печерський районний суд міста києва
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2024 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

перекладача - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000807 від 12.07.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Грозний Чеченська Республіка Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, освіта повна загальна середня, який не одружений, не працює, не зареєстрований на території України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 357 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно висунутого обвинувачення, ОСОБА_8 , не маючи постійного джерела доходів, не бажаючи чесно працювати і займатись суспільно-корисною працею, обрав джерелом свого існування та отримання доходів на постійній основі злочинний шлях. При цьому, ОСОБА_8 способом незаконного збагачення обрав вчинення насильницько-корисливих злочинів, у тому числі шляхом вимагання грошових коштів у громадян.

10.05.2019 року ОСОБА_8 під час спілкування з раніше знайомим ОСОБА_6 дізнався про наявність у останнього проблем особистого характеру. При цьому, ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, підшукуючи спосіб незаконного збагачення, з урахуванням відомої інформації про ОСОБА_6 , вирішив заволодіти коштами останнього шляхом вимагання.

Того ж дня, у вечірній час, ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні одного з кафе ТРЦ « Дрім Таун », за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, 1-Б, повідомив ОСОБА_6 про те, що допоміг владнати проблеми останнього, після чого запропонував передати йому, у якості розрахунку, кошти в сумі 1000 доларів США, на що ОСОБА_6 , розуміючи протиправність вимог ОСОБА_8 , відмовився. Після цього, ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в рішучій формі висловив ОСОБА_6 протиправну вимогу про передачу коштів в сумі 1000 доларів США, погрожуючи у разі відмови від передачі коштів застосуванням насильства та на підтвердження справжності своїх погроз завдав ОСОБА_6 удар рукою в обличчя.

Розуміючи реальність злочинних намірів ОСОБА_8 та побоюючись за своє здоров`я, знаючи, що ОСОБА_8 підтримує зв`язки з особами раніше судимими та особами з числа «криміналітету», ОСОБА_6 , будучи заляканим, погодився віддати кошти через певний час, мотивуючи тим, що при собі такої суми у нього немає, після чого залишив приміщення кафе. У подальшому, ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що вимоги ОСОБА_8 носять протиправний, вигаданий та безпідставний характер, почав уникати зустрічей з останнім, на яких неодноразово наполягав ОСОБА_8 , шляхом здійснення телефонних дзвінків потерпілому.

Продовжуючи свої злочинні дії, з метою полегшення вчинення злочину, ОСОБА_8 підшукав співучасника злочину - ОСОБА_9 , якому при невстановлених слідством обставинах повідомив про можливість незаконного збагачення шляхом заволодіння чужим майном, шляхом вимагання, на що ОСОБА_9 надав згоду на участь у злочині та вступив з ОСОБА_8 у попередню змову, спрямовану на вимагання коштів у ОСОБА_6 та заволодіння майном останнього.

Так, 08.07.2019, у вечірній час, на виконання злочинної змови, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 через знайомих ОСОБА_9 розшукали ОСОБА_6 , який на власному автомобілі марки «BMW», модель «525», д.н.з. НОМЕР_1 прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де його очікували ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Після чого, близько 23.00 год., ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на вимагання коштів потерпілого, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , діючи за попередньою змовою групою осіб, наблизились до ОСОБА_6 , провели потерпілого у підсобне приміщення вказаного будинку, де, діючи узгоджено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, у рішучій формі висунули протиправну вимогу щодо передачі їм коштів у розмірі вже 4000 доларів США, як «штраф» за прострочку виплати вигаданого ОСОБА_8 боргу у сумі 1000 доларів США. При цьому, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 пригрозили ОСОБА_6 заподіяти тілесні ушкодження та пошкодити майно, у разі відмови передачі потерпілим зазначеної суми коштів.

Розуміючи реальність та дійсність погроз ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_6 погодився передати їм кошти у розмірі 4000 доларів США через певний час. Водночас, ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, під час вимагання коштів, висловив протиправну вимогу ОСОБА_6 негайно передати йому ключі від автомобіля марки «BMW», модель «525», д.н.з. НОМЕР_1 , на якому ОСОБА_6 прибув до вказаного місця, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в якості «застави», на що потерпілий, будучи заляканим та побоюючись за своє здоров`я, передав останньому ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчиненій за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 189 КК України.

Крім того, 08.07.2019 у ОСОБА_8 , під час вимагання коштів у ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , раптово виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки «BMW», модель «525», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить потерпілому.

Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, повторно, з метою протиправного вилучення транспортного засобу у потерпілого, висунув ОСОБА_6 вимогу негайно передати йому ключі від автомобіля марки «BMW», модель «525», д.н.з. НОМЕР_1 , на якому потерпілий прибув до вказаного місця, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в якості «застави», допоки ОСОБА_6 не передасть йому та ОСОБА_9 кошти в сумі 4000 доларів США. На вказану вимогу потерпілий, будучи заляканим та побоюючись за своє здоров`я, передав ОСОБА_8 ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу.

