Справа № 444/4241/24
Провадження № 1-кп/444/397/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2024 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

номер кримінального провадження 0000402, внесеного 08.09.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитрів, Пустомитівського району, Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше судимий Жовківським районним судом Львівської області 18.04.2024 р. за ст. 126-1 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробовуванням строком 2 (два) роки, з середньою освітою, не івалід, розлучений, має на утримані 4 неповнолітніх дітей, паспорт 008865199, виданий 08.03.2023 року; РНОКПП: НОМЕР_1 , військовозобов`язаний, знаходиться на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.126-1 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області зазначене кримінальне провадження, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , діючи умисно, систематично 03.04.2024, 07.04.2024, 21.04.2024 та 07.07.2024 вчиняв стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , психологічне та фізичне насильство, яке проявлялося в порушенні термінового заборонного припису, образах, нецензурній лайці, погрозах фізичної розправи, чим принижував її честь та гідність, що призвело до психологічних та фізичних страждань потерпілої, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності 23.04.2024, 29.04.2024, 23.05.2024 та 08.07.2024 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, рішеннями Жовківбького районного суду Львівської області.

Окрім цього, ОСОБА_3 , продовжуючи свою протиправну злочинну діяльність, 07.09.2024 приблизно о 21 год. 00 хв. умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, перебуваючи за місцем спільного проживання з колишньою дружиною ОСОБА_5 , в АДРЕСА_1 , у присутності малолітніх дітей ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , висловлював в адресу останньої образливі нецензурні слова, в ході чого наніс останній два удари кухонною дошкою по голові, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 один синець на голові у лівій тім`яно-скроневій ділянці, який відноситься до легкого ступеня тяжкості, тобто вчинив відносно потерпілої фізичне та психологічне насильство, що призвело до фізичних та психологічних страждань потерпілої.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, спільно проживає та веде спільний побут, що призвело до психологічних та фізичних страждань, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, викладені у обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, викладені у обвинувальному акті. Додатково пояснила, що ОСОБА_3 є її колишнім чоловіком, шлюб з яким на даний час розірвано. Зазначила, що на даний час пробачила ОСОБА_3 вчинене ним відносно неї правопорушення, просила останнього не позбавляти волі, оскільки вони мають спільних чотирьох дітей і їй самій важко утримувати дітей, а ОСОБА_3 , будучи на волі працює, та надає суттєву допомогу як в фінансовому плані по утриманні дітей так і допомогу по господарству.

Підстав не вірити показам потерпілої, обвинуваченого у суду не має, так як такі є послідовними, узгоджуються між собою, а тому суд такі покази вважає правдивими і покладає в основу вироку.

Аналізуючи та оцінюючи усі докази надані стороною обвинувачення, стороною захисту та отриманні судом в ході розгляду справи в їх сукупності та кожен зокрема з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що кожен доказ, а саме покази потерпілої та обвинуваченого є належними, допустимими та достовірними і у своїй сукупності усі ці докази перебувають у логічному та послідовному взаємозв`язку, не є взаємосуперечливими та доповнюють і підтверджують ті об`єктивні обставини, які мали місце під час вчинення пред`явленого обвинувачення обвинуваченому ОСОБА_3 .

Суд також приходить до висновку, що здобутих судом доказів є достатньо для того, щоб прийти до висновку про визнання обвинуваченого винним у вчиненні пред`явленого йому обвинувачення.

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України, оскільки він вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призвело до психологічних та фізичних страждань потерпілої особи.

Обставини які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є вчинення ним кримінального правопорушення повторно та в присутності дітей.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_3 є його розкаяння у вчиненому, так як він в судовому засідання повністю визнав свою вину та дав правдиві покази про обставини вчиненого ним правопорушення та потерпіла йому пробачила, просила суворо не карати і не позбавляти волі.

Призначаючи вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та суспільну небезпеку скоєного ним кримінального правопорушення, раніше судимого, його особу, на психоневрологічному обліку та лікаря нарколога не перебуває, не працює, характеризується посередньо.

Обвинувачений ОСОБА_3 не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності чи у стані неосудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості кримінального правопорушення, що згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, враховує наслідки та обставини вчиненого правопорушення, особу винного, його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, характеризуючі дані, а тому, суд приходить до висновку про необхідність обрання обвинуваченому покарання в межах санкції статті 126-1 КК України, у виді обмеження волі, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових злочинів.

Окрім того, відповіднодо ст. 71 КК України при призначенні покарання за сукупністю вироків суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

З огляду на те, що дане кримінальне правопорушення обвинуваченим вчинено під час відбуття покарання призначеного вироком Жовківського районного суду Львівської області від 18.04.20224року, яким його засуджено до покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробовуванням строком 2 (два) роки, суд вважає, що до покарання слід частково приєднати невідбуте покарання за вказаним вироком строком один місяць.

Обвинуваченому ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді від 27.09.2024 р. обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого закінчується 25.11.2024 р.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 377 КПК України, при засудженні до обмеження волі суд з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право звільнити обвинуваченого з-під варти.

Враховуючи особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, позицію потерпілої, суд вважає за доцільне звільнити обвинуваченого з-під варти в залі суду та обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме прибувати до суду за викликом та повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовківського районного суду Львівської області від 18.04.2024року і за сукупністю вироків ОСОБА_3 призначити остаточне покарання 2 (два) роки і 1 (один) місяць обмеження волі.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з часу фактичного затримання, а саме з 27.09.2024 року по 29.10.2024 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні обмеження волі, відповідно до п.п. б п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, та вважати ОСОБА_3 таким, що відбув покарання у вигляді 66 днів обмеження волі, що відповідає 33 дням позбавлення волі.

Запобіжний захід обраний слідчим суддею від 27.09.2024 р. скасувати та звільнити засудженого ОСОБА_3 з-під варти із зали судового засідання.

Обрати засудженому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме прибувати до суду за викликом та повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботидо набрання вироком суду законної сили.

Початок відбуття строку покарання рахувати з часу звернення вироку до фактичного виконання.

Речові докази:

- ДВД диски із записом дзвінка на спецлінію 102 та із відеозаписом з нагрудної камери поліцейських, що знаходяться в матеріалах справи - залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1