Справа № 461/3542/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/695/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0000852 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 на вирок Галицького районного суду м.Львова від 28.05.2024 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина України, неодруженого, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Сихівського районного суду м. Львова від 15.04.2024 року за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на один рік,

обвинуваченогоу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

встановила:

Захисник обвинуваченого подала апеляційну скаргу на вирок Галицького районного суду м.Львова від 28.05.2024, яким ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України та йому призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Призначено ОСОБА_7 остаточне покарання відповідно до ч.4 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком і вироком Сихівського районного суду м. Львова від 15.04.2024 року, у виді 6 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 рахується з 04.03.2024 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати у вказаному кримінальному провадженні на залучення експерта в загальному розмірі 9844,64 грн., а саме за проведення експертиз.

Вирішено питання з речовими доказами в порядку ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з даним вироком захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій просить змінити вирок суду першої інстанції в частині призначення покарання та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 вимоги ст.ст. 69, 75 КК України, а саме призначити обвинуваченому за ч.2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк тривалістю 3 роки. Вважає, що призначене вироком суду першої інстанції покарання є надто суворим, а тому через невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого вирок підлягає зміні.

Апелянт зазначає, що стороною захисту не оспорюються фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій.

Свої вимоги захисник мотивує тим, що суд першої інстанції, при призначення міри покарання, мав всі підстави застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 , вимоги ст.ст. 69, 75 КК України, врахувавши визнання вини в скоєному злочині, щире каяття, прийняти до уваги вибачення, які обвинувачений висловлював у суді першої інстанції з приводу скоєного, критична оцінка його дій, що на думку захисника свідчить про розуміння ОСОБА_7 тяжкість наслідків від його дій. Обставини, що обтяжують покарання встановлено не було.

Апелянт наголошує, що при наявності зазначених вище обставин можна застосувати до обвинуваченого призначення покара ня менше меншого зі звільненням від відбування покарання встановивши іспитовий строк. Судом першої інстанції не було вмотивовано неможливість застосування до обвинуваченого такого пом`якшення покарання, як призначення іспитового строку.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне збагачення шляхом незаконного придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовин і прекурсори», за невстановлених обставин, але не пізніше 04.03.2024, діючи за попередньою змовою в групі з невстановленими особами, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено «PVP», та незаконно зберігав таку при собі з метою подальшого збуту в роздріб до 04.03.2024.

В подальшому ОСОБА_7 , у точно невстановлений час, але не пізніше 16:15 год. 04.03.2024, перебуваючи в парку «Високий замок», що по вул. Замковій у м.Львові, діючи умисно, незаконно збув, розмістивши за географічними координатами 49.848281 - 24.031433 згорток, обмотаний клейкою стрічкою, в якому містився зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено «PVP».

04.03.2024 в період часу з 20:41 год. до 20:55 год. в ході проведення огляду місця події в парку «Високий замок», що по вул. Замковій у м.Львові, за географічними координатами 49.848281 - 24.031433, працівниками поліції виявлено та вилучено згорток, обмотаний клейкою стрічкою, в якому містився зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено «PVP», масою 0,1664 грам.

Крім цього, ОСОБА_7 , у точно невстановлений час, але не пізніше 16:15 год. 04.03.2024, перебуваючи в парку «Високий замок», що по вул. Замковій у м.Львові, діючи умисно, незаконно збув, розмістивши за географічними координатами 49.848281 - 24.031413 згорток, обмотаний клейкою стрічкою, в якому містився зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - «PVP».

04.03.2024 в період часу з 21:03 год. до 21:14 год. в ході проведення огляду місця події в парку «Високий замок», що по вул. Замковій у м.Львові, за географічними координатами 49.848281 - 24.031413, працівниками поліції виявлено та вилучено згорток, обмотаний клейкою стрічкою, в якому містився зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено «PVP», масою 0,2379 грам.

Крім цього, ОСОБА_7 , у точно невстановлений час, але не пізніше 16:15 год. 04.03.2024, перебуваючи в парку «Високий замок», що по вул. Замковій у м.Львові, діючи умисно, незаконно збув, розмістивши за географічними координатами 49.849955 - 24.041361 згорток, обмотаний клейкою стрічкою, в якому містився зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - «PVP».

04.03.2024 в період часу з 21:29 год. до 21:38 год. в ході проведення огляду місця події в парку «Високий замок», що по вул. Замковій у м.Львові, за географічними координатами 49.849955 - 24.041361, працівниками поліції виявлено та вилучено згорток, обмотаний клейкою стрічкою, в якому містився зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено «PVP», масою 0,1628 грам.

