ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 367/4424/23

провадження № 51-3567км24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року щодо

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ), зареєстрованого в АДРЕСА_2 ), раніше неодноразово судимого, востаннє: вироком Бородянського районного суду Київської області від 29 червня 2023 року за ч. 1 ст. 246, ст. 71 Кримінального кодексу України (далі - КК), до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки,

засудженого за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

За вироком Ірпінського міського суду Київської області від 15 січня 2024 року ОСОБА_6 визнано винуватим за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК та засуджено до покарання у виді позбавлення волі: за ч. 4 ст. 185 КК на 5 років; за ч. 4 ст. 186 КК - 7 років; за ч. 1 ст. 263 КК - на 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК ОСОБА_6 визначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 7 років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком суду, та покарання, призначеного вироком Бородянського районного суду Київської області від 29 червня 2023 року, визначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців.

Зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання на підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК, строк частково відбутого ним покарання за вироком Бородянського районного суду Київської області від 29 червня 2023 року у виді позбавлення волі за період з 29 червня 2023 року до дати набрання цим вироком законної сили, з розрахунку день за день.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 вирішено рахувати з моменту фактичного затримання - з 18 травня 2023 року.

Вирішено питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, спеціальної конфіскації речових доказів, процесуальних витрат та цивільних позовів.

Згідно з фактичними обставинами, детально наведеними у вироку, ОСОБА_6 28 квітня 2023 року близько 15:00, повторно, в умовах воєнного стану, відкрито викрав велосипед, належний ОСОБА_8 , вартістю 3546 грн; 05 травня 2023 року близько 11:00, повторно, в умовах воєнного стану, таємно викрав велосипед марки «LEON ХС-90», належний ОСОБА_9 , вартістю 13798 грн.

Крім того, в грудні 2022 року (точні дата та час не встановлені) ОСОБА_6 знайшов в лісі, що неподалік від будинку АДРЕСА_3 , самозарядний автомат моделі АК-74, калібру 5,45x39мм (1986 р. в.), виготовлений промисловим способом та придатний для стрільби, що належить до бойової нарізної вогнепальної зброї, та корпус ручної осколкової гранати Ф-1 з промислово виготовленим, уніфікований запалом дистанційної дії УЗРГМ-2, які при конструктивному поєднанні в єдину конструкцію утворюють ручну осколкову гранату Ф-1, яка відноситься до вибухових пристроїв промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів і придатна до вибуху, які привласнив та зберігав без передбаченого законом дозволу з метою збуту близько до 17:30 (точний час не встановлено) 18 травня 2023 року.

В подальшому, 18 травня 2023 року близько 17:40 (точний час не встановлено) ОСОБА_6 , перебуваючи неподалік будинку за вищезазначеною адресою, діючи з використанням воєнного стану, маючи попередню домовленість з ОСОБА_10 про вартість, кількість, час, місце та спосіб збуту останньому вогнепальної зброї, незаконно, не маючи на те спеціального дозволу, шляхом передачі із рук в руки, збув за грошові кошти в сумі 2000 грн готівкою ОСОБА_10 автомат, що належить до бойової нарізної вогнепальної зброї, є самозарядним автоматом моделі АК-74, калібру 5,45x39мм (1986 р. в.), що виготовлений промисловим способом та придатним для стрільби. Цього ж дня близько 18:10 (точний час не встановлено) ОСОБА_10 добровільно видав працівникам ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області зазначену вище нарізну вогнепальну зброю.

Крім того, 18 травня 2023 року, в період часу з 18:06 по 19:23 під час особистого обшуку затриманої особи в особистій наплічній сумці ОСОБА_6 виявлено та вилучено промислово виготовлений, споряджений вибуховою речовиною, корпус ручної осколкової гранати Ф-1 та промислово виготовлений, уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ-2, які при конструктивному поєднанні в єдину конструкцію утворюють ручну осколкову гранату Ф-1, яка відноситься до вибухових пристроїв промислового виготовлення та відноситься до бойових припасів і придатна до вибуху, яку ОСОБА_6 зберігав без передбаченого законом дозволу.

Київський апеляційний суд ухвалою від 18 квітня 2024 рокузалишив без змін вирок районного суду, а апеляційні скарги сторін захисту та обвинувачення - без задоволення.

Вимоги, викладені у касаційній скарзі і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі прокурор, покликаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_6 та призначити новий розгляд у цьому суді.

