№ провадження 1-кс/646/2940/2024
УХВАЛА

іменем України

25 листопада 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 30.10.2024 року,

встановив:

06.11.2024 до Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_3 звернувся зі скаргою щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 30.10.2024 керівником Харківської обласної прокуратури.

Просив зобов`язати керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , або іншу уповноважену на це особу, внести відповідні відомості до ЄРДР, що можуть свідчити про ознаки відповідного кримінального правопорушення та розпочати за його заявою від 30.10.2024 досудове розслідування, щодо вчинення суддями Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінального правопорушення.

Суд, вислухавши заявника, дослідивши надані ним докази, дійшов наступного.

У своїй заяві від 30.10.2024 на ім`я керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 послався на процесуальні вади рішення слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області, а саме ухвалу від 12 грудня 2023 про відмову у роз`ясненні судового рішення та направлення матеріалів заявника про роз`яснення рішення прокурору для прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України, яке було скасоване Полтавським апеляційним судом ухвалою від 18 квітня 2024.

Тобто, із моменту ухвалення рішення судом апеляційної інстанції є нечинною ухвала слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області 12 грудня 2023 та жодним чином з 18 квітня 2024 не впливає на права та обов`язки заявника, що виникли із обставин зазначених в ухвалі.

Відповіддю третього відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 04.11.2024 № 31/3 10545-23 на ім`я заявника ОСОБА_3 констатовано відсутність підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 30 жовтня 2024.

Слідчий суддя погоджується із аргументами представника Харківської обласної прокуратури, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2, розділу 3 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298 відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 4 частини 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Системний аналіз вказаних норм вказує, що передумовою внесення відомостей до ЄРДР є посилання у заяві на обставини (факти), що можуть свідчити про вчинення саме кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України (254к/96-ВР) судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Втручанням у діяльність судових органів слід розуміти вплив на суддю у будь-якій формі (прохання, вимога, вказівка, погроза, підкуп, насильство, критика судді в засобах масової інформації до вирішення справи у зв`язку з її розглядом тощо) з боку будь-якої особи з метою схилити його до вчинення чи невчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення. При цьому не має значення, за допомогою яких засобів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання.

Оскарження судових рішень допускається у випадках, порядку та з підстав, визначених законом.

Оскарження ухвал або інших процесуальних актів суду, якими не завершується провадження у справі (про прийняття заяв і скарг до розгляду, про призначення судових засідань, про виклик осіб, про витребування документів та інших доказів тощо), крім випадків, прямо передбачених процесуальним законом, не допускається.

Прийняття до розгляду будь-якими особами чи органами, крім відповідного апеляційного або касаційного суду, заяв, у яких оскаржуються судові рішення, їх розгляд, витребування від судів інформації про судові справи у зв`язку з такими заявами,

направлення заяв судам, вимоги до суддів про встановлення контролю за розглядом справи судом чи суддею є порушенням незалежності та самостійності суду.

Враховуючи зазначене, також ті обставини, що відповідь на заяву ОСОБА_3 яку він направив на адресу керівника Харківської обласної прокуратури розглянуто та надано аргументовану відповідь про відсутність визначених законом підстав для внесення відомостей до ЄРДР стосовно суддів Лозівського міськрайонного суду Харківської області за допущену при застосуванні та тлумаченні норм процесуального права судову помилку, яку виправлено судом вищої інстанції.

Аналіз обставин та обгрунтування правомірності дій службових осіб Харківської обласної прокуратури при відмові внесення відомостей до ЄРДР за інформацією ОСОБА_3 , викладеними ним у заяві від 30 жовтня 2024 є одночасно підставою для відмови у задоволенні його заяви про вчинення кримінальних правопорушень від 30 жовтня 2024.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Позиція колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, яка була викладена у постанові від 30.09.2021 (справа №556/450/18): «Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення…».

Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Відповідно до частин 1-2 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 № 298). Згідно з п. 1 глави 2 розділу I цього Положення, до Реєстру вносяться, зокрема, відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.

У своїй постанові від 16 травня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: "...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин ...".

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

У Рішенні Конституційного Суду України від 17 червня 2019 року № 4-р(II)/2020, а саме у п. 5 мотивувальної частини, зазначено, що "встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту".

Суд бере до уваги також висновок Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013 р., де зазначено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.

Втручанням у діяльність судових органів слід розуміти вплив на суддю у будь-якій формі (прохання, вимога, вказівка, погроза, підкуп, насильство, критика судді в засобах масової інформації до вирішення справи у зв`язку з її розглядом тощо) з боку будь-якої особи з метою схилити його до вчинення чи невчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного судового рішення. При цьому не має значення, за допомогою яких засобів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання (пункти 10 і 11).

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 р. "Про незалежність судової влади", судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Згідно з п.п. 66-68 Рекомендації СМ/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів, ухваленою Комітетом Міністрів Ради Європи 17.11.2010, тлумачення закону, оцінювання фактів та доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для цивільної або дисциплінарної відповідальності, за винятком випадків злочинного наміру або грубої недбалості. Лише держава може домагатися цивільної відповідальності судді, подавши скаргу до суду у разі, коли цей суддя повинен був присудити компенсацію. Тлумачення закону, оцінювання фактів або доказів, які здійснюють судді для вирішення справи, не повинні бути приводом для кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, зважаючи, що після скасування Полтавським апеляційним судом 18 квітня 2024 ухвали слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12 грудня 2023 не існує процесуального документа, який би впливав на права та обов`язки заявника, слідчий суддя дійшов до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. 303 КПК України слідчий суддя,

ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Харківської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальні правопорушення, зазначені ним у заяві від 30 жовтня 2024 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів.

Повний текст ухвали складено 25.11.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1