ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючої ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001403 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25 травня 2022 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільшанка Савранського району Одеської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Савранського районного суду Одеської області від 28.01.2020 за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 на 3 роки позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки,

визнано винуватим та засуджено за п.п. 4, 10 ч. 2 ст. 115 КК України на 15 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Савранського районного суду Одеської області від 28.01.2020 та остаточно визначено 17 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 14 вересня 2021 року.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, процесуальних витрат, арешту майна, речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

14.09.2021, близько 06 год 00 хв., між ОСОБА_8 , який знаходився біля будинку АДРЕСА_3 , та ОСОБА_9 на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник конфлікт, у ході якого, обвинувачений умисно, з метою заподіяння смерті, наніс близько двох ударів рукою зжатою в кулак по обличчю потерпілої, від чого остання впала на землю. Далі ОСОБА_8 , діючи з особливою жорстокістю, почав наносити численні удари ногами, взутими у кросівки, по голові, обличчю та шиї потерпілої, при цьому роздягнув її до гола й перетягнув по землі на асфальтне покриття, на відстань 10-15 метрів. Далі ОСОБА_8 вчинив дії сексуального характеру, а саме стискав, гладив своєю рукою оголені груди та оголені жіночі статеві органи потерпілої, після чого знову, усвідомлюючи, що завдає потерпілій фізичних страждань, наніс численні удари ногою, взутою в кросівок, по голові, обличчю та шиї ОСОБА_10 . Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпіла померла на місці події.

В апеляційній скарзі обвинувачений з урахуванням внесених змін просить змінити вирок суду та призначити йому більш м?яке покарання.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що він повністю визнає свою вину та щиро кається. Просить при призначені покарання врахувати також його молодий вік.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника в підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який просив вирок суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, та кваліфікацію його дій ніким із учасників не оспорюється і апеляційним судом не перевіряється.

При призначенні покарання суд першої інстанції виконав вимоги закону, передбачені ст. ст. 50, 65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким; особу обвинуваченого, який раніше судимий, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога, врахував його сімейний стан, стан здоров?я та вік; відсутність обставин, що пом?якшують покарання та обставину, що його обтяжує, а саме вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Також суд при призначенні покарання врахував думку потерпілої, яка просила призначити ОСОБА_8 суворе покарання.

Виходячи із системного тлумачення законодавства та із судової практики Верховного Суду, щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілим, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Враховуючи, що обвинувачений не надав допомогу потерпілій після вчинення кримінального правопорушення, не з?явився із зізнанням про вчинення злочину до органу досудового розслідування, частково визнавав свою вину під час розгляду справи у суді першої інстанції та повністю визнав її лише під час апеляційного розгляду, не попросив у потерпілої вибачення та не вчинив дії, які свідчать про те, що він щиро жалкує про вчинене, місцевий суд, всупереч доводам апеляційних вимог обвинуваченого, дійшов правильного висновку про відсутність обставин, що пом?якшують покарання.

Разом з тим, інші наведені обвинуваченим у апеляційній скарзі доводи, на думку колегії суддів у цьому випадку не впливають на суспільну небезпечність вчиненого діяння, відповідно, не знижують ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення, тому підстави для пом`якшення покарання відсутні.

Враховуючи викладене вище, призначене ОСОБА_8 покарання, у максимальному розмірі, передбаченому санкцією інкримінованого кримінального правопорушення, відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів. Підстав для застосування положень ст. 69 чи ст. 75 КК України, колегія суддів не вбачає.

Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений був засуджений вироком Савранського районного суду Одеської області від 28.01.2020 за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317 КК України на 3 роки позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки. У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_8 вчинив злочин 14.09.2021, тобто під час іспитового строку, призначеного вироком Савранського районного суду Одеської області від 28.01.2020.

Тому суд першої інстанції правильно застосував при призначенні покарання норми ст. 71 КК України.

З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає. Тому апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 травня 2022 року, щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

Головуюча ОСОБА_11 Нізельковська

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4