Провадження № 1-кс/686/7133/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , ознайомившись із матеріалами клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001303,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_2 , шляхом направлення 25.08.2024 поштового відправлення на адресу суду, звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із клопотанням (зареєстроване у суді 27.08.2024) про накладення арешту на речі, вилучені 24.08.2024 у ході особистого обшуку ОСОБА_3 під час його затримання, а саме на: предмет схожий на ніж із надписом «M.S.B. Made in China» із рукояткою чорного кольору приблизною довжиною 70 мм, довжиною леза 106 мм, який поміщено до паперового конверту, ніж розкладний без маркувань із рукояткою чорного кольору приблизною довжино 70 мм, та приблизною довжиною леза 48 мм, який поміщено до паперового конверту, частину полімерної трубочки біло-фіолетового кольору із наявними нашарування жовтого кольору в середині трубки, частину полімерної трубки рожевого кольору із нашаруваннями речовини темного кольору у її середині, які поміщено до паперового конверту, джинси синього кольору поміщено до паперового мішку, до кінця якого прикріплено полімерну стяжку із номером В721621, футболку синього кольору поміщено до паперового мішку, до кінця якого прикріплено полімерну стяжку із номером НОМЕР_1 , із позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.

24.08.2024 відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001303, попередня правова кваліфікація ч. 1 ст. 115 КК України.

Дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає поверненню, у зв`язку із наступним.

Із матеріалів клопотання убачається, що «24.08.2024 близько 15 год. у дворі будинку АДРЕСА_1 , під час суперечки ОСОБА_3 наніс ножове поранення в область грудей ОСОБА_4 , 1976 р.н., спричинивши останньому проникаюче поранення грудної клітини із ушкодженням серця, від отримання якого останній у подальшому помер у приміщенні лікарні.

24.08.2024 у період часу із 19 год. 15 хв. по 20 год. 05 хв. під час затримання ОСОБА_3 у порядку ст. 208 КПК України було виявлено та вилучено: предмет схожий на ніж із надписом «M.S.B. Made in China» із рукояткою чорного кольору приблизною довжиною 70 мм, довжиною леза 106 мм, який поміщено до паперового конверту, ніж розкладний без маркувань із рукояткою чорного кольору приблизною довжино 70 мм, та приблизною довжиною леза 48 мм, який поміщено до паперового конверту, частину полімерної трубочки біло-фіолетового кольору із наявними нашарування жовтого кольору у середині трубки, частину полімерної трубки рожевого кольору із нашаруваннями речовини темного кольору у її середині, які поміщено до паперового конверту, джинси синього кольору, поміщено до паперового мішку, до кінця якого прикріплено полімерну стяжку із номером В721621, футболку синього кольору, поміщено до паперового мішку, до кінця якого прикріплено полімерну стяжку із номером В721622».

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року вказувалося на порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або інших осіб можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Приходжу до висновку, що прокурором не обґрунтовано необхідності накладення арешту на частину полімерної трубочки біло-фіолетового кольору, частину полімерної трубки рожевого кольору, у контексті відповідності зазначених речей критеріям речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України.

Так, прокурором не зазначено, чи зберегли означені речі сліди кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а якщо зберегли, то які саме; не указано, доказом яких фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження, яке розслідуються за фактом умисного вбивства, можуть бути зазначені вище вилучені предмети та речі, тобто не обґрунтовано необхідності накладення арешту у контексті відповідності перелічених речей критеріям речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України.

Окрім того, у клопотанні узагальнено йдеться про ймовірність проведення експертиз із вилученими речами, проте не конкретизовано, які саме експертизи та відносно яких речей мають вони мають бути призначені, не долучено до клопотання постанов про призначення відповідних судових експертиз.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин клопотання прокурора про арешт майна не може бути розглянуто по суті і підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст.171-173 КПК України, слідча суддя

постановила:

Клопотання прокурора відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001303, повернути прокурору.

Встановити строк у сімдесят дві години для усунення недоліків.

Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя