Справа № 738/1324/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/746/24
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у режимі відеоконференції, кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 25 червня 2024 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , засудженого 27.03.2009 вироком Апеляційного суду Вінницької області за п.п.9, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14 ч.2 ст.187, ч.3 ст.262, ст.348, ч.1 ст.70, ч.2 ст.71 КК України до остаточного покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, зміненого ухвалою Верховного Суду України від 30.07.2009 в частині призначення остаточного покарання: замість ч.2 ст.71 КК України застосовано ч.4 ст.70 КК України, та визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна,

відмовлено у задоволенні його клопотання про зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення.

Місцевий суд зазначив про відсутність підстав для зарахування вказаного засудженим строку у строк відбування покарання, оскільки такий вже було зараховано в строк покарання на підставі ухвали Вінницького апеляційного суду від 29 грудня 2018 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Не погодившись із рішенням суду, засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду та зарахувати йому у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 03 червня 2002 року по 27 березня 2009 року. В обґрунтування скарги зазначив, що ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 09.02.2024 йому замінено покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на строк 17 років. На момент постановлення цієї ухвали він відбув покарання у виді понад 21 рік, тобто, його загальний строк становить понад 38 років, тому, на думку апелянта, вказаний ним строк попереднього ув`язнення не був зарахований у покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону України від 26.11.2015 за №838-VIII, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, який підлягав зарахуванню на підставі ухвали Вінницького апеляційного суду від 29.12.2018.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; думку прокурора, котрий просив ухвалу місцевого суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як слідує з матеріалів справи, вироком Апеляційного суду Вінницької області від 27 березня 2009 року ОСОБА_8 засудженого за п.п.9, 12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.14 ч.2 ст.187, ч.3 ст.262, ст.348, ч.1 ст.70, ч.2 ст.71 КК України до остаточного покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою Верховного Суду України від 30 липня 2009 року, серед іншого, вирок Апеляційного суду Вінницької області змінено в частині призначення остаточного покарання: замість ч.2 ст.71 КК України застосовано ч.4 ст.70 КК України, та визначено ОСОБА_8 остаточне покарання за сукупністю злочинів, за які він засуджений цим вироком та вироком Апеляційного суду Вінницької області від 02.04.2004, у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Відповідно до розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Апеляційного суду Вінницької області від 27.03.2009 року набрав законної сили 30 липня 2009 року.

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 № 838 VIII, який вступив в дію 24.12.2015 року, в частину 5 статті 72 КК України щодо зарахування строку попереднього ув`язнення були внесені зміни, які діяли до 21.06.2017 року (Закон України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення № 2046-VIII від 18.05.2017 року»).

Так, відповідно до ч.5 ст.72 КК України (редакція № 838-VIII від 26.11.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включаються, зокрема, строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження.

Як убачається з ухвали Вінницького апеляційного суду від 29 грудня 2018 року, на підставі ч.5 ст.72 КК України, засудженому ОСОБА_8 зараховано строк його попереднього ув`язнення з 03 червня 2002 року по 27 березня 2009 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Дана ухвала набрала законної сили.

А тому доводи апелянта про те, що йому необхідно зарахувати у строк покарання період з 03 червня 2002 року до 27 березня 2009 року, є неспроможними, оскільки такий строк вже було зараховано в строк покарання на підставі вище зазначеного судового рішення.

Отже, місцевий суд при розгляді клопотання засудженого ОСОБА_8 належно оцінив всі обставини справи та дійшов правильного висновку про відмову в його задоволенні, з чим погоджується і колегія суддів.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 25 червня 2024 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4