Справа №573/1662/24
Номер провадження 1-кс/573/510/24

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року м. Білопілля

Слідчий суддя Білопільського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000301 від 29.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні СВ ВП №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000301 від 29.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що до ВП №1(м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області 29.06.2024 надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя АДРЕСА_1 , про крадіжку належного йому мобільного телефону. Проведеною перевіркою встановлено, що 29.06.2024 біля 18.40 год. невстановлена особа шляхом вільного доступу, таємно скоїла крадіжку мобільного телефону "Motorola G24", що залишив ОСОБА_5 на столі біля в ходу в продуктовий магазин, що розташований по АДРЕСА_2 . Таким чином, ОСОБА_5 було завдано матеріальних збитків на суму 5914 грн.

Дані про вчинення вказаного кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.06.2024 за №0000301 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомив, що 29.06.2024 перебував поруч з приміщенням магазину «Продукти» розташованого за адресою: смт. Миколаївка, вул. Центральна та пив каву поруч з одним зі столиків. Близько 18 год. 30 хв. поїхав в бік м. Білопілля. В подальшому через 15 хв. я виявив що, залишив свій мобільний телефон марки «Motorola G24 Pover» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 на столі. Повернувшись туди, телефону вже не було, зателефонувавши телефон був уже вимкнений.

Під час розслідування було опитано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_3 , який повідомив, що 29.06.2024 близько 18 год. 40 хв. він приїхав до магазину «Продукти» розташованого за адресою: смт. Миколаївка, вул. Центральна. Вийшовши з приміщення магазину він побачив, що на столі лежить мобільний телефон, оскільки поруч з магазином нікого не було він вирішив викрасти даний телефон, відразу вимкнув його та викинув сім-карту яка знаходилась в телефоні.

16.08.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 добровільно видав мобільний телефон марки «Motorola G24 Pover» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , який в подальшому було вилучено та поміщено до Пакету №1.

Відповідно до п. 1 ч. 9 ст.100 КПК України вищевказаний мобільний телефон марки «Motorola G24 Pover» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 .

На підставі вищевикладеного, вищевказаний мобільний телефон марки «Motorola G24 Pover» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 визнано речовими доказами за постановою слідчого СВ відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 від 16.08.2024.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що вищезазначені вилучені речі, відповідають критеріям віднесення майна до речових доказів, визначених ст.98 КПК України.

Для подальшого повного та всебічного розслідування кримінального правопорушення для встановлення об`єктивних обставин події, необхідно забезпечити збереження, унеможливити приховування чи втрату, псування, зникнення речових доказів у кримінальному правопорушенні.

Посилаючись на викладене, слідчий в клопотанні просить накласти арешт на вказаний телефон шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування. До скасування арешту у встановленому КПК України порядку передати на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

У судове засіданні слідчий відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі у зв`язку із зайнятістю.

Власник майна ОСОБА_5 до суду не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, проти накладання арешту на належні йому речі, не заперечує.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі не прибуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до загальних положень Кримінального процесуального кодексу України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим законом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, що знайшло також свій розвиток і у положеннях КПК, які регламентують порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Частиною першою статті 170 КПК України поняття арешту майна визначено як тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, а також можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В силу п. 1 ч. 2, ч. 3, ч. 10 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому разі арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

На даному етапі суд вважає використання вказаного майна як доказу в кримінальному провадженні цілком можливим, у зв`язку з наявністю обґрунтованих підстав вважати, що вказане майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також забезпечення проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування та запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження зазначеного майна, яке відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а тому необхідне накладення арешту на це майно.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого про арешт тимчасового вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено.

Враховуючи принцип розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання слідчого про арешт майна з метою збереження речових доказів з підстав, зазначених у клопотанні, відповідає вимогам процесуального закону, а відтак підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 107, 170-173, КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000301 від 29.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному проваджені за № 0000301 від 29.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України на мобільний телефон марки «Motorola G24 Pover» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 .

До скасування арешту у встановленому КПК України порядку передати на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, яким необхідно вручити її копію.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: