печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2024 року м. Київ

Печерський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

кримінальне провадження № 0000105 відомості про яке 09.01.2024 внесені до ЄРДР за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, -

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ; захисники: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ; обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000105 відомості про яке 09.01.2024 внесені до ЄРДР за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Під час підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6 клопотав про закриття кримінального провадження №0000105 від 09.01.2024 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного статтею 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру.

Клопотання захисник обґрунтував тим, що 10.01.2024 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 307 КК України.

Постановою керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Києва від 04.03.2024 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000105, до трьох місяців, тобто 10.04.2024.

Вказані строки у подальшому не продовжувались, а тому останнім днем строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000105, є саме 10.04.2024.

Слідчим СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_7 08.04.2024 складено повідомлення про завершення досудового розслідування, а також про відкриття сторонам кримінального провадження, підозрюваному ОСОБА_3 та його захисникам ОСОБА_5 , а також ОСОБА_8 матеріалів досудового розслідування для ознайомлення.

День направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, має рахуватися у строк досудового розслідування.

Таким чином, день 08.04.2024 входить до строку досудового розслідування.

У цей же день, 08.04.2024, згідно протоколу про надання доступу до матеріалів, стороні захисту - підозрюваному ОСОБА_3 та захисникам ОСОБА_5 та ОСОБА_8 було надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

Отже, з моменту повідомлення про завершення досудового розслідування та надання стороні захисту доступу до матеріалів кримінального провадження, в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, з 09.04.2024 р. зупинився перебіг строку досудового розслідування та залишок його становив 2 дні.

Підозрюваний ОСОБА_3 та його захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_8 12.04.2024 з метою виконання вимог, передбачених ч. 9 ст. 290 КПК України, засобами електронного зв`язку направили на адресу слідчого СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_7 спільне письмове підтвердження факту надання 08.04.2024 року стороні захисту доступу до матеріалів кримінального провадження №0000105 від 09.01.2024, із зазначенням про ознайомлення з матеріалами вказаного кримінального провадження у повному обсязі, та повідомлено про те, що відповідно до ч. 6 ст. 290 КПК України, стороною захисту направлено на адресу прокурора у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_9 речові докази, які сторона захисту має намір використати у суді.

Зазначене повідомлення отримано адресатом електронною поштою у цей же день - 12.04.2024 о 16 год. 21 хв, тобто у робочий час, отже строк досудового розслідування продовжився, починаючи з 13.04.2024 року відновився сплив строку досудового розслідування.

Враховуючи, що гранична дата звернення до суду з обвинувальним актом припадала на 14.04.2024, що було вихідним день (неділя), кінцевим строком для звернення до суду з обвинувальним актом у кримінальному провадженні було 15 квітня 2024 року (понеділок, не святковий день).

І тільки 17.04.2024 у кримінальному провадженні №0000105 від 09.01.2024 слідчим СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_10 складено, а процесуальним керівником у кримінальному провадженні - прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва - ОСОБА_11 затверджено обвинувальний акт та направлено до Печерського районного суду міста Києва.

Таким чином, зважаючи на те, що у кримінальному провадженні станом на 14.04.2024 р. не відбулась встановлена законом процедура завершення досудового розслідування, зокрема, у кримінальному провадженні не складено, не затверджено та не вручено стороні захисту обвинувальний акт, і обвинувальний акт не направлено його до суду, при тому, що останнім днем строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000105, був день 15.04.2024, сторона захисту вважає, що починаючи з 16.04.2024 у цьому кримінальному провадженні закінчились строки досудового розслідування, передбачені ст. 219 КПК України, які у встановленому кримінальним процесуальним законодавством порядку у подальшому не продовжувались.

У судовому засіданні у підготовчому провадженні захисники ОСОБА_5 таОСОБА_6 підтримали клопотання та просили суд його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_3 також наполягав на закритті кримінального провадження з підстав зазначених у клопотанні.

Прокурор ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи, що підстави для закриття кримінального провадження, передбачені п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, відсутні, оскільки обвинувальний акт був затверджений та направлений до суду у передбачені ст. 219 КПК України строки.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання, оцінивши ступінь обґрунтованості заявленого клопотання та дослідивши додані до них матеріали, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення ч. 1 ст. 21 Кримінального процесуального кодексу України гарантують кожному право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Розумність строків - є однією із засад кримінального провадження, передбачених ст. 7 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Відповідно ст. 113 КПК України процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (ч. 2 ст.113 КПК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 115 КПК України, якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Частина 4 ст. 219 КПК України встановлює, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 Глави 24 цього Кодексу.

