Провадження № 1-кс/344/7110/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строку тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000475 від 09.09.2023, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого зазначив, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000475 від 09.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 305, ч. 1 ст. 306, ч. 2 ст. 306, ч. 1 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у вересні 2023 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , не маючи законних джерел доходу, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення шляхом вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, у порушення Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних заходів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», обрали в якості джерела доходу діяльність, пов`язану з незаконним виготовленням, придбанням, зберіганням, перевезенням, пересиланням з метою збуту та збутом психотропних речовин в особливо великих розмірах, створили та очолили організовану групу, до складу якої завербували ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , а в грудні 2023 року до складу організованої групи завербували ОСОБА_10 (якого 05.04.2024 було вбито іншими особами), які бажали систематично отримувати особисту матеріальну вигоду від вчинення злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин.

Зорганізувавшись у стійке об`єднання, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 довели членам організованої групи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 детальний план спільної злочинної діяльності, а також розподілили між ними ролі та функції кожного співучасника, направлені на успішне його виконання та досягнення злочинної мети отримання прибутку, визначили загальні правила поведінки та обумовили правила конспірації..

Організатор групи ОСОБА_6 та співорганізатор групи ОСОБА_7 спільно створили та очолили організовану групу, залучили до її складу ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , здійснювали керівництво їх діями під час вчинення злочинів, слідкували за дотриманням учасниками організованої групи правил конспірації незаконної діяльності, здійснювали придбання психотропної речовини з метою збуту, здійснювали придбання обладнання, прекурсорів та інших інгредієнтів, необхідних для виготовлення психотропних речовин, підшукували відповідну територію на відкритій місцевості з обмеженою оглядовістю для сторонніх осіб з метою виготовлення психотропної речовини, надавали транспортні засоби з метою забезпечення перевезення психотропних речовин, брали безпосередню участь у систематичному виготовленні та зберіганні з метою подальшого збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, здійснювали її збут, підшукували місця схову на відкритій місцевості з обмеженою оглядовістю для сторонніх осіб з метою забезпечення зберігання психотропних речовин та її зберігання для подальшого збуту, підшукували осіб з метою збуту їм психотропних речовин, розподіляли отриманий прибуток від злочинної діяльності між учасникам організованої групи в залежності від виконуваних ними функцій.

Учасники організованої групи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 свідомо й добровільно увійшли до створеної ОСОБА_6 та ОСОБА_7 організованої групи, здійснювали придбання інгредієнтів та прекурсорів, виготовлення з них психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетаміну, підшукували місця схову на відкритій місцевості з обмеженою оглядовістю для сторонніх осіб з метою забезпечення зберігання психотропних речовин для подальшого збуту, пересилали та збували психотропну речовину.

Так, у період часу з вересня 2023 року по квітень 2024 року ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_10 , з метою отримання незаконного прибутку, скоїли особливо тяжкі злочини, пов`язані з незаконним виготовленням, придбанням, перевезенням, пересиланням та зберіганням з метою збуту, а також незаконним збутом психотропних речовин шляхом їх приховання на відкритих ділянках місцевості та пересилання через ТОВ «Нова Пошта».

17 квітня 2024 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

18 квітня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Студінка Коломийського району Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, щодо якого 18.05.2022 обвинувальний акт за ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

19 квітня 2024 року ОСОБА_4 слідчими суддею Івано-Франківського міського суду ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначено заставу в сумі 908400,00 грн., та у разі її внесення, покладено передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 01.05.2024 задоволено апеляційну скаргу прокурора, ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 19.04.2024 про обрання щодо ОСОБА_11 запобіжного заходу скасовано, постановлено нову ухвалу, якою до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави як альтернативного запобіжного заходу, на строк до 15.06.2024.

13 червня 2024 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області продовжено строк досудового розслідування до 6-ти місяців, тобто до 18 жовтня 2024 року.

13 червня 2024 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ОСОБА_4 продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 11 серпня 2024 року включно.

31 липня 2024 року раніше повідомлену підозру ОСОБА_4 змінено та за новими епізодами повідомлено йому про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

07 серпня 2024 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ОСОБА_4 продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 03 жовтня 2024 року включно.

19 вересня 2024 року раніше повідомлену підозру ОСОБА_4 змінено та за новими епізодами повідомлено йому про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозр, пред`явлених ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме відомостями, які містяться у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколах обшуків, висновках судово-хімічних експертиз та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Строк дії ухвали про тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 03.10.2024, однак завершити досудове розслідування не представляється можливим, оскільки необхідно провести наступні слідчі, процесуальні дії: закінчити розсекречення ухвали слідчих суддів про надання дозволів на проведення НСРД та використання матеріалів НСРД з інших кримінальних проваджень; отримати висновки молекулярно-генетичних, судових хімічних експертиз та експертиз відео-, звукозапису; провести тимчасовий доступ до речей і документів, які містяться в ДП «ІОЦ Мінсоцполітики України», Калуській міській раді, територіальних сервісних центрах, філії «Львівська митниця» та здійснити їх аналіз; завершити аналіз вилученої інформації в операторів і провайдерів телекомунікацій - ПрАТ «Київстар», ПрАТ «ВФ Україна», ТОВ «Лайфселл» про контакти підозрюваних - роздруківки по 58 телефонних номерах та 32 ІМЕІ телефонів; допитати свідків та підозрюваних; у комплексі дослідити докази про склад і роль учасників організованої групи, за наявності підстав оголосити підозру особам, причетність яких вбачається з матеріалів провадження та яких на даний час до кримінальної відповідальності не притягнуто, оголосити остаточні підозри, відкрити матеріали кримінального провадження та надати підозрюваним та їхнім захисникам доступ до матеріалів, закінчити досудове розслідування шляхом звернення до суду з обвинувальним актом.

