ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/8374/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/533/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.309 КК України
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

-обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Київського районного суду м.Харкова від 13 листопада 2023 року,

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-22.07.2022 Октябрським районним судом м.Полтави за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, -

засуджено за ч.2 ст.309 КК України на 1 рік позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст.71, 72 КК України покарання, призначене ОСОБА_8 вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 22.07.2022 року за ч.1 ст.309 КК України у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. постановлено виконувати самостійно.

Кримінальне провадженні розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Як установив суд, ОСОБА_8 17.02.2023, близько 17-00 годині, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на вчинення незаконного придбання та зберігання наркотичної речовини, діючи умисно з метою особистого вживання, без мети збуту, придбав за 400 грн. у невстановленої особи чоловічої статі наркотичну речовину «метадон», в таблетках, в кількості 5 шт., після чого зберігав при собі з метою власного вживання, без мети збуту.

Злочинна діяльність ОСОБА_8 була припинена працівниками поліції, які 17.02.2023, в період часу з 18-10 по 18-23 годин, в ході проведення огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_2 , виявили та в подальшому, вилучили з правої кишені куртки останнього наркотичну речовину «метадон» в таблетках в кількості 5 шт., які згідно висновку № СЕ-19/121-23/4021-НЗПРАП від 26.04.2023, містять у своєму складі наркотичний засіб метадон, масою 2,5065 гр., маса метадону в перерахунку на масу представленої речовини становить: 0,1236 гр.

Таким чином, всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів». ОСОБА_8 незаконно придбав та зберігав при собі, без мети збуту, особливо небезпечну наркотичну речовину «метадон», що віднесена до наркотичних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі, в редакції внесених змін, прокурор у кримінальному провадженні ставить питання про скасування вироку у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Зазначив, що суд повинен був призначити обвинуваченому остаточне покарання за сукупністю вироків - за правилами ст.71 КК України, застосувавши їх до невідбутого ОСОБА_8 покарання у виді штрафу. Крім того зазначив, що суд при призначенні обвинуваченому покарання не в повній мірі врахував дані, що останній не одружений, офіційно не працевлаштований, раніше був засуджений до штрафу, який не сплачено, обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення проти здоров`я населення України в незаконному придбанні та зберіганні наркотичної речовини, без мети збуту, протягом року після засудження за ст.309 КК України. Вважає, що з урахуванням зазначеного, призначене ОСОБА_8 майже мінімальне покарання не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.309 КК України - 2 роки позбавлення волі, відповідно до ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного складання покарань, до призначеного покарання повністю приєднати покарання, невідбуте за вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 22.07.2022 у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та призначити остаточне покарання у вигляді 2 років позбавлення волі та штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., який відповідно до ч.3 ст.72 КК України виконувати самостійно.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити вирок суду без змін.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, доводи прокурора, думку обвинуваченого, захисника, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Фактичні обставини кримінального правопорушення, доведеність вини ОСОБА_8 , кваліфікація його дій в апеляційній скарзі не оспорюються, тому згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_9 призначене необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, як особа характеризується формально, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. не одружений, не працевлаштований. відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Що стосується доводів прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме положень ст.71 КК України, колегія суддів вважає обґрунтованими.

Відповідно до ст.71 КК України та п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, то суд на підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно роз`яснень абзацу п`ятого пункту 10 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, у разі засудження особи за злочин, вчинений у період невідбутого покарання за попереднім вироком, та призначення покарання, яке згідно з ч.3 ст.72 КК України за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає, суд, незважаючи на це, має застосувати вимоги ст.71 КК України і призначити за сукупністю вироків остаточне покарання. У такому випадку суд визначає остаточне покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком та покарання за новим вироком, ухваливши рішення про їх самостійне виконання.

Суд першої інстанції цих вимог не врахував, у зв`язку з чим безпідставно не застосовував положення ст.71 КК України, що призвело до невідповідності призначеного остаточного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції в частині призначеного ОСОБА_8 покарання скасувати на підставі п.4 ч.1, ч.2 ст.409 КПК України, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і відповідно до п.2 ч.1 ст.420 КПК України ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання із застосуванням положень ст.ст.71, 72 КК України.

Керуючись ст. ст. 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

ЗАСУДИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Вирок Київського районного суду м.Харкова від 13 листопада 2023 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного йому покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_8 за ч.2 ст.309 КК України покарання - 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 22.07.2022 у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та призначити ОСОБА_8 остаточне покарання 1 рік позбавлення волі зі штрафом у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України вирок в частині призначеного ОСОБА_8 покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з дня фактичного його затримання на виконання вироку апеляційного суду.

У решті вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий:

Судді: