справа № 361/7279/24
провадження № 1-кс/361/1469/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2024 року м. Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київської області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001843 від 26.07.2024, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари, Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який має середню освіту, не інвалід, депутатом чи адвокатом не являється, офіційно не працевлаштований, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2024 до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київської області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , у якому слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Керуючись п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 не визначати розмір застави.

Обґрунтовуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий зазначив, що 25 липня 2024 року приблизно о 22 годині 50 хвилин ОСОБА_5 перебував на подвір`ї будинку за адресою проживання своєї співмешканки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: АДРЕСА_2 , де між ними виник словесний конфлікт, в ході якого на крики з будинку вийшла бабуся ОСОБА_7 . ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та намагалась зупинити конфлікт. У подальшому ОСОБА_7 зайшла до будинку та покликала свого батька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , щоб він допоміг. Коли ОСОБА_9 вийшов з будинку на вулицю, на ґрунті неприязних відносин у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Цього ж дня приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , знаходячись на подвір`ї будинку, за вищевказаною адресою, перебуваючи навпроти ОСОБА_9 , наніс 2 удари кулаком лівої руки в область правої скроневої ділянки голови ОСОБА_9 , чим спричинив йому внутрішньочерепну травму, від якої потерпілий ОСОБА_9 25.07.2024 помер на місці.

У вчиненні злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

26.07.2024 ОСОБА_5 , затримано у порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру в умисному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Вказував про наявність ризиків, які передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування до ОСОБА_5 заходу у вигляді тримання під вартою за обставин, які викладені в клопотанні.

Захисник в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування чого вказав, що ризики не підтверджені доказами, їх не додано до клопотання, тяжкість покарання не може бути підставою для тримання під вартою. Просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав позицію захисника. Просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Допитаний в якості свідка, за клопотанням адвоката, ОСОБА_10 вказав, що є дідусем підозрюваного, який проживав з ним з дитинства та займався його вихованням. Має житло, тому, у разі обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, має можливість забезпечити належного виконання обов`язків, покладених судом.

Слідчий суддя заслухавши доводи прокурора, клопотання підозрюваного, захисника, свідка, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, якими воно обґрунтовується, дійшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Броварського РУП ГУНП в Київської області, за процесуального керівництва Броварської окружної прокуратури Київської області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001843 від 26.07.2024, за ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відповідно до якого, 25 липня 2024 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , знаходячись на подвір`ї будинку, за вищевказаною адресою, перебуваючи навпроти ОСОБА_9 , наніс 2 удари кулаком лівої руки в область правої скроневої ділянки голови ОСОБА_9 , чим спричинив йому внутрішньочерепну травму, від якої потерпілий ОСОБА_9 25.07.2024 помер на місці.

У вчиненні злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

26.07.2024 ОСОБА_5 , затримано у порядку ст. 208 КПК України та цього ж дня повідомлено про підозру в умисному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Вказані обставини підтверджуються доданими до клопотання копіями процесуальних документів: електронним рапортом ЄО №24543 від 25.07.2024, протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 ., протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_12 , протоколом огляду трупа ОСОБА_9 , лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_9 , протоколом допиту в якості неповнолітнього свідка ОСОБА_7 , протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.07.2024, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 .

Оскільки на даному етапі кримінального провадження на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив про причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину, в якому він підозрюється, а пред`явлена підозра, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто, в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Слідчий суддя також вважає, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбаченийп.п.1,3,4ч.1ст.177КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів, а тому ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування. Такий висновок слідчого судді узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.

При вирішенні клопотання суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголошено на тому, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості підозри та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення у справі «Ніколова проти Болгарії»). Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ноймайстер проти Австрії» позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Отже, прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

При цьому слідчий суддя керуючись п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 309,376, 395 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 26 липня 2024 року до 23 вересня 2024 року 14 год. 50 хв., включно, без визначення застави та тримати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України в м. Києві що за адресою м. Київ, вул. Дегтярівська, 13.

У клопотанні захисника про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Вручити копію цієї ухвали прокурору, підозрюваному, захисникам негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, і може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1