В обґрунтування своєї позиції стверджує, що апеляційний суд залишив поза увагою те, що районний суд помилково визнав строком відбування ОСОБА_6 покарання за вироком Бородянського районного суду Київської області від 29 червня 2023 року період часу з дати ухвалення цього вироку до дати набрання законної сили вироком Ірпінського міського суду Київської області від 15 січня 2024 року, та, як наслідок, безпідставно зарахував вказаний строк до строку відбування ним покарання за оскаржуваним вироком, чим застосував закон, який не підлягає застосуванню.

Вказує, що ОСОБА_6 був засуджений вироком Бородянського районного суду Київської області від 29 червня 2023 року до позбавлення волі, яке фактично відбувати не почав, оскільки перебував у слідчому ізоляторі у зв`язку із обранням та продовженням відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах кримінального провадження, за яке його засуджено вироком Ірпінського міського суду Київської області від 15 січня 2024 року.

Позиції інших учасників судового провадження

На касаційну скаргу заперечень від учасників судового провадження не надходило.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримала касаційну скаргу, засуджений ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 заперечили проти її задоволення, ухвалу апеляційного суду просили залишити без змін.

Мотиви Суду

Відповідно до ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги. При цьому він перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та кваліфікаціїйого дій за ч.4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК у касаційному порядку стороною обвинувачення не оскаржуються.

За змістом касаційної скарги, незаконність вироку суду апеляційної інстанції прокурор вбачає в істотному порушенні вимог кримінального процесуального закону та неправильному застосуванні закону України про кримінальну відповідальність.

Пунктами 1, 2 ч. 1 і ч. 2 ст. 438 КПК передбачено, що істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції. При вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412 - 414 цього Кодексу.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, є і застосування закону, який не підлягає застосуванню(ч. 1 ст. 412, п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК).

Ухвала апеляційного суду є рішенням вищого суду щодо законності та обґрунтованості вироку, що перевіряється в апеляційному порядку, і повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою. Крім того, ухвала апеляційного суду за своїм змістом має відповідати вимогам ст. 419 КПК.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 419 цього Кодексу при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі апеляційного суду має бути зазначено підстави, на яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Цих вимог кримінального процесуального закону суд апеляційної інстанції під час перегляду вироку місцевого суду дотримався.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 був засуджений вироком Бородянського районного суду Київської області від 29 червня 2023 року за ч. 1 ст. 246 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 71 КК до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 07 вересня 2018 року, із змінами, внесеними вироком Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2019 року, та остаточно визначено покарання ОСОБА_6 за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Строк покарання ухвалено рахувати з 29 червня 2023 року.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК, за які ОСОБА_6 засуджено вироком Ірпінського міського суду Київської області від 15 січня 2024 року, він вчинив до постановлення попереднього вироку (від 29 червня 2023 року).

Відповідно до частин 1, 4 ст. 70 КК при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. За правилами, передбаченими в частинах 1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Тому суд першої інстанції, керуючись частинами 1, 4 ст. 70, ст. 72 КК, призначив ОСОБА_6 покарання за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за оскаржуваним вироком та вироком Бородянського районного суду Київської області від 29 червня 2023 року. На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК судом першої інстанції зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк частково відбутого ним покарання за вироком Бородянського районного суду Київської області від 29 червня 2023 року у виді позбавлення волі за період з 29 червня 2023 року до дати набрання цим вироком законної сили, з розрахунку день за день.

Вироком Ірпінського міського суду Київської області від 15 січня 2024 року строк відбування покарання ОСОБА_6 вирішено рахувати з 18 травня 2023 року.

Як вбачається з матеріалів провадження, Бородянський районний суд Київської області 29 червня 2023 року у вироці зазначив про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, строк відбування покарання визначив рахувати з 29 червня 2023 року.

Частина 4 ст. 70 КК вимагає від суду зарахувати у строк остаточного покарання за сукупністю злочинів, частково або повністю відбуте покарання за попереднім вироком, що і було зроблено судом першої інстанції.

Колегія суддів вважає обгрунтованим висновок суду апеляційної інстанції про недопущення районним судом при ухваленні вироку Ірпінського міського суду Київської області від 15 січня 2024 року істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б мали наслідком скасування судового рішення.

Водночас, Суд вважає зрозумілим рішення суду першої інстанції про те, що строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 15 січня 2024 року (остаточне покарання за яким призначено з урахування вироку Бородянського районного суду Київської області від 29 червня 2023 року) у виді позбавлення волі строком 7 років 6 місяців обраховується з 18 травня 2023 року.

Урахувавши наведене, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки перегляд кримінального провадження в апеляційному порядку здійснювався відповідно до правил кримінального процесуального закону, постановлена ухвала не суперечить приписам статей 370, 419 КПК, а твердження касатора про істотне порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є безпідставним.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд

ухвалив:

Ухвалу Київського апеляційного суду від 18 квітня 2024 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3