В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2024 року

м. Харків

Справа № 638/15445/24

Провадження № 1-кп/638/1833/24

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000669 від 28 липня 2024 року, стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Ізюм, Харківської області, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні дітей не маючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 травня 2023 року за ч. 1 ст. 190 КК України до 200 годин громадських робіт, відносно якого на розгляді Дзержинського районного суду м. Харкова перебувають обвинувальні акти за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 185 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

встановив:

27 липня 2024 року, близько 16 год. 50 хв., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував разом з ОСОБА_4 по АДРЕСА_3 , де між ними виник словесний конфлікт в результаті якого, ОСОБА_3 на грунті раптово виниклих неприязних особистих відносин до потерпілого, наніс удар кулаком правої руки в область нижньої губи потерпілого.

Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді наскрізної забійно рваної рани нижньої губи, що в свою чергу обумовило до проведення ПХО та наложення шовного матеріалу.

Відповідно до висновку судово медичної експертизи № 09-1241/2024 від 09.08.2024 року встановлені у потерпілого ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді наскрізної забійно рваної рани нижньої губи, що в свою чергу обумовило до проведення ПХО та наложення шовного матеріалу, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня).

Відповідно до приписів статті 12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 125 КК України класифікується як кримінальний проступок.

Відповідно до приписів частини 2 статті 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні надійшов з клопотанням прокурора ОСОБА_5 про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

За змістом письмової заяви, складеної у присутності захисника ОСОБА_6 , що долучена до обвинувального акту на виконання вимог частин 2, 3 статті 302 КПК України, обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно та добровільно визнав свою винуватість у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з приписами частини 2 статті 302 КПК України та згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку.

При цьому прокурор, в присутності захисника роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_3 зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_6 підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Крім того, за змістом письмових заяв, складених потерпілим ОСОБА_4 , що долучені до обвинувального акту на виконання вимог частин 2, 3 статті 302 КПК України, потерпілий ОСОБА_4 згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з приписами частини 2 статті 302 КПК України та згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку.

При цьому прокурор ОСОБА_5 роз`яснила потерпілому ОСОБА_4 зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_4 підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Враховуючи позицію учасників судового провадження, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку, наявні підстави для розгляду вказаного обвинувального акту у спрощеному провадженні у відповідності до положень статтей 381-382 КПК України.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами досудового розслідування.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за частиною 2 статті 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд, відповідно до статті 66 КК України, визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст. 67 КК України, визнає рецидив кримінальних правопорушень.

Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 , з вищою освітою, офіційно непрацевлаштований, не одружений, на утриманні дітей та інших осіб не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на диспансерному (профілактичному) обліку в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КНП «Харківський міський психоневрологічний диспансер № 3» ХМР не звертався, раніше судимий: вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 травня 2023 року за ч. 1 ст. 190 КК України до 200 годин громадських робіт, відносно якого на розгляді Дзержинського районного суду м. Харкова перебувають обвинувальні акти за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до статті 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з частиною другою статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При призначенні покарання, суд відповідно до вимог статетй 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення - проступку, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог статті 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових кримінальних правопорушень".

Визначаючи вид та міру покарання суд керується положеннями частини 2 статті 50 КК України відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи те, що відповідно до зазначеної норми Закону суд призначає більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений кримінального правопорушення лише у разі якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальній правопорушень.

Так, в справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Враховуючи вчинення обвинуваченим кримінального проступку, обставини, що пом`якшують, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також вимоги статті 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, дані про його особу, який офіційно непрацевлаштований, раніше судимий вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 травня 2023 року за ч. 1 ст. 190 КК України до 200 годин громадських робіт, відносно якого на розгляді Дзержинського районного суду м. Харкова перебувають обвинувальні акти за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 125, ч. 4 ст. 185 КК України, суд призначає покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції частини другої статті 125 КК України.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередженням вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Запобіжний захід під час досудового розслідування обвинуваченому не застосовувався.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною другою статті 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 240 (двохсот сорока) годин.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - не обирати.

Цивільний позов не заявлено, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до частини 4 статті 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1