Справа № 487/8558/24
Провадження № 1-кп/487/751/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження №0000386 від 30.09.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, є громадянином України, має вищу освіту, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 302 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

21.01.2024 ОСОБА_3 , працюючи банщиком в сауні та знаходячись на робочому місці в приміщенні сауни «Банний двір», розташованій за адресою: АДРЕСА_2 , порушуючи моральні засади суспільства, в частині встановлення зв`язків між людьми, для задоволення їх статевих потреб, усвідомлюючи небезпечність вчинюваних дій, які дістали виявлення у сприянні добровільному сексуальному спілкуванні раніше незнайомих між собою осіб, умисно надав посередницькі послуги в звідництві для розпусти, а саме: сприяв добровільному спілкуванню та вчиненню розпусних дій, раніше незнайомих між собою осіб протилежної статі.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на звідництво без мети наживи, шляхом посередництва у знайомстві та організації зустрічей відвідувачів сауни з особами, які замаються розпустою, для сприяння добровільним інтимним стосункам між ними, 21.01.2024 приблизно о 10-30 год. прийняв від ОСОБА_6 замовлення на користування сауною, під час якого погодився на прохання останнього організувати йому зустріч для надання сексуальних послуг з особою, яка займається розпустою.

Продовжуючи свої протиправні дії, направлені на звідництво для розпусти, 21.01.2024 приблизно о 10-45 год. ОСОБА_3 , знаходячись на робочому місці в приміщенні сауни «Банний двір», що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , з особистого телефону здійснив дзвінок на номер, що належить ОСОБА_7 , яка займається розпустою, та повідомив останню про перебування в сауні відвідувача, який бажає познайомитися з особою, що надає послуги сексуального характеру, запропонував останній приїхати для вчинення розпусних дій, на що остання погодилась.

В подальшому, в той же день, ОСОБА_3 , у телефонній розмові, повідомив ОСОБА_7 місце до якого повинна була прибути остання для надання сексуальних послуг, а саме у приміщення сауни «Банний двір», яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Після цього, приблизно о 12-00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні сауни «Банний двір», зустрівши раніше викликану ним ОСОБА_7 , яка займається розпустою, діючи умисно, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на звідництво для розпусти, сприяючи добровільним сексуальним стосункам незнайомих між собою осіб, познайомив ОСОБА_6 , який знаходився в приміщенні сауни, з ОСОБА_7 , яка займається розпустою.

Цього ж дня, приблизно о 12-09 год. ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні сауни «Банний двір» зустрівся з ОСОБА_7 , де остання отримала від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 2000 грн. за подальше надання сексуальних послуг у вигляді класичного сексу та в подальшому надала останньому такі послуги.

Таким чином, ОСОБА_3 здійснив посередницькі дії у сприянні добровільним сексуальним стосункам незнайомих між собою осіб, тобто звідництво для розпусти, та своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 302 КК України.

30.09.2024 в даному кримінальному провадженні між прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469, 470, 472, 473, 474 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до даної угоди прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000386, і обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди, що:

-Обвинувачений беззастережно визнає вину під час судового розгляду кримінального провадження за ч. 1 ст. 302 КК України; - сторони погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст. 302 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі та звільнення його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КПК УКраїни.

В угоді перелічені права підозрюваного, передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши відповідну угоду, дослідивши письмові докази з метою перевірки наявності фактичних підстав для визнання винуватості, суд, вирішуючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, виходить з наступного:

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п.1 ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 302 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до кримінальних проступків.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що цілком розуміє характер обвинувачення та повністю визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 302 КК України. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 ч. 2 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затверджені угоди.

Суд, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Будь-які скарги під час кримінального провадження підозрюваним не подавались.

Умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін, інших осіб, суспільних інтересів. Права підозрюваного під час укладення угоди були дотримані, та судом не встановлені очевидні ризики невиконання ним взятих на себе за угодою зобов`язань.

Фактичні дії ОСОБА_3 охоплюються складом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 302 КК України та кваліфіковані вірно.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження укладеної угоди про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним ОСОБА_3 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 394, 395, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити у кримінальному провадженні №0000386 від 30.09.2024 угоду про визнання винуватості від 30 вересня 2024 року, укладену між прокурором окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 302 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробув анням, якщо він протягом визначеного іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження вироку визначені ч.2 ст. 473 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його оголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя : ОСОБА_1