Обставини, що перешкоджали здійсненню вищезазначених процесуальних дій раніше, це значна кількість попередньо проведених першочергових невідкладних слідчих та процесуальних дій, заходів забезпечення кримінального провадження, спрямованих на отримання доказів злочинної діяльності, їх аналізі та оцінці.

Зокрема, у даному кримінальному провадженні об`єднано матеріали досудових розслідувань 58 кримінальних правопорушень (епізодів злочинів), у яких з метою здобуття доказів стосовно фактичних обставин проведено велику кількість слідчих та процесуальних дій: понад 30 обшуків, 12 оглядів місцевості та понад 30 відібрання зразків для експертизи, 100 експертиз, 9 впізнань особи за фотознімками, допитано 23 свідків, проведено понад 30 оглядів речей і документів, складено понад 100 протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, у 30 сформованих томах провадження зібрано докази, які стали підставою для повідомлення про підозру 5-ти особам у вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів.

Підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки злочини у вчиненні яких він підозрюється у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції статті дванадцять років позбавлення волі із конфіскацією майна.

У ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, є реальним, оскільки, ОСОБА_4 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним злочинів, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

- знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Даний ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України, є реальним, оскільки, ОСОБА_4 , достовірно відомі місця, де здійснювалось виготовлення психотропних речовин, тому маючи доступ до обладнання, прекурсорів та інших інгредієнтів, які використовувались під час виготовлення, може їх знищити, сховати або спотворити.

- незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні. Даний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України є реальним, оскільки, ОСОБА_4 знайомий із іншими підозрюваними, які були об`єднанні спільним злочинним умислом та перебували у складі організованої групи, тому останній, шляхом вмовляння, погроз зможе впливати на їх покази, що в свою чергу може зашкодити проведенню досудового розслідування.

- вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України є реальним, оскільки ОСОБА_4 постійного джерела прибутку не має, в період з вересня 2023 року по квітень 2024 рік вчинив ряд особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, тому є підстави вважати, що він, з метою одержання доходів продовжить вчиняти кримінальні правопорушення пов`язані з незаконним виготовленням, придбанням, перевезенням з метою збуту наркотичних засобів та психотропних речовин.

Вказані ризики існують та не зменшились, оскільки на даний час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин.

Враховуючи вищенаведене, репутацію підозрюваного, тяжкість кримінальних правопорушень, обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є недостатнім, для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Неможливе ініціювання питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки до органів досудового розслідування не надходили заяви від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Інший вид запобіжного заходу заставу, застосувати відносно підозрюваного також не можливо, оскільки відсутня інформація щодо постійного джерела доходів та власних коштів, відсутні особи, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Домашній арешт не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки ОСОБА_4 усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення особливо тяжких злочинів за які передбачено відповідальність у вигляді позбавлення волі максимальним строком до дванадцяти років матиме змогу змінити місце проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Враховуючи вищенаведені ризики, обрання більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 буде недостатнім, а тому необхідно продовжити строк тримання під вартою підозрюваного до 18.10.2024.

Згідно матеріалів кримінального провадження, злочини у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 відносяться до категорії особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, відтак просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник просили врахувати міцні соціальні зв`язки підозрюваного та застосувати щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст.219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч.2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

17 квітня 2024 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

18 квітня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

19 квітня 2024 року ОСОБА_4 слідчими суддею Івано-Франківського міського суду ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначено заставу в сумі 908400,00 грн.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 01.05.2024 задоволено апеляційну скаргу прокурора, ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 19.04.2024 про обрання щодо ОСОБА_11 запобіжного заходу скасовано, постановлено нову ухвалу, якою до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави як альтернативного запобіжного заходу, на строк до 15.06.2024.

13 червня 2024 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 11 серпня 2024 року включно.

31 липня 2024 року ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

07 серпня 2024 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 03 жовтня 2024 року включно.

19 вересня 2024 року ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого відповідно до ч. 3 ст. 307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих злочинів підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: відомостями, які містяться у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколах обшуків, висновках судово-хімічних експертиз та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України.

В той же час 03.10.2024 року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Однак стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, у зв`язку з чим ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 13.06.2024 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000475 від 09.09.2023 до 18.10.2024 року.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися та які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.п.1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні клопотання, слідчим суддею враховується тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, його обставини та наслідки, а також те, що злочин у якому підозрюється ОСОБА_4 відноситься до категорії особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, і саме наведені вище обставини у їх сукупності, а також дані про особу підозрюваного підтверджують існування ризиків передбачених ст.177 КПК України та дають можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити уникненню цих ризиків та забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного.

У рішенні "Марченко проти України" Європейського суду суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, а також керується ч.4 ст.183 КПК України, у відповідності до якої при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, і приходить до висновку, що жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Отже, враховуючи вищенаведене, відсутність підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та те, що строк тримання останнього під вартою закінчується 03.10.2024 року, вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання його під вартою в межах строку досудового розслідування до 17.10.2024 року, включно без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 219, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 17 жовтня 2024 року, включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1