465/8689/24
1-кс/465/1879/24
У Х В А Л А

Іменем України

04.11.2024 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001025 від 01.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, про арешт майна,

встановив:

Старший слідчий ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Франківського районного суду м. Львова з клопотанням, погодженим з прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , про арешт майна.

Клопотання мотивує тим, що СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001025 від 01.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

Як зазначено в клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що 01.11.2024 року близько 07 год. 30 хв. в приймальне відділення лікарні ім. Луки, що в АДРЕСА_1 , з множинними ножовими пораненнями був доставлений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель м. Львова (адреса проживання: АДРЕСА_2 ), які він отримав 01.11.2024 року близько 06 год. 00 хв. в АДРЕСА_3 .

01.11.2024 року слідчим проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого виявлено та вилучено металевий годинник із маркуванням «Skmei», пачку сигарет із слідами РБК та сумку чорного кольору.

Цього ж дня, 01.11.2024 року вилучені годинник, пачку сигарет і сумку було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001025 від 01.11.2024 року.

Як зазначає слідчий, вилучені речі мають значення речового доказу у справі, тому в подальшому можуть використовуватися як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. В ході проведення досудового розслідування виникла необхідність у проведенні процесуальних дій із вищезазначеними речима у даному кримінальному провадженні, а також є ймовірність, що таке майно, в разі ненакладення на нього арешту, може бути прихованим, пошкодженим, зникненим, втраченим, знищеним, що може унеможливити встановлення всіх обставин даного кримінального правопорушення. А тому, слідчий просить накласти арешт на таке майно з метою його збереження.

У судовому засіданні прокурор подане слідчим клопотання підтримала, при цьому, уточнила, що на вилучених речах містяться сліди РБК, відповідно, накладення арешту на такі речі дозволить провести необхідні судові експертизи для встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про причини неявки слідчому судді не повідомив, а тому, керуючись положеннями ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя ухвалив розгляд клопотання здійснювати за відсутності слідчого, оскільки його неявка з огляду на те, що в судовому засіданні бере участь прокурор, не перешкоджає повноті і об`єктивності розгляду справи.

Заслухавши доводи прокурора, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з положеннями ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0001025 від 01.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, по факту вчинення замаху на вбивство потерпілого ОСОБА_5 , яке мало місце 01.11.2024 року близько 06.00 год. у АДРЕСА_3 , та в ході якого потерпілий отримав численні ножові поранення.

В ході проведення досудового розслідування у межах даного кримінального провадження 01.11.2024 року слідчим було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_3 , де відбувся напад на потерпілого, та в ході проведення вказаної слідчої дії вилучено металевий годинник із маркуванням «Skmei», пачку сигарет із слідами РБК та сумку чорного кольору.

Постановою старшого слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 01.11.2024 року речі, тимчасово вилучені при проведенні огляду місця події, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001025.

Згідно з положеннями ч.5 ст.171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У даному випадку встановлено, що з клопотанням про арешт майна слідчий звернувся своєчасно 01.11.2024 року, тобто у день вилучення відповідного майна. Клопотання про арешт майна обґрунтоване необхідністю збереження речового доказу та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що відповідає вимогам ч.1, п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

За змістом ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, матеріалами клопотання та кримінального провадження підтверджено, що внесене клопотання про арешт майна спрямоване на легітимну мету задля виконання завдань кримінального провадження, а майно, на яке слідчий просить накласти арешт, має, як речові докази, важливе значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення. Накладення арешту також дозволить провести слідчі та інші процесуальні дії, в тому числі судові експертизи, з арештованим майном, що є необхідним для забезпечення повноти досудового розслідування.

Беручи до уваги викладене, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

Клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001025 від 01.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, що було 01.11.2024 року тимчасово вилучене під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: металевий годинник із маркуванням «Skmei», пачку сигарет із слідами РБК та сумку чорного кольору.

Ухвала підлягає до негайного виконання слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1