Справа № 206/4124/24
Провадження № 1-кс/206/855/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2024 м. Дніпро

Слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання слідчого СВ ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта ОСОБА_3 погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню під №0000575, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.08.2024 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей чи інших непрацездатних осіб, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 26.06.2006 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ст.69 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки;

- 17.10.2006 Димитровським міським судом Донецької області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70,71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці, приєднано невідбутий строк покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26.06.2006. Звільнений 04.06.2010 за відбуттям строку покарання;

- 25.08.2011 Димитровським міським судом Донецької області за ст. 395 КК України до покарання у вигляді арешту на строк 3 місяці;

- 23.12.2011 Красногвардійським районним судом АР Крим за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки 6 місяців;

- 01.10.2012 Димитровським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці, на підставі ч. 1, ч. 2 ст. 70 КК України частково приєднано покарання за вироком Красногвардійського районного суду АР Крим від 23.12.2011, до відбуття покарання визначено 4 роки 9 місяців позбавлення волі;

- 22.11.2012 Красноармійським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України приєднано строк за вироком Димитровського міського суду від 01.10.2012, до відбуття покарання визначено 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- 17.05.2013 Красноармійським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. Звільнений 13.10.2016 за відбуттям строку покарання;

- 24.01.2018 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 395 КК України довідбуття покарання у вигляді арешту на строк 2 місяці;

- 13.04.2018 Синельниківським міскрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 357, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, на підставі ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України даним покаранням поглинуто покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 24.01.2018, до відбуття 1 рік 6 місяців позбавлення волі;

- 19.06.2019 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 187 КК України до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України даним покаранням поглинути покарання за вироком Синельниківського районного суду Дніпропетровської області від 13.04.2018, до відбуття призначено покарання 3 роки 3 місяці позбавлення волі. Звільнений 29.01.2021 за відбуттям строку покарання;

- 19.03.2021 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 125 КК України до відбуття покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75, ст. 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 17.05.2021 Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

- 05.01.2023 Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 391 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 17.05.2021, до відбуття призначено покарання 1 рік 2 місяці позбавлення волі. Звільнений 05.04.2024 за відбуттям строку покарання;

- 02.08.2024 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 Кримінального кодексу України, -

за участю:

слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника-адвоката ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернулася слідчий СВ ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта ОСОБА_3 із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що в проваджені СВ ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000575 від 07.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Лівобережною окружною прокуратурою міста Дніпра.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та маючи не зняті і не погашені у встановленому законом порядку судимості, повторно вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності.

Так, ОСОБА_5 , 07 серпня 2024 року приблизно о 10 годин 20 хвилин проїжджав на велосипеді помаранчевого кольору по АДРЕСА_3 , де неподалік будинку 22 зустрів раніше незнайомого йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є інвалідом 1 групи з дитинства, з діагнозом дитячий церебральний параліч та епілепсія, у якого в правій кишені шортів одягнених на ньому знаходився мобільний телефон марки «Moto», моделі «Е13», ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 . В цей час, у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану, а саме вказаного мобільного телефону, належного ОСОБА_7 , який є інвалідом 1 групи з дитинства, з діагнозом дитячий церебральний параліч та епілепсія, який ОСОБА_5 визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Будучи обізнаним, що 24.02.2022 року на підставі Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації,на території України було введено воєнний стан, а також те, що у подальшому, відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.05.2024 № 271/2024, строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року продовжено строком на 90 діб, ОСОБА_5 приступив до реалізації свого злочинного умислу. Реалізуючи вищевказаний злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), ОСОБА_5 , знаходячись неподалік будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, передбачаючи спричинення майнової шкоди потерпілому та бажаючи її настання, усвідомлюючи, що його дії є відкритими та очевидними, а також скориставшись тим що потерпілий ОСОБА_7 має інвалідність 1 групи з дитинства, з діагнозом дитячий церебральний параліч та епілепсія, розуміючи, що останній не буде чинити опір, пересуваючись на велосипеді помаранчевого кольору, під`їхав до потерпілого ззаду та правою рукою дістав з правої кишені шортів одягнених на ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Moto», моделі «Е13», ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 . Далі, доводячи свій злочинний умисел на відкрите викрадення майна ОСОБА_7 , вчинений повторно, в умовах воєнного стану, до кінця, ОСОБА_5 перебуваючи у тому ж місці та в той же час, тобто неподалік будинку АДРЕСА_3 тримаючи мобільний телефон марки «Moto», моделі «Е13», ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , вартістю 2000 гривень, належний ОСОБА_7 , у руках, пересуваючись на велосипеді помаранчевого кольору, попрямував у двори будинків розташованих по АДРЕСА_3 , в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_5 , заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2000 гривень 00 копійок. Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами.