Крім цього, ОСОБА_7 , у точно невстановлений час, але не пізніше 16:15 год. 04.03.2024, перебуваючи в парку «Високий замок», що по вул. Замковій у м.Львові, діючи умисно, незаконно збув, розмістивши за географічними координатами 49.850327 - 24.041418 згорток, обмотаний клейкою стрічкою, в якому містився зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обігякої заборонено - «PVP».

04.03.2024 в період часу з 21:42 год. до 21:51 год. в ході проведення огляду місця події в парку «Високий замок», що по вул. Замковій у м.Львові, за географічними координатами 49.850327 - 24.041418, працівниками поліції виявлено та вилучено згорток, обмотаний клейкою стрічкою, в якому містився зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору, яка є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено «PVP», масою 0,1628 грам.

Крім цього, ОСОБА_7 , діючи повторно, за попередньою змовою в групі з невстановленими особами, у невстановлений час та у невстановленому місці, але не пізніше 04.03.2024, маючи умисел на незаконне збагачення шляхом незаконного придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовин і прекурсори», за невстановлених обставин, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено «PVP», та незаконно зберігав таку при собі до 04.03.2024 у розфасованому вигляді з метою подальшого збуту.

Так, 04.03.2024 в період часу з 18:16 год. по 18:28 год. за адресою: АДРЕСА_2 , проведено огляд місця події, в ході якого у ОСОБА_7 виявлено та вилучено 11 прозорих зіп-пакети із кристалічною речовиною білого кольору, в яких виявлено «PVP»,, що відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, масою 2,3519 грам.

Заслухавши доповідача, думку захисника адвоката ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 про задоволення апеляційних вимог у повному обсязі, міркування прокурора ОСОБА_8 , який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги сторони захисту, вивчивши матеріали кримінального провадження в повному обсязі, перевіривши вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст.404 КПК України судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах установлених у санкції статті, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд при призначені покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину має додержуватись принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

У суді апеляційної інстанції встановлено, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст. 307 КК України, вчиненого за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам.

Дії ОСОБА_7 , за ч.2 ст. 307 КК України, кваліфіковано правильно, оскільки він вчинив незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин, за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України, за обставин, викладених у вироку суду.

Покликання захисника ОСОБА_6 на те, що суд першої інстанції мав підстави застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 , ст.ст. 69, 75 КК України не знайшло підтвердження в суді в суді апеляційної інстанції.

Апеляційні вимоги про те, що до обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано надто сувору міру покарання колегія суддів вважає безпідставними.

Санкція ч.2 ст. 307 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Відповідно судом першої інстанції міра покарання обвинуваченому була призначена в межах статті обвинувачення в мінімальній мірі покарання з врахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, його відношення до скоєного, а саме визнання вини, поведінку під час досудового розслідування та в суді першої інстанції, думки всіх учасників процесу.

Як зазначив Конституційний суд України у Рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004, покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю, обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 суд врахував вимоги ст.50, 65 КК України, зокрема врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальними правопорушеннями у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів проти здоров`я населення, яке відносяться до категорії тяжкого злочину, фактичні обставини кримінального провадження, спосіб вчинення злочину і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, неодружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога. Пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття, перебування на утриманні неповнолітньої дитини. Обтяжуючих покарання обставин судомпершої інстанції не встановлено, а тому суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, із застосуванням конфіскації майна, оскільки таке покарання гарантуватиме безпеку суспільству.

З врахуванням викладеного, судом першої інстанції було призначено ОСОБА_7 покарання близьке до мінімального покарання в межах санкції статті обвинувачення у вигляді позбавлення волі , а при призначенні остаточного покарання, відповідно до ч.4 ст.70, ч.1 ст. 72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарнь, призначених цим вирокоим та вироком від 15.04.2024, у виді позбавлення волі строком 6 років 1 місяць з конфіскацією всього належного йому майна.

Відповідно беручи до уваги зазначене вище, з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень колегія суддів вважає, що обвинуваченому, було призначено покарання яке відповідає принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації.

Отже апеляційні вимоги захисника не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, які викладені у вироку, підстав для застосування до ОСОБА_7 вимог ст. 69, 75 КК України в суді апеляційної інстанції не встановлено.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства при розгляді даного кримінального провадження в суді першої інстанції, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не встановлено, а відтак не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг поданих захисником та обвинуваченим.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок є законним й обґрунтованим, відповідно підстав для скасування чи зміни судового рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Вирок Галицького районного суду м.Львова від 28.05.2024 року яким засуджено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: