18.11.2024 Провадження по справі № 1-кп/940/128/24
Справа № 940/561/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року Тетіївський районний суд Київської області у складі : головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

з участю прокурора : ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

потерпілого: ОСОБА_6

представника потерпілого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві кримінальне провадження № 0001259 від 13.03.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Росішки Тетіївського району Київської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва у ФОП ОСОБА_9 , з середньою освітою, одруженого, має на своєму утриманні троє малолітніх дітей, військовозобов?язаного, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Судом встановлено, що 08.03.2023 року близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився у житловому будинку ОСОБА_10 , що по АДРЕСА_3 , де в нього виник конфлікт із ОСОБА_6 , під час якого ОСОБА_4 , з метою заподіяння йому тілесних ушкоджень, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, умисно, схопивши за праву руку потерпілого ОСОБА_6 , кинув його через себе на дерев`яну шафу, яка стояла в кухні будинку, в результаті чого останній, вдарившись об шафу впав на підлогу на ліву руку.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді вколоченого уламкового перелому шийки та голівки лівої плечової кістки, яке відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України визнав повністю, ствердив суду обставини, зазначені в обвинувальному акті та показав суду, що він дійсно 08.03.2023 року близько 17 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився у житловому будинку ОСОБА_10 , що по АДРЕСА_3 , де між ним та потерпілим виник конфлікт, під час якого він, схопивши ОСОБА_6 за руку перекинув через себе на дерев`яну шафу, що стояла на кухні, внаслідок чого він, вдарившись об шафу впав на підлогу на ліву руку та отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Заявлений потерпілим цивільний позов про відшкодування 100 000 спричиненої моральної шкоди визнав частково на суму 5000 гривень. Зібрані по справі докази та фактичні обставини справи у кримінальному провадженні визнає та їх не оспорює. Вказав суду, що він розкаюється у вчиненому, завдану своїми діями шкоду потерпілому не відшкодував, оскільки не мав фінансової можливості, так як розмір його заробітної плати становить 7600 гривень, після вирахування аліментів на дітей, йому на руки залишається 2800 гривень, проте він пропонував потерпілому відшкодувати 3000 гривень, але той відмовився. Просив його суворо не карати та надати можливість виправитися в умовах суспільства.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав суду, що він 08.03.2023 року близько 17 год. 30 хв. прийшов до житлового будинку свого брата ОСОБА_10 , що по АДРЕСА_3 , де відпочивала компанія, в тому числі і ОСОБА_4 . Він сів з ними до столу, вживав алкоголь, між ним та Осадчим відбувся конфлікт, вони стали штовхатись, а потім він пішов додому. Через годину знов повернувся, де між ним та обвинуваченим повторно стався конфлікт, під час якого ОСОБА_4 схопив його за руку перекинув через себе на дерев`яну шафу, що стояла на кухні, внаслідок чого він, вдарившись об шафу впав на підлогу на ліву руку та отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. В зв`язку з цим він проходив лікування в Тетіївській центральній лікарні, також направлявся на обстеження до КНП «Київської обласної лікарні», змушений був 4 тижні носити гіпсову пов`язку, не міг себе самостійно обслуговувати та працювати. Завданим кримінальним правопорушенням йому спричинено моральну шкоду, яка виразилася у фізичному болю, нервовому потрясінні від пережитого стресу, погіршенні здоров?я, стражданнях у зв?язку з ушкодженням здоров?я, душевних стражданнях, у зв?язку з протиправною поведінкою щодо нього, необхідності затрачати свій час для явки до правоохоронних органів та суду, яку він визначає у розмірі 100 000 гривень. Заявлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити,

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення і судом з?ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз?яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення цілком доведена і його дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 122 КК України, як умисні дії, що виразилися у нанесенні середньої тяжкості тілесному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується положеннями ст.ст. 50, 65 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на своєму утриманні троє малолітніх дітей, працевлаштований, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, позитивно характеризується за місцем роботи, не відшкодував завдану шкоду, а також обставини, що пом?якшують і обтяжують покарання.

Як пом`якшуючі його вину обставини, суд враховує визнання вини, щире каяття.

До обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 суд відносить вчинення злочину з використанням умов воєнного стану та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи всі обставини по справі, а також те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд вважає, достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, за якою його визнано винуватим у виді 3 (трьох) років обмеження волі. При цьому суд враховує те, що обвинувачений раніше не судимий, вину у скоєному визнав, щиро кається у вчиненому. Тому, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, суд вважає, що обвинуваченого ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком і покладенням на нього обов`язків у відповідності до ст.76 КК України, оскільки, на думку суду, таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов, суд виходить із наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Відповідно до вимог статті 129 цього Кодексу за результатами розгляду позову суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє його повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно положень ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв?язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров?я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

По справі встановлено, що внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 були завдані тілесні ушкодження, внаслідок чого йому було завдано моральну шкоду, яка виразилася в душевній травмі, психологічних стражданнях, вимушених змінах у його життєвих стосунках.

З урахуванням характеру, обсягу, тривалості душевних страждань, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану потерпілого ОСОБА_6 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, суд вважає, що позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає до задоволення частково в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

Речові докази, судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст. 373-376 Кримінального процесуального кодексу України суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 122 КК України у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання роботи, або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Росішки Тетіївського району Київської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого трактористом-машиністом сільськогосподарського виробництва у ФОП ОСОБА_9 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_3 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Документ, а саме відео файл із присвоєною назвою «document_06», який міститься на оптичному DVD+R диску - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя : ОСОБА_1 .