08.08.2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 слідчим СВ ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за погодженням з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Враховуючи викладене, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:-про наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, санкція статті, якої передбачає позбавлення волі на строк від семи до десяти років, крім того, ОСОБА_5 , 02.08.2024 року засуджений за ч.2 ст.190 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 років та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки, вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності, тому є підстави вважати, що ОСОБА_5 усвідомлюючи про реальне покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до десяти років, яке йому загрожує, може переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду.

Про наявність ризику передбаченого у п.3 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 , знаходячись на свободі, може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_7 , який є інвалідом 1 групи з дитинства, з діагнозом дитячий церебральний параліч та епілепсія, визнаний недієздатним та рішенням Бабушкінського районного суду від 06.04.2017 року має опікунів, тому є соціально незахищеною особою, тому при зустрічі з ОСОБА_5 може злякатись та отримати душевне хвилювання, що в подальшому негативно вплине на досудове розслідування.

Також, підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи, що підозра, яка йому повідомлена базується на показаннях свідка ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які є його знайомими та йому відоме місце проживання останніх, тому останній може вмовляннями, чи іншими способами з метою уникнення від кримінальної відповідальності незаконно вплинути на свідків, щодо їхніх показань відносно нього. Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного злочину проти власності, тому може продовжити злочинну діяльність, окрім того підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків у суспільстві, не працевлаштований, немає законного прибутку, в період часу з 26.06.2006 року по 02.08.2024 року має 14 судимостей, зокрема останній раз ОСОБА_5 звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком, проте він вчинив нове кримінальне правопорушення, у зв`язку з цим є всі підстави вважати, що останній може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення з метою незаконного збагачення.

Застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання. Беручи до уваги наведені вище обставини, слідчий вважає, за неможливе застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На підставі викладеного, слідчий з урахуванням реальної наявності вказаних ризиків, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, просить застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, оскільки вказаний запобіжний захід зможе запобігти вищезазначеним ризикам, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не доцільно.

Прокурор ОСОБА_4 та слідча ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовольнити. Також зазначили, що саме такий запобіжний захід зможе належним чином забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки підозрюваний на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисний корисливий злочин.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечували проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили застосувати до нього більш м`який запобіжній захід - домашній арешт.

Вислухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши надані стороною обвинувачення письмові матеріали до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В провадженні СВ ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000575 від 07.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Лівобережною окружною прокуратурою міста Дніпра.

07.08.2024 об 11 год. 05 хв. підозрюваного ОСОБА_5 було затримано на підставі ч. 4 ст. 208 КПК України, про що свідчить протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення.

08.08.2024 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 слідчим СВ ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за погодженням з прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Копію клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із доданими матеріалами було вручено ОСОБА_5 та його захиснику 09 серпня 2024 року о 10:00 годині.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У силу ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК, на які вказує слідчий; а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначених у клопотанні ризиків.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю, що наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.08.2024 року; протоколом огляду місця події від 07.08.2024 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 07.08.2024 року; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_7 від 07.08.2024 року; протоколом допиту законного представника потерпілого ОСОБА_10 від 07.08.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 07.08.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 07.08.2024 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_9 від 07.08.2024 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 07.08.2024 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участі свідка ОСОБА_11 від 07.08.2024 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення від 07.08.2024 та іншими доказами, зібраними у кримінальному провадженні, у їх сукупності.

