ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2024 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, яка має повну середню освіту, не заміжньої, не маючої на утриманні дітей, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України,
з угодою про визнання винуватості від 23 вересня 2024 р.,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 вчинила кримінальний проступок за таких обставин.
13.09.2024, приблизно у денний час доби, до 11 годин 31 хвилин, точний час не встановлено, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини «PVP» без мети збуту, діючи всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995, перебуваючи на Жаданівському пляжі, який розташований на Прибережній автомагістралі в місті Запоріжжі, на землі знайшла згорток з кристалічною речовиною білого кольору, обгорнутий ізоляційною стрічкою синього кольору, який ОСОБА_4 підняла з землі, чим шляхом привласнення знайденого незаконно придбала психотропну речовину «PVP», та поклала до правого карману своїх джинсових шортів, де стала незаконно зберігати при собі без мети збуту.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі КК України), що кваліфікується як незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту.
23.09.2024 між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 472 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).
За змістом цієї угоди прокурор Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинена остання понести у вигляді 1 року пробаційного нагляду.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначила, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену сторонами міру покарання.
Обвинувачена ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні також просила вказану угоду затвердити і призначити узгоджене в ній покарання, при цьому беззастережно визнала себе винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду покарання. Зазначила, що її згода на укладення угоди є добровільною.
Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода відповідає вимогам закону, укладена добровільно, підзахисна повністю розуміє наслідки її укладення та невиконання, а тому просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, суд дійшов такого висновку.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при ухваленні рішення в підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.
Також судом встановлено, що сторони кримінального провадження уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини відповідно до ст. 470 КПК України, а саме: кримінальне правопорушення належить до категорії кримінальних проступків; ступінь і характер сприяння підозрюваної у розслідуванні кримінального провадження; характер і ступінь тяжкості підозри; наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду та викритті більшої кількості кримінальних правопорушень; обставини, що пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення); відсутність обтяжуючих покарання обставин; відомості про особу ОСОБА_4 , відсутність в силу ст. 89 КК України судимостей; те, що ОСОБА_4 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє роз`яснені їй права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, встановлені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які застосовуватимуться до неї у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Судом встановлено, що укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам КПК та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваною ОСОБА_4 та призначення узгодженої сторонами міри покарання у вигляді 1 року пробаційного нагляду.
Суд, визначаючи обсяг обов`язків, що покладаються на засуджену до пробаційного нагляду, виходить з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 591 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.
За нормою ч. 2 цієї статті суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відтак, з урахуванням вищевикладеного, на ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, визначені ч. 2 ст. 591 КК України, що відповідатиме узгодженому сторонами покаранню.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 не обирався, клопотань про обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили прокурором не заявлялось.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 374, 475 КПК України, суд
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, та призначити їй покарання у вигляді 1 (одного) року пробаційного нагляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 591 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Строк покарання у вигляді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на облік уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні розміром 1 514 (одну тисячу п`ятсот чотирнадцять) грн 56 коп.
диск для лазерних систем зчитування з відеозаписом слідчої дії навпроти кафе-бару «Сан Сіті» від 19.09.2024, зберігати в матеріалах кримінального провадження;
один полімерний сейф-пакет № 6092696, в якому міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено «PVP», з первинним упакуванням, що передана на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, знищити.
Вирок на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1