідчого судді достатнім запобіжним заходом, який може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, за вказаного вище обґрунтування, є цілодобовий домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши цілодобово залишати житло з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК, який в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Такий запобіжний захід співмірний з особою підозрюваного, забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та буде запобігати встановленим ризикам. Також надасть йому можливість у разі необхідності за погодженням слідчого, прокурора, або суду, звертатися до медичного закладу для отримання належної медичної допомоги і лікування у зв`язку з отриманими травмами.

Підстав для застосування до підозрюваного більш м`яких видів запобіжних заходів ніж домашній арешт слідчий суддя не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 40, 131,132,176-179,184,194,196 - 197,309,395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 29.09.2024, заборонивши йому цілодобово залишати житло за місцем його постійного проживанняза адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 на строк до 29.09.2024 наступні обов`язки, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю. Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

У разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення. Дата закінчення дії даної ухвали 29.09.2024. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1