Клопотання та матеріали, надані слідчим, дійсно свідчать про реальне існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язки з державою, у якій його переслідують. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, також ОСОБА_5 , 02.08.2024 року засуджений за ч.2 ст.190 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 років та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки, вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності, тому є підстави вважати, що ОСОБА_5 усвідомлюючи про реальне покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до десяти років, яке йому загрожує, може переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду.

Про наявність ризику передбаченого у п.3 ч.1 ст.177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 , знаходячись на свободі, може незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_7 , який є інвалідом 1 групи з дитинства, з діагнозом дитячий церебральний параліч та епілепсія, визнаний недієздатним та рішенням Бабушкінського районного суду від 06.04.2017 року має опікунів, тому є соціально незахищеною особою, тому при зустрічі з ОСОБА_5 може злякатись та отримати душевне хвилювання, що в подальшому негативно вплине на досудове розслідування.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного злочину проти власності, тому може продовжити злочинну діяльність, окрім того підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків у суспільстві, не працевлаштований, немає законного прибутку, в період часу з 26.06.2006 року по 02.08.2024 року має 14 судимостей, зокрема останній раз ОСОБА_5 звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком, проте він вчинив нове кримінальне правопорушення, у зв`язку з цим є всі підстави вважати, що останній може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення з метою незаконного збагачення.

Вирішуючи подане клопотання суд, також, враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, Рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Також при вирішенні клопотання враховую характеризуючи данні особи підозрюваного, який раніше судимий за скоєння злочинів та має ряд не знятих і не погашених у встановленому законом порядку судимостей, на шлях виправлення не став, а тому викладене вище у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи підозрюваного у встановленому законом порядку та виключає об`єктивну можливості щодо застосування до підозрюваного більш м`якого виду запобіжного заходу, який він просив застосувати до нього у вигляді домашнього арешту.

З урахуванням викладеного, застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, буде недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти ризикам, встановленим під час досудового слідства.

Виходячи із вищевикладеного та враховуючи особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований та не має постійного доходу, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

В той же час слідчий суддя вважає необхідним визначити ОСОБА_5 розмір застави у кримінальному провадженні виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи викладене вважаю за необхідне визначити розмір застави відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2024 року у розмірі 3028 гривень.

Враховуючи характеризуючи данні підозрюваного вважаю, що застава у розмірі 75 прожиткових мінімумів, що складає 227100 гривень буде достатньою мірою, щоб гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

При визначенні саме такого розміру застави суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 р., відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 194 КПК України, на підозрюваного необхідно покласти обов`язки у разі внесення застави.

На підставі викладеного, керуючись: ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 40, 131, 132, 176-178, 182,183,194, 199, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта ОСОБА_3 погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню під №0000575, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.08.2024 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 Кримінального кодексу України - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей чи інших непрацездатних осіб, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 07 серпня 2024 року до 04 жовтня 2024 року до 12 год. 00 хв. включно.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід в вигляді застави у розмірі 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 227100 (двісті двадцять сім тисяч сто) гривень у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок за наступними реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26239738, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0017442, призначення платежу - застава, кримінальне провадження під №0000575 від 07.08.2024, підозрюваний (прізвище, ініціали), платник (прізвище, ініціали).

В разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти та повідомити про це слічого та слідчого суддю.

З моменту звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

На час дії запобіжного заходу у вигляді застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за умови внесення застави, наступні процесуальні обов`язки:

- прибувати за кожним викликом до слідчого та суду;

- не виїжджати за межі м. Дніпра без дозволу слідчого та прокурора;

- повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання;

- за наявності паспорту для виїзду за межі України здати його до органів Державної міграційної служби України.

Визначити термін дії зазначених процесуальних обов`язків протягом двох місяців з дня внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, дублікат документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави надати слідчому СВ ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта ОСОБА_3 .

В задоволенні клопотань захисника-адвоката ОСОБА_12 та підозрюваного ОСОБА_5 про зміну на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі - відмовити.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1