Єдиний унікальний номер справи 183/8882/24
Провадження № 1-кс/183/2427/24

У Х В А Л А

14 листопада 2024 року м. Самар Дніпропетровської області

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання про арешт майна,

У С Т А Н О В И В:

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області 14 листопада 2024 року надійшло клопотання слідчого СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні від 22 липня 2024 року № 0000920 за фактом вчинення діяння, що за своїми ознаками підпадає під правову кваліфікацію злочину, визначеного ч. 1 ст. 204 КК України.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя зазначає таке.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається за участю, крім інших, власника майна.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.

Отже, визначення керівником органу прокуратури прокурора (групи прокурорів), який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні є кримінально-процесуальним рішенням, яке утворює, змінює чи припиняє права і обов`язки, тобто має правові наслідки, в конкретному кримінальному провадженні з його початку до завершення та за процесуальною формою має бути передбачено (встановлено) кримінальним процесуальним законом.

У свою чергу постанова керівника відповідного органу прокуратури про призначення (визначення) прокурора або групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, має відповідати вимогам ст. 110 КПК України, у тому числі, постанова прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.

Слідчим суддею установлено, що до клопотання не долучено належним чином оформлену постанову про призначення групи прокурорів. Отже, стороною обвинувачення не надано будь-яких документів на підтвердження повноважень прокурора у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя звертає увагу, що витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань не може замінити таку постанову, оскільки він не є кримінально-процесуальним рішенням, яке породжує зазначені правові наслідки в конкретному кримінальному провадженні.

Відсутність зазначеної постанови в матеріалах кримінального провадження або її не підписання керівником відповідного органу прокуратури обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень. Така позиція була викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22 лютого 2021 року у провадженні № 51-4584кмо18 (справа № 754/7061/15).

За таких обставин, слідчий суддя позбавлений можливості встановити, чи повноважні особи звернулись до суду з відповідним клопотанням.

Крім того, в обгрунтування клопотання до нього додані копії документів, виготовлені у такий спосіб, що унеможливлює ознайомлення слідчого судді з їх змістом.

Згідно з ч. 3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З огляду на викладене вище, керуючись ст.ст. 9, 38, 86, 87, 91, 132, 171, 172, 216, 218, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні від 22 липня 2024 року № 0000920 - повернути прокурору Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 для усунення недоліків, що зазначені у цій ухвалі, протягом сімдесяти двох годин з моменту отримання копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1