Одержавши таким чином можливість керувати автомобілем марки «BMW», модель «525», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, при невстановлених слідством обставинах та час, за допомогою ключів, які 08.07.2019 будучи заляканим та побоюючись за своє здоров`я передав йому ОСОБА_6 , привів в дію двигун автомобіля та перемістив його до місця свого мешкання, а саме до будинку АДРЕСА_3 . Після чого, ОСОБА_8 тривалий час користувався вказаним автомобіль, здійснюючи на ньому поїздки у м. Києві та по інших областях України. Зокрема, 26.07.2019 працівниками Управління патрульної поліції в м. Києві стосовно ОСОБА_8 було складено постанову № НК/724744 за ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме керування транспортним засобом особою, яке не має права керувати таким транспортним засобом, а саме автомобіль марки «BMW», модель «525», д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_4 .

В подальшому, ОСОБА_8 продовжив незаконне користування та володіння автомобілем «BMW», модель «525», д.н.з. НОМЕР_1 , до 09.10.2019, коли був затриманий працівниками поліції, а вищевказаний автомобіль вилучений поблизу місця мешкання ОСОБА_8 , а саме: будинку АДРЕСА_3 .

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.

Крім того, 08.07.2019, близько 23.00 год., ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на вимагання коштів у ОСОБА_6 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , діючи за попередньою змовою групою осіб, наблизились до ОСОБА_6 , провели останнього у підсобне приміщення вказаного будинку, де, діючи узгоджено, у рішучій формі висунули протиправну вимогу щодо передачі їм коштів у розмірі 4000 доларів США, як «штраф» за прострочку виплати вигаданого ОСОБА_8 боргу у сумі 1000 доларів США. При цьому, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 пригрозили ОСОБА_6 заподіяти тілесні ушкодження та пошкодити майно, у разі відмови передачі потерпілим зазначеної суми коштів.

В ході вимагання коштів у ОСОБА_6 , у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, належним потерпілому.

Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, під час вимагання коштів, висловив протиправну вимогу ОСОБА_6 негайно передати йому ключі від автомобіля марки «BMW», модель «525», д.н.з. НОМЕР_1 , на якому ОСОБА_6 прибув до вказаного місця, та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу в якості «застави», на що потерпілий, будучи заляканим та побоюючись за своє здоров`я, передав останньому ключі від автомобіля та свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу, серії НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_6 .

У результаті цього, ОСОБА_8 , шляхом вимагання незаконно, всупереч волі потерпілого, заволодів свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу марки «BMW», модель «525», д.н.з. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_6 та ключами від нього.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися у вимаганні офіційних документів, вчиненому з корисливих мотивів, ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

22 серпня 2024 року між прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_8 за участі захисника ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор, захисник та обвинувачений ОСОБА_8 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 357 КК України, в обсязі та за обставин, викладених у обвинувальному акті.

Істотними для даного кримінального провадження обставинами сторонами угоди визначено наступне:

- обвинувачений ОСОБА_8 визнав свою винуватість у інкримінованому злочині і зобов`язувався беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 357 КК України, в судовому засіданні;

- наявність суспільного інтересу в забезпечені швидкого досудового розслідування і судового провадження, що полягає у можливості зменшення навантаження на систему здійснення правосуддя у кримінальному провадженні, процесуальному спрощенні розгляду справи та економії бюджетних коштів на витрати, пов`язані з кримінальним провадженням;

- добровільне відшкодування потерпілому завданої шкоди;

- відсутність претензій зі сторони потерпілого проти укладання з ОСОБА_8 угоди про визнання винуватості.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_8 має понести за вчинені злочини, а саме:

- за ч. 2 ст. 189 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання більш суворого покарання менш суровим остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді 5 років позбавлення волі. Крім того, з урахуванням вищенаведених істотних для даного кримінального провадження обставин, з урахуванням обставини, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 (щире каяття), повне відшкодування потерпілому завданої шкоди, відсутність обтяжуючих обставин, сторони дійшли згоди щодо можливості звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, із застосуванням ст. 76 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 своєю письмовою заявою - згодою від 22.08.2024 прокурору та суду в порядку абз.5 ч.4 ст. 469 КПК України не заперечував проти укладання угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_8 та визначення покарання за їх згодою. Зазначив, що не має претензій до обвинуваченого ОСОБА_8 , матеріальна та моральна шкода йому відшкодована у повному обсязі.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник в судовому засіданні також просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання.

При цьому ОСОБА_8 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні ним за попередньою змовою з ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, а також щодо вчинення ним особисто кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 357 КК України, за фактичних обставин, які детально викладені в обвинувальному акті, визнав корисний мотив на вимагання грошей у потерпілого ОСОБА_6 , правильність кваліфікації його дій органом досудового розслідування, свої дії охарактеризував негативно. Зазначив, що він повністю відшкодував потерпілому завдані збитки, більше такого не повториться. На даний час він є військовослужбовцем у добровільчому батальоні ОСОБА_10 , проживає з цивільною дружиною, якій допомагає по догляду за їх дитиною.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 2 ст. 189 КК України, тобто вимагання - вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчинене за попередньою змовою групою осіб; ч.2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, а також ч.1 ст. 357 КК України, тобто вимагання офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів, - знайшли своє об`єктивне підтвердження під час судового засідання.

