Провадження № 1-кс/947/9050/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000856 від 30.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання, 30.06.2024, приблизно о 16:10 год., водій ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння 0,66 ‰, достеменно знаючи, що керування транспортними засобами під впливом алкоголю заборонено, приступив до керування легковим автомобілем «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій ОСОБА_4 , та керуючи вказаним транспортним засобом здійснював рух по сухому дорожньому покриттю проїзної частини вул. Перемоги, в с. Троїцьке Одеського району Одеської області, з боку вул. Миру у напрямку вул. Пушкіна.

Продовжуючи рух проїзною частиною вул. Перемоги, водій ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, позбавивши себе можливості адекватно сприймати навколишню дорожню обстановку, своєчасно реагувати на її зміну та контролювати рух транспортного засобу, в умовах необмеженої видимості, рухаючись по проїзній частини вул. Перемоги, на якій організований рух транспортних засобів в одну смугу у кожному напрямку, та проїжджаючи нерегульовану ділянку проїзної частини в районі будинку АДРЕСА_1 , був неуважним, що виразилось у несвоєчасному виявленні у смузі свого напрямку руху велосипедиста похилого віку ОСОБА_5 який рухався у зустрічному йому напрямку, якого він міг об`єктивно своєчасно виявити, тим самим негайно не вжив заходи для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу у своїй смузі, та під час виконання вказаним велосипедистом маневру праворуч по ходу свого руху, не вірно дав оцінку діям велосипедиста похилого віку, не застосував гальмування, а став маневрувати ліворуч в бік смуги зустрічного напрямку, виїхав на зустрічну смугу та рухаючись по зустрічній смузі скоїв наїзд на велосипедиста.

В результаті дорожньо-транспортної події велосипедист похилого віку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від отриманих тілесних ушкоджень загинув.

30.06.2024 відділом СУ ГУНП в Одеській області внесені відомості про вказану дорожньо - транспортну пригоду до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000856, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

30.06.2024 т.в.о. старшого слідчого СВ ОРУП №2 ГУНП в Одеській області проведено огляд місця дорожньо - транспортної пригоди, під час якого були вилучені легковий автомобіль «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та дорожній велосипед моделі «Україна», які спрямовані на майданчик тимчасового зберігання транспортних засобів, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

01.07.2024 легковий автомобіль «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та дорожній велосипед моделі «Україна», визнані речовим доказом у кримінальному провадженні №0000856 від 30.06.2024.

Процесуальний керівник звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів в рамках кримінального провадження.

Прокурор надав до суду заяву в якій клопотання підтримав, просив розглянути у його відсутності.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 повідомлений про дату та час розгляду клопотання за допомогою інтернет месенджеру, що підтверджується довідкою про доставку СМС повідомлення.

Власника майна ОСОБА_5 повідомити про дату та час розгляду клопотання не виявилося можливим у зв`язку зі смертю.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З урахуванням вищевикладеного та з метою дотримання процесуальних строків розгляду такого роду клопотань, вважаю за можливе розглянути останнє у відсутності володільця майна та його захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вважаю, що останнє підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно матеріалів, наданих з клопотанням, 01.07.2024 року постановою слідчого вилучене під час проведення огляду майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000856 від 30.06.2024.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході огляду місця події майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Звертаючись до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, прокурором була зазначена підстава, передбачена п.1 ч.2 ст.170 КПК України, а саме необхідність збереження доказу, недопущення його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також з метою встановлення істини по кримінальному провадженню та з`ясування причин дорожньо-транспортної пригоди, оскільки потрібне детальне дослідження автомобіля «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та велосипеду моделі «Україна», за участі спеціалістів в галузі автотехніки та транспортної трасології, з метою встановлення істини по кримінальному провадженню, з`ясування механізму дорожньо-транспортної пригоди та з`ясування причини ДТП від якої велосипедист похилого віку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від отриманих тілесних ушкоджень загинув.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечення збереження речових доказів. В свою чергу не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність вищенаведених правових підстав для вирішення питання про накладення арешту на вилучене майно, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Крім того, слідчий суддя вважає, що на даній стадії кримінального провадження існують достатні підстави для накладення арешту на зазначене майно, які виправдовують таке втручання у право власності та є співрозмірним із завданнями кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000856 від 30.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України задовольнити.

Накласти арешт на:

-автомобіль «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного серії НОМЕР_2 , виданого 15.07.2004, належить ОСОБА_7 ;

-дорожній велосипед моделі «Україна», який фактично належить загиблому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження і користування вказаним транспортним засобом власником та іншими особами.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Згідно зі ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1