Справа №463/6674/24
Провадження №1-кс/463/5431/24
УХВАЛА

про тимчасовий доступ до речей і документів

19 липня 2024 року місто Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача відділу дізнання Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_4 , про надання тимчасового доступу у кримінальному провадженні№ 0000595 від 19.08.2023, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, -

встановив:

дізнавач відділу дізнання Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про надання тимчасового доступу до копій матеріалів судової справи №463/5352/16, з можливістю їх вилучення, що перебувають в ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання мотивує тим, що в провадженні ІНФОРМАЦІЯ_2 перебувають матеріали кримінального провадження№ 0000595 від 19.08.2023, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.08.2023 до ЧЧ ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області надійшла ухвала ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 від 26.05.2023, про вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 384 Кримінального кодексу України.

Ухвала слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , яка надійшла 18.08.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо вчинення кримінального правопорушення, була внесена 14.08.2023 даним відділом поліції в журнал єдиного обліку «Інформаційну-телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України» за № 27699.

Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, яке надійшло до ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 214 КПК України, були внесені 19.08.2023 дізнавачем цього ж підрозділу до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000595, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Із заяви про вчинення правопорушення ОСОБА_5 , було встановлено, що вона являється співвласником будинку АДРЕСА_2 . Окрім неї, співвласниками також є ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Громадянин ОСОБА_10 звернувся із позовом до ОСОБА_5 та інших співвласників в ІНФОРМАЦІЯ_5 із вимогою не чинити йому перешкод в користуванні будинком АДРЕСА_2 за вищевказаною адресою та відновити заїзд та та ворота до будинку АДРЕСА_2 .

08 жовтня 2019 року ІНФОРМАЦІЯ_5 ухвалив рішення, яким зобов`язав ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 не чинити перешкод ОСОБА_10 в користуванні будинком АДРЕСА_2 , відновити заїзд та ворота до будинку АДРЕСА_2 шляхом знесення самочинно здійсненої добудови до будинку АДРЕСА_3 .

В своїй заяві ОСОБА_5 зазначає, що для задоволення своїх вимог ОСОБА_10 надав як доказ, рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15.11.1995 року, яким зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_6 передати у власність ОСОБА_10 та ОСОБА_11 частину земельної ділянки по АДРЕСА_2 , яка припадає на частину будинковолодіння. ОСОБА_5 вважає, що рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15.11.1995 р. є незаконним, а тому вона звернулась зі скаргою на ім`я прокурора області, який у свою чергу, звернувся зі скаргою на ім`я голови ІНФОРМАЦІЯ_7 , щоб голова вніс протест на це рішення у президію ІНФОРМАЦІЯ_7 . Президія ІНФОРМАЦІЯ_7 розглянула у засіданні протест голови ІНФОРМАЦІЯ_7 на рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15.11.1995 р. і винесла Постанову від 10 серпня 2000 р., якою рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15.11.1995 р. скасувала і справу направила на новий розгляд до цього ж суду іншим суддею.

24 грудня 2002 р. місцевий суд Личаківського району м. Львова виніс ухвалу, якою позовну заяву ОСОБА_10 , ОСОБА_12 до міськвиконкому м. Львова (Департаменту землеустрою та забудови міста) про визнання незаконності, рішення про відмову в передачі земельної ділянки у приватну власність залишив без розгляду. В цій ухвалі зазначено, що у судове засідання 16.12.2002 р. та 24.12.2002 р. ОСОБА_10 та ОСОБА_12 не з`явились без поважних причин, хоча належним чином були повідомлені про дату та час проведення засідання.

Таким чином, із ухвали місцевого суду Личаківського району м. Львова чітко вбачається, що ОСОБА_10 знав про те, що рішення ІНФОРМАЦІЯ_8 від 15.11.1995 р. скасовано.

Однак, ОСОБА_10 , знаючи про скасоване рішення, умисно, з корисливих мотивів надав ІНФОРМАЦІЯ_1 у справі № 463/5352/16 скасоване рішення ІНФОРМАЦІЯ_8 від 15.11.1995 р.

Допитана в процесуальному статусі свідка ОСОБА_5 повідомила, що в 1990 році, вона вирішила здійснити добудову до свого житлового приміщення, яке розташоване на АДРЕСА_4 , а саме кухню. Свідок зазначає, що на місці здійсненої добудови, до зведення добудови постійно збиралась вода. Таким чином остання вирішила подати заяву в виконавчий комітет, для вирішення питання про дозвіл на добудову. Дана комісія ухвалила рішення про надання такого дозволу. Тоді ОСОБА_5 зробила всі відповідні документи на прибудову. В 1992 році вона вже завершела дану добудову. Також ОСОБА_5 було зроблено технічний паспорт, та із її слів всі питання були узгоджені з відповідними службами, проведено воду, газ, встановлено лічильники. Остання почала використовувати добудову, а саме кухню за призначенням. Після зведення добудови у неї почались конфлікти з її сусідом ОСОБА_10 . В 1995 році суд ухвалив рішення за зверненням ОСОБА_10 про передачу у власність ОСОБА_10 та ОСОБА_11 земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 , в розмірі 1/2. частини. Так в 2016 році ОСОБА_10 подав позовну заяву до ІНФОРМАЦІЯ_9 , в якій просить усунути перешкоди в користуванні вищевказаною земельною ділянкою. В 2019 році суд ухвалив рішення про задоволення позова ОСОБА_10 . Однак ОСОБА_10 знаючи про те, що рішення скасоване, умисно, з корисливих мотивів надав ІНФОРМАЦІЯ_10 у справі №463/5352/16 скасоване рішення ІНФОРМАЦІЯ_8 від 15.11.1995 року, чим ввів в оману суд.

Допитаний в процесуальному статусі свідка ОСОБА_10 повідомив, що в 1990-х років його сусідка ОСОБА_5 вирішила здійснити незаконну добудову до свого будинку, самовільно. А саме кухню. Коли вона закінчила цю добудову, то дана самовільна добудова почала перешкоджати в користуванні його подвір`ям, а також в`їздом до її земельної ділянки. На фоні цього в останнього почався конфлікт із ОСОБА_5 . Свідок та ОСОБА_5 почали судитись, ще з 1998 року. В 2016 році ОСОБА_10 подав позовну заяву до ІНФОРМАЦІЯ_9 , в якій просив усунути перешкоди в користуванні вищевказаною земельною ділянкою. В 2019 році суд ухвалив рішення про задоволення позову та зобов`язав ОСОБА_5 знести дану добудову.

ОСОБА_5 подавала на дане рішення суду апеляційну скаргу та касаційну, проте у їх задоволенні суд відмовив. На запитання дізнавача: чи знали ви, що рішення ІНФОРМАЦІЯ_8 від 15.11.1995 р. у справі № 463/5352/16 скасоване, - ОСОБА_10 повідомив, що йому це не було відомо.

З метою повного, всебічного та об`єктивного проведення досудового розслідування, притягнення винного до кримінальної відповідальності, перевірки відомостей, які мають значення для кримінального провадження необхідно отримати тимчасовий доступ до копій матеріалів судової справи №463/5352/16, з можливістю їх вилучення.

Необхідність отримання тимчасового доступу та вилучення зазначених у клопотанні документів дізнавач мотивує тим, що такі документи необхідні з метою повного, об`єктивного та всебічного досудового розслідування кримінального провадження.

Тобто, на думку дізнавача, такі документи самі по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у вказаному кримінальному провадженні.

А тому дізнавач звернувся до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке просить задовольнити.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, просив справу слухати у його відсутності.

Представник володільця інформації тимчасовий доступ до якої просить дізнавач в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, відповідно до ч.4 ст.163 КПК України, вважаю можливим розглядати клопотання у відсутності представника особи, у володінні якої знаходяться речі та документи, тимчасовий дозвіл на доступ до яких просить дізнавач.