Згідно зі ч. 5 ст. 294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до ст. 283 КПК України прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій:

- закрити кримінальне провадження;

- звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності;

- звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Положеннями ч. 1 ст. 290 КПК України передбачено, що складанню обвинувального акта передує виконання прокурором або слідчим за його дорученням обов`язку повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Після такого повідомлення сторона захисту має право знайомитися з відповідними матеріалами у порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, і строк такого ознайомлення, згідно з ч. 5 ст. 219 КПК України, не включається у строки досудового розслідування.

Судом встановлено, що у кримінальному провадженні № 0000105 - 10.01.2024 ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу, а також у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту наркотичного засобу, вчиненому повторно, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 307 КК України.

04.03.2024 постановою керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000105 продовжено до трьох місяців, тобто до 10.04.2024.

Стороною обвинувачення не надано суду будь-яких даних про те, що вказані строки у подальшому продовжувались.

Враховуючи, що строк досудового розслідування, у порядку, передбаченому п. 2 ч. 3 ст. 294 КПК України, слідчим суддею продовжено не було, суд приходить до висновку, що останнім днем строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000105 є саме 10.04.2024.

08.04.2024 слідчим СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_7 складено повідомлення підозрюваному ОСОБА_3 та його захисникам ОСОБА_5 та ОСОБА_8 про завершення досудового розслідування та про відкриття сторонам кримінального провадження матеріалів.

За змістом ч. 5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строк досудового розслідування.

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 24.10.2022 (справа № 216/4805/20, провадження № 51-4684 кмо 21) сформульовано висновок про те, що відповідно до положень ч. 5 ст. 219 КПК (в редакції Закону України № 2201-IX від 14.04.2022) не включається у строк досудового розслідування, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, який обраховується з наступного дня після направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування із зазначенням дати, часу та місця ознайомлення із матеріалами розслідування, до моменту закінчення ознайомлення вказаних осіб з матеріалами досудового розслідування.

День направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, має рахуватися у строк досудового розслідування.

Таким чином, день 08.04.2024 входить до строку досудового розслідування.

У цей же день, 08.04.2024, згідно протоколу про надання доступу до матеріалів, стороні захисту - підозрюваному ОСОБА_3 та захисникам ОСОБА_5 та ОСОБА_8 було надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

Отже, з моменту повідомлення про завершення досудового розслідування та надання стороні захисту доступу до матеріалів кримінального провадження, в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, з 09.04.2024 зупинився перебіг строку досудового розслідування та залишок його становив 2 дні.

Підозрюваний ОСОБА_3 та його захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_8 12.04.2024 на виконання вимог, передбачених ч. 9 ст. 290 КПК України, засобами електронного зв`язку направили на адресу слідчого СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_7 спільне письмове підтвердження факту надання 08.04.2024 стороні захисту доступу до матеріалів кримінального провадження №0000105, із зазначенням про ознайомлення з матеріалами вказаного кримінального провадження у повному обсязі, та повідомлено про те, що відповідно до ч. 6 ст. 290 КПК України, стороною захисту направлено на адресу прокурора у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_9 речові докази, які сторона захисту має намір використати у суді.

Зазначене повідомлення отримано адресатом - СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві електронною поштою у цей же день - 12.04.2024 о 16 год. 21 хв, тобто у робочий час.

Факт надходження повідомлення від сторони захисту про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування до СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві засобами електронного зв`язку саме 12.04.2024, що підтверджено прокурором ОСОБА_4 під час судового засідання у підготовчому провадженні в даній справі.

Таким чином, у зв`язку із виконанням 12.04.2024 стороною захисту у спосіб передбачений ч. 6 та ч. 9 ст. 290 КПК України, вимог ст. 290 КПК України, строк досудового розслідування продовжився, починаючи з 13.04.2024 відновився сплив строку досудового розслідування.

Зважаючи на зазначене, суд приходить до висновку, що гранична дата звернення до суду з обвинувальним актом припадала на 14.04.2024, що було вихідним день (неділя), а тому з урахуванням положень ч. 7 ст. 115 КПК України кінцевим строком для звернення до суду з обвинувальним актом у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 за ч.ч. 1, 3 ст. 307 КК України було 15.04.2024 (понеділок, не святковий день), а прокурор, у свою чергу, повинен з обвинувальним актом звернутись до суду.

І тільки 17.04.2024, тобто поза межами строків досудового розслідування, у кримінальному провадженні №0000105 від 09.01.2024 слідчим СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_10 складено, а процесуальним керівником у кримінальному провадженні - прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_11 затверджено обвинувальний акт та направлено до Печерського районного суду міста Києва.

Дії слідчого і прокурора, передбачені ч. 4 ст. 110 КПК України, у вигляді складення обвинувального акту, його затвердження та вручення стороні захисту, є однією з обов`язкових форм завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та поряд із виконанням вимог ст. 290 КПК України, наданням фактичного доступу стороні захисту до матеріалів досудового розслідування і речових доказів, є етапами виконання стороною обвинувачення дій спрямованих на завершення досудового розслідування.

А відтак, суд погоджується з позицією сторони захисту, що, зважаючи на те, що у кримінальному провадженні станом на 14.04.2024 не відбулась встановлена законом процедура завершення досудового розслідування, зокрема, у кримінальному провадженні не складено, не затверджено та не вручено стороні захисту обвинувальний акт, і не направлено його до суду, при тому, що останнім днем строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000105, був день 15.04.2024 року, органом досудового розслідування порушені строки, передбачені ст. 219 КПК України, так як, починаючи з 16.04.2024 у цьому кримінальному провадженні закінчились строки досудового розслідування, які у встановленому кримінальним процесуальним законодавством порядку у подальшому не продовжувались.

Частина 2 ст. 113 КПК України передбачає, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Однак, у порушення вимог ст. 219 КПК України обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні було направлено до суду поза межами строків досудового розслідування.

Статтею 290 КПК України передбачено обов`язок сторони обвинувачення відкрити стороні захисту матеріали кримінального провадження та право сторони захисту з ними ознайомитись.

При цьому вказана норма не встановлює та не регулює порядок, яким саме чином сторона захисту повинна ознайомлюватися з наданими їй матеріалами, а саме: використовувати чи не використовувати копіювання матеріалів та яким чином, всі учасники повинні ознайомлюватися одночасно або окремо один від одного, чи ознайомиться один учасник з використанням копіювання та надасть ці копії іншим учасникам, або сторона захисту взагалі може відмовитись від ознайомлення з наданими їй матеріалами. Такого обмеження, чи чітко встановленого порядку ст. 290 КПК України не містить, оскільки це є виключним правом сторони захисту, яким вона може скористатися на власний розсуд.

Одночасно з цим, відповідно до вимог ч. 9 ст. 290 КПК України, сторона захисту зобов`язана письмово повідомити стороні обвинувачення про те, що вона таким правом скористувалася та ознайомилася з наданими матеріалами, або відмовилась від такого ознайомлення, при цьому закон не визначає певної форми процесуального документа, яким би підтверджувався факт надання доступу та ознайомлення з матеріалами провадження, а лише встановлює, що цей факт повинен бути письмово підтверджений самим учасником кримінального провадження, якому надано доступ.

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду, розглянувши справу № 522/7444/21 (провадження № 51-5234км21), залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій, у своїй постанові від 02.02.2022 зазначив, що доводи прокурора про те, що належне підтвердження стороною захисту факту надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів може бути здійснено шляхом фіксації цієї процесуальної дії саме у протоколі, який відповідає вимогам ст. 104 КПК, є неспроможними. За загальним правилом сторона кримінального провадження письмово підтверджує протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів (ч. 9 ст. 290 КПК). При цьому закон не визначає певної форми процесуального документа, яким би підтверджувався факт надання доступу та ознайомлення з матеріалами провадження, а лише встановлює, що цей факт повинен бути письмово підтверджений самим учасником кримінального провадження, якому надано доступ.