Злочини, передбачені ч. 2 ст. 189, ч.2 ст. 289 КК України, згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких, а кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 357 КК України є кримінальним проступком.

При цьому, потерпілий ОСОБА_6 своєю письмовою заявою від 22.08.2024 надав прокурору та суду письмову згоду на укладення вказаної угоди про визнання винуватості, що підтвердив також в судовому засіданні. Представник потерпілого підтримав вказану позицію.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення і затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67, 69 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_8 обвинувачення, даних про його особу, який раніше не судимий, має місце проживання у м. Києві, де він (зі слів) проживає з цивільною дружиною та їх дитиною, з огляду на обставину, що пом`якшує його покарання (щире каяття), а також на факт повного відшкодування потерпілому завданої шкоди і відсутність у нього претензій.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_8 за участі його захисника відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

На підставі п.3 ч.1 ст. 118, ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи, які з урахування вироку Печерського районного суду м. Києва від 05.12.2023, згідно якого із засудженого ОСОБА_9 у виділеному по ньому кримінальному провадженню було стягнуто 0,5 розміру цих витрат, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_8 у такому ж розмірі.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 та 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

Затвердити угоду від 22 серпня 2024 року між прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_8 про визнання винуватості.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч.2 ст. 289, ч.1 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст. 189 КК України у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 289 КК України у вигляді 5 /п`яти/ років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання більш суворого покарання менш суровим остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.

Зарахувати в строк відбуття покарання перебування ОСОБА_8 під вартою з 09 жовтня 2019 року по 06 грудня 2019 року.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 /три/ роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 в період іспитового строку: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судової автотоварознавчої експертизи №13-3/647 від 13.12.2019 (т.7 а.с. 85) на суму 1177 грн. 50 коп.

Речові докази по справі:

1. автомобіль марки «BMW 525», VIN № НОМЕР_3 , синього кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , який переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 (т.8 а.с.134, 135), залишити останньому;

2. вилучені 09.10.2019 на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва під час обшуку в автомобілі PORSCHE PANAMERA н.з. НОМЕР_14, VIN № НОМЕР_5 , який зареєстрований та перебуває у розшуку в Республіці Польщі, та яким користується ОСОБА_9 речі, а саме:

- фото особи з бородою;

- копія постанови серія НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_11

- 7 (сім) аркушів А4 текст яких розпочинається з «Розписка»;

- 2 (два) аркуші А4 із текстом «Заявление»;

- конверт, вміст якого містить купюра 500 евро (на якій наявний напис, зовні схожий на купюру), зовні схожа на купюру 10 євро залита краскою червоного кольору,

- ключі із маркуванням «Porshe»,-

- які зберігаються в матеріалах кримінального провадження в СУ ГУНП України в м. Києві (протокол огляду від 01.02.2020 та фототаблиця до протоколу огляду від 12.02.2020 т.8 а.с.28-92), повернути ОСОБА_9 ;

- Автомобіль «Porshe» PANAMERA н.з. НОМЕР_14, VIN № НОМЕР_5 , - який зберігається на спеціальній автомобільній площадці за адресою: АДРЕСА_5 (т.8 а.с.136), - повернути ОСОБА_9 .

3. вилучені 09.10.2019 на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва під час обшуку за адресою: АДРЕСА_6 , речі, а саме:

- Флеш-носій «Bet» чорного кольору;

- Флеш-носій «Bluetooth»;

- Флеш-носій «HDI»;

- Довіреність без номера на авто «Porsche Panamera»;

- Постанова серії НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_9 ;

- Технічний паспорт на автомобіль «Porsche Panamera», серії НОМЕР_8 , -

які зберігаються в матеріалах кримінального провадження в СУ ГУНП України в м. Києві (протокол огляду від 01.02.2020 та фототаблиця до протоколу огляду від 12.02.2020 т.8 а.с.28-92), повернути ОСОБА_9 .

4. вилучені 09.10.2019 на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва під час обшуку за адресою: АДРЕСА_7 , в якій проживав ОСОБА_8 , речі, а саме:

-банківська картка № НОМЕР_9 ;

-банківська картка № НОМЕР_10 ;

-банківська картка № НОМЕР_11 ;

-банківська картка № НОМЕР_12 ;

-банківська картка № НОМЕР_13 ;

-сервер відео нагляду з блоком живлення, -

які зберігаються в матеріалах кримінального провадження в СУ ГУНП України в м. Києві (протокол огляду від 01.02.2020 та фототаблиця до протоколу огляду від 12.02.2020 т.8 а.с.28-92), повернути ОСОБА_8 .

Арешт, накладений на всі вищевказані речові докази, в тому числі автомобілі, ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25.10.2019 (№1-кс/752/10062/19) (т.7 а.с. 73-76), - скасувати.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили визначити у виді особистого зобов`язання, а після набрання вироком законної сили - скасувати.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів після проголошення в разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1