У відповідності до вимог ч.4 ст.107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання та докази, додані до такого, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Окрім цього слідчому судді слід звернути увагу на зміст рішення Ради суддів України № 12 від 04.02.2016 року (є у загальному доступі), в якому чітко визначені випадки, коли можливо надати доступ до судових справ. Так, порушенням принципів самостійності судів та незалежності суддів слід визнавати, зокрема, витребування від судді пояснень з питань, які підлягають чи були предметом обговорення у нарадчій кімнаті або спроби розкриття таємниці постановлення рішення в інший спосіб, витребування чи вилучення судових справ, розгляд яких не завершено, а також отримання матеріалів судових справ (копій документів, які містяться у справі, виписок з неї тощо) з порушенням встановленого законом порядку (неповноважним суб`єктом, без належного документального оформлення тощо).

Вилучення матеріалів судових справ, які перебувають у провадженні суду будь-якої юрисдикції, органами досудового розслідування не ґрунтується на кримінальному процесуальному законі та може бути передумовою грубого порушення прав учасників такого судового провадження. Саме тому виїмка матеріалів щодо розглянутих справ або справ, які знаходяться в його провадженні, а також надавати їх будь-кому для ознайомлення, крім випадків і порядку, передбачених законом.

Порушенням принципів самостійності судів та незалежності суддів слід визнавати, зокрема, витребування від судді пояснень з питань, які підлягають чи були предметом обговорення у нарадчій кімнаті або спроби розкриття таємниці постановлення рішення в інший спосіб, витребовування чи вилучення судових справ, розгляд яких не завершено, а також отримання матеріалів судових справ (копій документів, які містяться у справі, виписок з неї тощо) з порушенням встановленого законом порядку (неповноважним суб`єктом, без належного документального оформлення тощо).

Вилучення матеріалів судових справ, які перебувають у провадженні суду будь-якої юрисдикції, органами досудового розслідування не ґрунтується на кримінальному процесуальному законі та може бути передумовою грубого порушення прав учасників такого судового провадження. Саме тому виїмка матеріалів судової справи або їх окремих частин є винятковою процесуальною дією, яка може бути здійснена лише у тому випадку, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

Також, з огляду на те, що незалежність суддів є складовою права на справедливий суд, потрібно враховувати, що не може бути виправданим потребами досудового розслідування застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема тимчасовий доступ до речей і документів, а також отримання матеріалів судових справ (копій документів, які містяться у справі, тощо) щодо справ, які перебувають у провадженні судді, або справ, розгляд яких не є завершеним (рішення у справі не набрало законної сили; справа переглядається в апеляційному чи касаційному порядку, за нововиявленими обставинами; не вичерпані всі процесуальні можливості оскарження судових рішень).

Окрім цього як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень станом на час розгляду клопотання, справа, доступ до якої просить надати дізнавач розглянута.

Згідно з ч.7 ст.163 КПК України слідчий суддя в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Зважаючи на вищевказані обставини, те, що документи, дозвіл на тимчасовий доступ до яких з можливістю вилучення просить надати дізнавач мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні № 0000595 від 19.08.2023, відомості, що містяться в цих документах можуть бути використані як доказ, іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів неможливо, приходжу до висновку, що клопотання підставне та його слід задовольнити.

Керуючись вимогами статей 131, 159, 160, 163, 164 КПК України, -

постановив:

клопотання задовольнити.

Надати дозвіл дізнавачу відділу дізнання Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенанту поліції ОСОБА_3 дозвіл на тимчасовий доступ до документів, а саме, до копій матеріалів судової справи №463/5352/16, з можливістю їх вилучення, що перебувають в ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 .

Обов`язок надати тимчасовий доступ до зазначених документів, що перебувають у володінніІНФОРМАЦІЯ_3 , покладається на уповноважену особуІНФОРМАЦІЯ_3 .

Строк дії ухвали становить два місяці з дня її винесення.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 166 КПК України, слідчий суддя за клопотанням слідчого, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених вище речей.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1