Аналогічну позицію викладено і у Постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16.07.2024 року у справі № 359/6507/23 (провадження № 51-7231км23), де зазначено, що ознайомлення з матеріалами розслідування є правом сторони захисту, яке вона використовує на власний розсуд. Якщо сторона підтверджує, що ознайомилася з матеріалами, відкритими іншою стороною, або що вона відмовляється від ознайомлення з такими матеріалами, цього достатньо, щоб приписи частин 1 - 3 та ч. 6 ст. 290 КПК були виконані. Сторона, яка відкрила матеріали, не має повноважень контролювати, в якому обсязі і як детально інша сторона ознайомилася з такими матеріалами. Якщо обвинувачена особа вважає для себе достатнім ознайомитися з копіями матеріалів, наданими їй захисником, і підтверджує це іншій стороні, вона тим самим засвідчує, що вимоги ст. 290 КПК іншою стороною виконані. Закон не визначає певної форми документа, яким підтверджується надання доступу до матеріалів провадження, але встановлює, що це має бути письмово підтверджено учасником кримінального провадження, якому надано доступ. У ККС ВС немає підстав ставити під сумнів висновки судів попередніх інстанцій, що повідомлення підозрюваної на ім`я процесуального керівника у кримінальному провадженні, засвідчене електронним цифровим підписом, відповідає вимогам ч. 9 ст. 290 КПК.

Перебіг процесуального строку не може залежати від того, як здійснюється документообіг в організації, яку учасник процесу зазначає як адресу для листування з судом. Закінчення стороною захисту ознайомлення з матеріалами досудового розслідування не має визначатися датою, коли його повідомлення потрапило безпосередньо до процесуального керівника у провадженні.

Закінчення строку ознайомлення відповідно до ухвали слідчого судді визначається у разі, коли сторона, якій відкриті матеріали, не надала підтвердження про ознайомлення з ними. Однак, якщо таке підтвердження існує, то датою закінчення ознайомлення з матеріалами є дата, коли сторона завершила знайомитися з відповідними матеріалами»

На Верховний Суд як на найвищий суд в системі судоустрою України покладено основне завдання - забезпечувати сталість та єдність судової практики. Це основне завдання Верховного Суду, як і будь-яких європейських верховних судів, має здійснюватися із врахуванням європейських правових стандартів.

Відповідно до частини 5 та 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус судді» від 02.06.2016 встановлено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної Верховним Судом, тільки з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 113 КПК України встановлено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, в межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням КПК.

В свою чергу, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Рішення ЄСПЛ у справі «Меріт проти України» містить зауваження стосовно відсутності ефективного та доступного засобу юридичного захисту в разі скарг на тривалість розгляду кримінальної справи.

У відповідності до практики ЄСПЛ кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

Велика палата ЄСПЛ у п. 68 рішення у справі Карт проти Туреччини (Kart v. Turkey, заява №8917/05) зазначила, що право на розгляд справи протягом розумного строку базується на необхідності гарантувати, що обвинуваченим доведеться залишатись занадто довго у стані невизначеності щодо результатів кримінальних звинувачень проти них. Так само ЄСПЛ у п. 18 рішення в справі Вемхофф проти Німеччини (Wemhoff v. Germany, заява №2122/64) вказував, що чітка мета відповідного положення п. 1 ст. 6 Конвенції у кримінальних справах полягає у забезпеченні того, щоби обвинувачені особи не перебували занадто довго під обвинуваченням та обвинувачення було визначене.

Вимогами ч. 1 ст. 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Нормами, передбаченими ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення цієї норми закону є обов`язковими.

А відтак, враховуючи норми ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи влади позбавлені можливості вчиняти дії, які не заборонені законом, у тому числі КПК України, а мають діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи викладене, строк досудового розслідування не є простою формальністю. Передбачення процесуальним законом обов`язку прокурора як найшвидше, але не пізніше визначеного законом процесуального строку після повідомлення особі про підозру звернутись до суду з обвинувальним актом або закрити кримінальне провадження є гарантією фундаментального права людини на розгляд її справи упродовж розумного строку, закріпленого в п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, передбаченого ст. 7, ч. 1 ст. 21 КПК України, що підтверджується усталеною практикою ЄСПЛ.

Верховний Суд у постанові від 15.09.2021 по справі № 711/3111/19 зазначив, що направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.

Далі у цій же постанові зазначено, що з огляду на положення п. 1 ч. 2 ст. 412 КПК, яка передбачає у будь-якому разі скасування судового рішення, якщо за наявності підстав для закриття судом провадження у кримінальній справі його не було закрито.

