Дата документу 12.09.2024Справа № 554/9589/24
Провадження № 1-кс/554/9397/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,

розглянувши клопотання заступника керівника Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, ОСОБА_2 , в рамках кримінального провадження № 0000053 від 15.08.2024 за ч. 3 ст. 368 КК України про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Першим слідчим відділом (з дислокацією у місті Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000053 від 15.08.2024 за ч. 3 ст. 368 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Полтавською Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Центрального регіону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні розпочато Полтавською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Центрального регіону, на підставі матеріалів УСБ України в Полтавській області, відповідно до яких отримано інформацію щодо факту вчинення кримінального правопорушення з боку невстановлених посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , заступника начальника управління, начальника кримінальної поліції Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 та членів ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 .

За наявною інформацією, невстановлені посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_1 та заступник начальника управління, начальник кримінальної поліції Кременчуцького РУП ГУНІ в Полтавській області ОСОБА_3 діючи спільно з членами ВЛК вказаного ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , розробили протиправний механізм незаконного переправлення осіб, які підлягають мобілізації через державний кордон України, шляхом усуненням перешкод, а саме внесенням недостовірних даних до результатів проходження ВЛК. На даний час, вищевказані особи вимагають у мешканця м. Кременчук ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 неправомірну вигоду в розмірі 20 тисяч доларів США за надання документів необхідних для виїзду за кордон, з внесенням до відповідних баз даних.

У подальшому, на виконання доручення прокурора, проведено допит свідка ОСОБА_6 , який повідомив, що в ході бесіди зі своїм знайомим на ім?я ОСОБА_7 я повідомив, що через знайомих звернувся до ОСОБА_5 за консультацією, який повідомив, що йому постараються знайти серйозне захворювання для внесення необхідних даних до комісії ВЛК. ОСОБА_8 повідомив, що йому сприяють багато серйозних людей в цьому, зокрема, заступник начальника Кременчуцького КРУП ОСОБА_9 , люди з ІНФОРМАЦІЯ_2 , але при цьому не зазначив конкретно хто це та лікар хірург член ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 . Також ОСОБА_8 записав до свого блокноту дані заявника, а саме ПІБ, дату народження та номер мобільного телефону. При цьому останній повідомив свідку, що дані послуги будуть коштувати орієнтовно 20 тисяч доларів США та наголосив декілька разів щоб він тримав язик за зубами. Окрім цього, ОСОБА_5 надав номер телефону ОСОБА_4 та сказав зв`язатись із ним для вирішення цього питання.

Проведеним додатковим допитом свідка ОСОБА_6 , останній повідомив, що оскільки свідок являється офіцером та через ВЛК на даний час ніяк не зможу йому допомогти і потрібно зробити «фіктивну» інвалідність, яка буде коштувати мінімум 15 тисяч доларів та сказав надати йому потрібно принести документи, а саме копію паспорту, довідку про доходи із місця роботи та копію ідентифікаційного коду. У подальшому під час зустрічі із ОСОБА_4 , поблизу будівлі КНМП «Кременчуцька перша міська лікарня ім. О.Т. Богаєвського» передав останньому документальні матеріали, а саме копію паспорту, довідку про доходи із місця роботи та копію ідентифікаційного коду. Наступної зустрічі, 04.09.2024 ОСОБА_4 повідомив, що в подальшому познайомить свідка із людиною, яка буде займатись оформленням «фіктивної інвалідності», при цьому на екрані мобільного телефону показав цифру «12», таким чином вказуючи на суму неправомірної вигоди, яку свідку необхідно буде за це передати. Також, ОСОБА_4 повідомив, що документи будуть виготовлятись протягом 6 місяців.

11.09.2024, на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 від 10.09.2024 про надання дозволу на обшук, в період часу з 16:58 год. по 19:44 год. проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_10 та у якому фактично проживає ОСОБА_11 , голова ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході обшуку виявлено та вилучено наступні речі та документи:

- Папку з файлами, у якій містяться копії медичних документів на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (виписки із медичної карти, результатів досліджень та обстежень) загалом на 33 аркушах;

- Блокнот з написом «НАПРОФФ» на 98 аркушах, у якому на 33 аркушах наявний рукописний текст;

- Флеш носій Transcend8 GB.

Як повідомив присутній під час обшуку ОСОБА_11 , вилучені речі належать йому.

Постановою слідчого від 12.09.2024 вказані речі та документи визнані речовими доказами.

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, прохав клопотання задовольнити.

Клопотання розглянути за відсутності володільця майна.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Таким чином, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні виникла необхідність у накладені арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку 11.09.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою огляду, призначення та проведення судових експертиз та отримання інформації яка стосується вказаного кримінального провадження, та має суттєве значення для проведення повного, всебічного досудового розслідування кримінального правопорушення, а без накладення арешту унеможливлює виявлення та огляд інформації, яка міститься на вилучених документах та речах, призначення відповідних судових експертиз тощо.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладено слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

З метою забезпечення збереження речових доказів - накласти арешт (заборонити відчуження, користування та розпорядження) на речі, які вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_10 та у якому фактично проживає ОСОБА_11 , голова ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- Папку з файлами, у якій містяться копії медичних документів на ім`я ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (виписки із медичної карти, результатів досліджень та обстежень) загалом на 33 аркушах;

- Блокнот з написом «НАПРОФФ» на 98 аркушах, у якому на 33 аркушах наявний рукописний текст;

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1