ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2272/24 Справа № 190/934/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2024 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2024 року було відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Як встановлено судом, ОСОБА_7 засуджений вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 24 травня 2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3-х років позбавленні волі, з іспитовим строком на 2 роки.

10 січня 2022 року ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області іспитовий строк скасовано, направлено засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання призначеного вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 24 травня 2021 року у виді позбавлення волі строком на 3 (три)роки.

Початок строку відбування покарання 01 лютого 2022 року, кінець строку відбування покарання 01 лютого 2025 року.

Засуджений ОСОБА_7 з 01 лютого 2022 року перебуває в місцях позбавлення волі.

З 01 лютого 2022 року по 21 квітня 2022 року відбував покарання у ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№4)».

З 21 квітня 2022 року по 19 лютого 2022 року відбував покарання у ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)».

З 19 лютого 2022 року і по теперішній час засуджений ОСОБА_7 перебуває в ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)». Під час відбування покарання засуджений провину визнав у повному обсязі, розкаюється у скоєному. В установі не працевлаштований, але активно залучається до робіт з благоустрою на швацькій дільниці. Роботу виконує вчасно, якісно та сумлінно, проявляє розумну ініціативу. За час відбуття покарання має 1 (одне) заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці та 2 (два) стягнення: у вигляді попередження (створив конфліктну ситуацію) та догани (завісив камеру відеоспостереження), які погашені у встановленому законом порядку. На даний час дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, з адміністрацією установи тактовний та ввічливий.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_7 , який зроблено комісією ДУ "П`ятихатська виправна колонія №122", - засуджений довів своє виправлення та має бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Зважаючи на ті обставини, що засуджений ОСОБА_7 за весь час відбування покарання має лише 1 заохочення, та 2 стягнення, які хоча і погашені у встановленому законом порядку, але характеризують особу засудженого в цілому, свідчать про те, що засуджений не довів своє виправлення.

Суд, оцінюючи у сукупності всі дані, які слугують чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, дійшов висновку про те, що процес виправлення ОСОБА_7 не досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання у вигляді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в інших умовах, без ізоляції від суспільства, а тому відмовив у задоволенні клопотання засудженого щодо застосування ст. 81 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Засуджений в апеляційній скарзі просить ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2024 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно нього положення ст. 81 КК України, мотивуючи такі вимоги тим, що за час відбування покарання сумлінною поведінкою довів своє виправлення, має заохочення, гарну характеристику і міцні соціальні зв`язки поза межами виправної установи, зокрема, має дитину з інвалідністю, яка потребує допомоги та догляду, а тому підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання.

Позиції учасників судового провадження.

Засуджений свою апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.

Прокурор проти задоволення апеляційної скарги засудженого заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, думку учасників кримінального провадження, їх виступи в судових дебатах, дослідивши матеріали кримінальної провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженого свого виправлення. Доведення засудженого свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вимогами ч. 2 ст. 67, ч. 2 ст. 103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Пленум ВСУ у п. 17 постанови від 26 квітня 2002 року №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, вказав на те, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Як вбачається із матеріалів особової справи, ОСОБА_7 засуджений вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 24 травня 2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 3-х років позбавленні волі, з іспитовим строком на 2 роки.

10 січня 2022 року ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області іспитовий строк скасовано, направлено засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання призначеного вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 24 травня 2021 року у виді позбавлення волі строком на 3 (три)роки.

Початок строку відбування покарання 01 лютого 2022 року, кінець строку відбування покарання 01 лютого 2025 року.

Засуджений ОСОБА_7 з 01 лютого 2022 року перебуває в місцях позбавлення волі.

З 01 лютого 2022 року по 21 квітня 2022 року відбував покарання у ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№4)».

З 21 квітня 2022 року по 19 лютого 2022 року відбував покарання у ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)».

З 19 лютого 2022 року і по теперішній час засуджений ОСОБА_7 перебуває в ДУ «П`ятихатська виправна колонія (№122)». Під час відбування покарання засуджений провину визнав у повному обсязі, розкаюється у скоєному. В установі не працевлаштований, але активно залучається до робіт з благоустрою на швацькій дільниці. Роботу виконує вчасно, якісно та сумлінно, проявляє розумну ініціативу. За час відбуття покарання має 1 (одне) заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці та 2 (два) стягнення: у вигляді попередження (створив конфліктну ситуацію) та догани (завісив камеру відеоспостереження), які погашені у встановленому законом порядку. На даний час дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, з адміністрацією установи тактовний та ввічливий.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_7 , який зроблено комісією ДУ "П`ятихатська виправна колонія №122", - засуджений довів своє виправлення та має бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Проаналізувавши поведінку засудженого за весь період відбування покарання до якого засуджений ОСОБА_7 , колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо передчасності застосування вимог ст. 81 КК України відносно засудженого обґрунтованими та відповідними матеріалам особової справи.

Застосоване до ОСОБА_7 одне заохочення не має системного характеру, а враховуючи також наявність 2 стягнень, які хоча і погашені в установленому законом порядку, але негативно характеризують поведінку засудженого за час відбування покарання, суд апеляційної інстанції вважає, що підстави вважати, що поведінка ОСОБА_7 та ставлення до режиму виправної колонії є сумнівним.

В свою чергу, формальність підстав для застосування положень ст. 81 КК України у зв`язку з відбуттям відповідного строку покарання не може бути єдиною підставою для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 , а тому колегія суддів приходить до висновку про те, що умовно-дострокове звільнення є недоцільним, а тому в задоволенні апеляційної скарги засудженого колегія суддів вважає за необхідне відмовити.

А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2024 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4