Суд підкреслює, що елементами верховенства права є принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абз. 2 п.п. 5.4 п. 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22.09.2005 № 5-рп/2005).

Конституційний Суд України вважає, що принцип правової визначеності вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності. (абз. 6 п. 2.1 мотивувальної частини) Рішення Великої палати Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України від 20.12.2017 № 2-р/2017).

Вимогою верховенства права є дотримання принципу юридичної визначеності, що обумовлює однакове застосування норми права, недопущення можливостей для її довільного трактування. Юридична визначеність норми права є ключовою умовою забезпечення кожному ефективного судового захисту незалежним судом. (абзаци перший, другий підпункту 2.3 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України (Велика палата) у справі за конституційним поданням 55 народних депутатів України від 11.06.2020 № 7-р/2020).

Суд враховує, що направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Перевірка судом першої інстанції у підготовчому провадженні дотримання прокурором вимог, передбачених ст.ст. 291, 293 КПК України, а також виконання ним приписів ст. 219 КПК України у частині направлення обвинувального акта у строки досудового розслідування є передумовою набуття підозрюваним у вчиненні злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я особи, процесуального статусу обвинуваченого, стосовно якого відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, має здійснюватися судовий розгляд.

Суд не погоджується з доводами прокурора про те, що сплив строку досудового розслідування у кримінальному провадженні після ознайомлення з його матеріалами продовжився з 16.04.2024, тобто з дня отримання слідчим у кримінальному провадженні спільного письмового підтвердження факту надання стороні захисту доступу до матеріалів кримінального провадження №0000105, із зазначенням про ознайомлення з матеріалами вказаного кримінального провадження, яке отримано ВП №2 Шевченківського УП ГУНП електронною поштою 12.04.2024 о 16 год. 21 хв, тобто у робочий час.

Як вже встановлено судом, факт надходження до ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП засобами електронного зв`язку саме 12.04.2024 повідомлення від сторони захисту про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування підтверджено прокурором ОСОБА_4 під час судового засідання у підготовчому провадженні в даній справі, а згідно листа Шевченківського управління поліції ГУ НП у м. Києві від 14.10.2024 за № графік роботи канцелярії виглядає наступним чином: понеділок-четвер з 09.00 до 18.00, п`ятниця з 9.00 до 16.45, субота-неділя вихідні.

Тобто, спільне повідомлення від сторони захисту у кримінальному провадженні №0000105, в порядку передбаченому ч. 9 ст. 290 КПК України, про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження отримано адресатом електронною поштою 12.04.2024 - у п`ятницю о 16 год. 21 хв., тобто у робочий час.

У зв`язку із виконанням 12.04.2024 стороною захисту у спосіб передбачений ч. 6 та ч. 9 ст. 290 КПК України, вимог ст. 290 КПК України, суд приходить до висновку, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000105 продовжився, починаючи з 13.04.2024 року, кінцевий днем якого було 14.04.2024, і сторона обвинувачення, у свою чергу, повинна була у вказаний строк скласти обвинувальний акт, з яким звернутися до суду.

Аналогічна позиція щодо порядку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та критеріїв перебігу процесуального строку, викладена у постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16.07.2024 року у справі № 359/6507/23 (провадження № 51-7231км23).

Таким чином, доводи прокурора про те, що сплив строку досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжився з 16.04.2024 (дня отримання слідчим спільного письмового підтвердження факту надання стороні захисту доступу до матеріалів кримінального провадження) не можуть слугувати виправданням порушення строків досудового розслідування, оскільки під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження було порушено норми прямої дії, зокрема положення ст. 219 КПК України, яка регулює питання строків досудового розслідування.

Строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає (ч. 5 ст. 294 КПК).

Закінчення строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, є підставою для закриття кримінального провадження, передбаченою п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до положень діючого законодавства, злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_3 , не відноситься до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи.

Отже, направлення прокурором обвинувального акта до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних унеможливлює розгляд кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.

Враховуючи, що з моменту оголошення про підозру ОСОБА_3 до направлення обвинувального акта до суду минули строки, встановлені ст. 219 КПК України, кримінальне провадження №0000105 від 09.01.2024 підлягає закриттю з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 219, 284, 314, 370 - 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000105 від 09.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням, строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України - задовольнити.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені 09.01.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000105, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, - закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням, після повідомлення особі про підозру, строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Суддя ОСОБА_1