ЛЕТИЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи №678/1018/22
Номер провадження №1-в-678-35/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2024 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Летичів, у відсутність осіб, які беруть участь у судовому провадженні, без фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів, клопотання провідного інспектора Хмельницького районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_3 про приведення судового рішення у відповідність до закону відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Летичів Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, військовозобов`язаного, інвалідність відсутня, не працюючого, якого засудженого вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 30 вересня 2022 року, що набрав законної сили 01 листопада 2022 року, за ч. 4 ст. 185 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю два роки,

ВСТАНОВИВ:

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

І. СУТЬ ПИТАННЯ, ЩО ВИРІШУЄТЬСЯ СУДОМ

1. 13 вересня 2024 року до суду надійшло вказане подання за змістом якого представник Хмельницького районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області (далі - уповноважений орган з питань пробації) просить привести у відповідність до закону вирок суду відносно засудженого у зв`язку з набранням чинності 09 серпня 2024 року Закону України №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року (далі - Закон №3886-IX).

ІІ. ПОЗИЦІЯ ОСІБ, ЯКІ БЕРУТЬ УЧАСТЬ У КРИМІНАЛЬНОМУ ПРОВАДЖЕННІ

2. 22 жовтня 2024 року представник уповноваженого органу з питань пробації ОСОБА_3 подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, подання підтримує і просить таке задовольнити.

3. 22 жовтня 2024 року прокурор ОСОБА_5 подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечує щодо задоволення подання уповноваженого органу з питань пробації.

4. 22 жовтня 2024 року засуджений ОСОБА_4 подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, подання уповноваженого органу з питань пробації підтримує і просить таке задовольнити.

ІІІ. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

5. Як зазначено у п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

В силу абз. 1 ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

6. Згідно з ст. 3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права (ч. 1). Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6).

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

В силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно ст. 74 КК України звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1). Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання (ч. 2).

7. У ч. 1 ст. 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

8. 09 серпня 2024 року набув чинності Закон №3886-IX, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна), за змістом яких особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

9. Згідно з пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

У підпункті 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що сума податкової соціальної пільги становить розмір, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

10. Законами України про Державний бюджет України установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 01 січня 2022 року - 2481 грн., з 1 січня 2023 року - 2684 грн., з 1 січня 2024 року - 3028 грн.

Отже, податкова соціальна пільга у 2022 році складає 1240,50 грн. (2481 * 50%), у 2023 році - 1342 грн. (2684 * 50%), у 2024 році - 1514 грн. (3028 * 50%).

11. Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, у 2022 році становить 2481 грн. (1240,50 * 2), у 2023 році - 2684 грн. (1342 * 2), у 2024 році 3028 грн. (1514 * 2).

12. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі №0306/7567/12 зазначено, що припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності (п. 15). Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності (п. 16).

13. У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року у справі №278/1566/21 зроблено висновок, що Закон №3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

ІV. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

14. 30 вересня 2022 року вироком суду ОСОБА_4 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України за вчинення 13 липня 2022 року таємного викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого в умовах воєнного стану, на суму 615 грн.

V. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

15. Враховуючи те, що ОСОБА_4 засуджений за діяння, яке у відповідності до вимог Закону №3886-ІХ на даний час не є кримінально-караним, адже вартість викраденого майна складала суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому подання уповноваженого органу з питань пробації про приведення вироку у відповідність до вимог Закону №3886-IX є обґрунтованим та підлягає задоволенню і засудженого слід звільнити від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

При цьому, хоча станом на час розгляду подання уповноваженого органу пробації іспитовий строк закінчився та ОСОБА_4 може бути звільнений судом від призначеного покарання за вироком суду у зв`язку з закінченням іспитового строку на підставі ч. 1 ст. 78 КК України, водночас Закон №3886-IX поліпшує становище засудженого, оскільки усуває караність вчиненого ним діяння, є таким, що має зворотну дію у часі, тому суд вважає, що у даній справі саме Закон №3886-IX підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст. 3-5, 74 КК України, ст.ст. 2, 7, 107, 110, 369-372, 392-395, 535, 537, 539 КПК України,

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного йому вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 30 вересня 2022 року, у зв`язку з усуненням караності діяння.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1