КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №11-сс/824/6384/2024 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 вересня 2024 року щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 368 КК України, у межах кримінального провадження №0000946 від 14 травня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 вересня 2024 року клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишено без задоволення.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 23-00 год. по 06-00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту, строком до 09 листопада 2024 року включно.

Роз`яснено підозрюваному, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України, наступні обов`язки:

- не відлучатися із м. Дніпро, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з особами визначеними слідчим, прокурором;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Визначено строк дії ухвали слідчого судді та покладених судом обов`язків у межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні до 09 листопада 2024 року включно.

Звільнено підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.

Не погоджуючись з указаною ухвалою прокурор першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У випадку внесення застави зобов`язати ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора та слідчого, а також виконувати обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України: не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим, прокурором; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Уважає оскаржувану ухвалу суду незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків слідчого судді, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що доказами у судовому засіданні підтверджено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 368 КК України, який згідно примітки до статті 45 КК України є корупційним правопорушенням та відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких, за який передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим, у разі доведення вини ОСОБА_7 , до останнього може бути застосоване покарання у вигляді реального позбавлення волі, що вказує на необхідність застосування найбільш суворого запобіжного заходу з метою недопущення вчинення ризиків, а також забезпечення дієвості кримінального провадження.

Посилається на те, що ОСОБА_7 є особою працездатного віку, документальні підтвердження про наявність хронічних або інших захворювань, які унеможливлювали б його тримання під вартою в ході судового розгляду, встановлено не було.

Звертає увагу суду, що підозрюваний офіційно не працевлаштований, відомості про легальні джерела його доходів у сторони обвинувачення відсутні.

Вказує, що в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій встановлено, що протиправна діяльність, пов`язана з пособництвом у проведенні реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів, всупереч встановленого законодавством порядку, здійснювалась ОСОБА_7 протягом тривалого часу на систематичній основі із залученням ряду пособників та приносила значний протиправний дохід, при цьому ОСОБА_7 в повній мірі відомий алгоритм протиправної діяльності, шляхи та способи вчинення дій, які посягають на встановлений порядок виконання службових обов`язків, а тому ризик повторення протиправної поведінки підозрюваного є досить високим.

Зауважує, що в ході судового розгляду встановлено, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_7 , вчинено у складі групи осіб за попередньою змовою у період дії у державі правового режиму «воєнного стану», чим істотно підвищується ступінь суспільної небезпеки даного діяння.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, вислухавши пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів судового провадження, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000946, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 травня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що Адміністратор ТСЦ МВС №1249 ОСОБА_11 , будучи службовою особою та наділеним службовими повноваженнями щодо здійснення процедури державної реєстрації, перереєстрації транспортних засобів відповідно до вимог законодавства, оформлення та видачі реєстраційних документів та номерних знаків, маючи намір незаконного збагачення внаслідок отримання неправомірної вигоди від фізичних та юридичних осіб, шляхом вчинення реєстраційних дій з транспортними засобами в порушення встановленого порядку функціонування електронної системи керування чергою, шляхом внесення завідомо недостовірних відомостей (про належність талону із системи керування чергою) до Єдиного Державного реєстру транспортних засобів, розробив відповідну злочинну схему до якої залучив свого знайомого ОСОБА_7 в якості пособника.

Так, відповідно до попередньо розробленого злочинного плану та розподілених ролей, ОСОБА_11 взяв на себе функцію протиправного вчинення реєстраційних дій з транспортними засобами, при цьому здійснюючи вхід до Єдиного Державного реєстру транспортних засобів з використанням особистого електронного ключа доступу та внесення неправдивих відомостей про належність талону із системи керування електронною чергою, а також внесення відомостей щодо технічного стану автомобіля без відповідної перевірки працівниками ТСЦ МВС.

Разом з цим, відповідно до відведеної ролі ОСОБА_12 повинен був схиляти фізичних осіб до надання неправомірної вигоди за вчинення державної реєстрації (перереєстрації) транспортних засобів, а також виконувати роль посередника для отримання та передачі документів, номерних знаків та неправомірної грошової винагороди від фізичних та юридичних осіб до адміністратора ТСЦ МВС № 1249 ОСОБА_11 .

При цьому, ОСОБА_11 та ОСОБА_7 попередньо домовились про розподіл між собою коштів, отриманих в якості неправомірної вигоди від фізичних та юридичних осіб, таким чином ОСОБА_11 та ОСОБА_7 досягли попередньої змови щодо спільного вчинення протиправних дій.

Так, 07 серпня 2024 року, близько 14 год. 30 хв. ОСОБА_13 , маючи намір здійснити перереєстрацію транспортного засобу марки та моделі Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також виключити з Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомості про належність вказаного транспортного засобу до «спеціалізованих», оскільки автомобіль попередньо був переобладнаний як «навчальний», перебуваючи на території ТСЦ МВС №1249, що розміщений на другому поверсі в адміністративній будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , спробував скористатися електронною системою керування чергою, однак не зміг отримати відповідний талон та звернувся за консультацією до адміністратора ТСЦ МВС № 1249, яким виявився ОСОБА_11 .

У подальшому, маючи на меті отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_13 , діючи умисною, корисливих мотивів та відповідно до раніше розробленого та узгодженого злочинного плану, адміністратор ТСЦ МВС №1249 ОСОБА_11 повідомив, що перереєстрація в цей день неможлива у зв`язку з відсутністю вільних талонів та вказав, що це питання можливо вирішити, звернувшись до особи на ім`я ОСОБА_14 , а також надав для зв`язку номер мобільного телефону НОМЕР_2 , який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_7 .

У ході подальшого телефонного спілкування ОСОБА_7 запевнив, що зможе вирішити питання щодо пришвидшення здійснення перереєстрації належного ОСОБА_13 транспортного засобу.

Продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_11 злочинного плану, 13 серпня 2024 року близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_13 та повідомив, що зможе забезпечити перереєстрацію належного йому транспортного засобу, у тому числі з виключенням відомостей в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів відмітки «спеціальний», при цьому повідомив, що за вказані дії необхідно буде надати грошові кошти у розмірі 350 доларів США або в еквівалентній сумі 15 тисяч гривень, частину з яких останній повинен передати адміністратору ТСЦ МВС для позитивного вирішення питання.

ОСОБА_13 , усвідомлюючи протиправність вимог ОСОБА_15 , звернувся із заявою про вчинення злочину до правоохоронних органів та в подальшому діяв під контролем працівників правоохоронних органів.

11 вересня 2024 року близько 11 год. 50 хв., перебуваючи на паркувальному майданчику неподалік адміністративної будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_13 зустрівся з ОСОБА_7 , де в ході розмови останній запевнив, що забезпечить перереєстрацію транспортного засобу марки Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_13 без необхідності отримання талону з електронної системи керування чергою, особистої присутності продавця та покупця транспортного засобу у адміністратора ТСЦ МВС № 1249, а також необхідної перевірки технічного стану автомобіля для видалення відомостей з Єдиного державного реєстру транспортних засобів відмітки «спеціальний», а також повторно нагадав, що вказана послуга коштуватиме 15 тисяч гривень, які необхідно передати після проведення відповідної реєстрації.

ОСОБА_13 , діючи під контролем правоохоронних органів, на вказану пропозицію погодився та відповідно до вказівки ОСОБА_7 надав копії особистих документів, а також реєстраційних документів транспортного засобу марки Honda Accord, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

ОСОБА_7 , отримавши від ОСОБА_13 зазначені вище документи, зайшов у приміщення адміністративної будівлі, де розміщений ТСЦ МВС №1249 та знаходиться робоче місце адміністратора ОСОБА_11 .

У подальшому, адміністратор ТСЦ МВС №1249 ОСОБА_11 , діючи з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , умисно, у порушення Порядку реєстрації фізичних та юридичних осіб у системі керування чергою для отримання послуг, які надаються територіальними сервісними центрами МВС та Експертною службою МВС, затвердженому Наказом МВС України від 05 листопада 2020 року № 777, перебуваючи на робочому місці, здійснив вхід до Єдиного державного реєстру транспортних засобів за допомогою особистого електронного ключа доступу та у період часу з 12 год. 23 хв. по 12 год. 56 хв. створив заяву № та здійснив державну перереєстрацію транспортного засобу HONDA ACCORD, 2006 року випуску, VIN: НОМЕР_3 , із зміною відомостей про власника автомобіля на ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також реєстраційного номеру з НОМЕР_6 на НОМЕР_4 та виключення додаткової відмітки, зазначивши як підставу її проведення талон №244. При цьому достовірно знаючи, що талон №244 стосовно надання адміністративної послуги щодо реєстраційних дій з транспортним засобом 10 вересня 2024 року був заблокований, продавець та покупець автомобіля особисто не були присутні в ТСЦ МВС №1249, що унеможливлювало проведення державної перереєстрації зазначеного транспортного засобу.

Продовжуючи діяти відповідно до раніше узгодженого спільного злочинного наміру, перебуваючи на території адміністративної будівлі, де розташований ТСЦ МВС №1249, ОСОБА_11 в період часу з 12 год. 56 хв. до 13 год. 20 хв. 11 вересня 2024 року, діючи відповідно до розподілених ролей та за попередньою змовою з ОСОБА_7 , виготовив нове свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу HONDA ACCORD реєстраційний номер НОМЕР_4 , а також, маючи на меті отримання неправомірною вигоди від ОСОБА_13 , передав ОСОБА_7 вказане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та відповідний новий номерний знак.

Того ж дня, близько 13 год. 20 хв. перебуваючи на паркувальному майданчику поблизу адміністративної будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , діючи в межах спільного злочинного умислу з ОСОБА_11 , переслідуючи корисливий мотив, з метою доведення злочину до кінця та отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_13 , передав останньому нове свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки та моделі Honda Accord, а також новий державний номерний знак НОМЕР_5 .

Пересвідчившись у дійсності нового свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а також відсутності відмітки «спеціальний» ОСОБА_13 у відповідності до попередніх домовленостей передав кошти в якості неправомірної вигоди ОСОБА_7 в сумі 15 тисяч гривень, які останній поклав до своєї кишені та направився до приміщення, де розташований ТСЦ МВС №1249 за вищевказаною адресою.

11 вересня 2024 року о 13 год. 47 хв. ОСОБА_7 затримано у порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України.

12 вересня 2024 року ОСОБА_7 у порядку статей 276-278 КПК України вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 368 КК України.

13 вересня 2024 року старший слідчий в особливо важливих справах управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах кримінального провадження №0000946 від 14 травня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 вересня 2024 року клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах управління розслідування особливо тяжких злочинів Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_10 , погоджене прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишено без задоволення.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 23-00 год. по 06-00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту, строком до 09 листопада 2024 року включно.

Роз`яснено підозрюваному, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України, наступні обов`язки:

- не відлучатися із м. Дніпро, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з особами визначеними слідчим, прокурором;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Визначено строк дії ухвали слідчого судді та покладених судом обов`язків у межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні до 09 листопада 2024 року включно.

Звільнено підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Згідно частини другої статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За змістом частин першої-четвертої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

Європейський суд з прав людини під час вирішення справи «Медведев та інші проти Франції» зауважив, що право на свободу і особисту недоторканість має першочергове значення у «демократичному суспільстві» у значенні, передбаченому Конвенцією.

Відповідно до пункту «с» статті 5 Конвенції, законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У той же час, Європейський суд зазначає, що національний суд, який вирішує питання про взяття особи під варту, повинен визначити, чи виправдовують інші підстави, наведені органом досудового розслідування, позбавлення особи свободи.

Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

На переконання колегії суддів, вказані вимоги слідчим суддею належним чином дотримані.

Дійшовши висновку про відсутність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та можливість застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби, а саме: з 23:00 год. до 06:00 год. наступної доби, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 368 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 368 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що долучені до клопотання докази містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому діянь, однак не містять достатніх переконливих доказів стосовно наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які б беззаперечно передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

Органом досудового розслідування шляхом внесення відповідного клопотання ініційовано питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте доводи клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним вище ризикам, не підтверджені належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведено.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, проте стороною обвинувачення не доведено виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про недоведеність слідчим у клопотанні та прокурором під час розгляду клопотання тих обставин, що заявлені органом досудового розслідування ризики мають такий ступінь небезпеки, якому зможе запобігти лише винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою. Такі обставини не доведені в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, дані про особу підозрюваного та інші обставини, передбачені статтею 178 КПК України, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби, а саме: з 23:00 год. до 06:00 год. наступної доби, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України.

Ураховуючи наведене, колегія суддів уважає, що слідчий суддя дослідив всі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення, в повній мірі врахував вимоги статті 194 КПК України та за відсутністю доведених обставин щодо неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обґрунтовано застосував щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід, а саме у виді домашнього арешту в певний час доби.

Доводи сторони обвинувачення стосовно обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення та наявності ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, враховані слідчим суддею при прийнятті рішення про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби, який, на думку колегії суддів, співмірний з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю злочину, та підстав вважати його занадто м`яким колегія суддів не вбачає.

При цьому, апеляційна скарга не містить та прокурором не наведено обставин, які дають підстави для висновків, що з урахуванням конкретних обставин кримінального правопорушення та особи підозрюваного, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби не зможе запобігти встановленим у кримінальному провадженні ризикам.

Інші доводи апеляційної скарги прокурора висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись статтями 176-178, 181, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 13 вересня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_3