ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 683/2320/24

Провадження № 11-сс/4820/314/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

доповідача - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, в режимі відекоконференцзв`язку, апеляційну скаргу прокурора Старосинявського відділу Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 липня 2024 року про застосування запобіжного заходу підозрюваному за ч.1 ст.307 КК України ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000420,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою, у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Йосипівка Старосинявського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, зареєстрованого та проживачого по АДРЕСА_1 , не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України, відмовлено.

Обрано стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

- не відлучатись із постійного місця проживання, а саме з будинку АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду з 22 години до 07 години;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту чинна по 14 вересня 2024 року, включно.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що під час розгляду клопотання прокурором не надано доказів щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор, а також не надано доказів недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, тому є підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обгрунтування клопотання.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор ОСОБА_5 , у своїй апеляційній скарзі, просить її скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого СВ ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 строком на 60 діб.

Вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді необґрунтованою, незаконною, та такою, що підлягає скасуванню.

Стверджує, що вина підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні злочину, який є тяжким, об`єктивно підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, та у разі визнання його винним, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі.

Крім того, ризик того, що ОСОБА_6 , перебуваючи без запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні, спонукаючи до зміни ними показань або відмови від дачі показань, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому підозрюваний ОСОБА_6 може впливати на свідка ОСОБА_9 , який є жителем с. Йосипівка та-його знайомим, з метою зміни ним показань, в сторону покращення свого становища, як підозрюваного.

Апелянт звертає увагу на те, що ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, нерухоме майно за ним не зареєстроване, не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, оскільки з дружиною та неповнолітньою дитиною не проживає, з його слів вони тривалий час проживають за кордоном.

На думку апелянта, запобіжний захід у виді домашнього арешту з 22 години до 07 години не в змозі забезпечити запобігання вищевказаним ризикам, так як належним чином не гарантуватиме постійного перебування підозрюваного за місцем проживання, а також можливості вчинити інші кримінальні правопорушення.

Крім того, неналежна процесуальна поведінка ОСОБА_6 , під час виконання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, може створювати перешкоди для проведення ряду слідчих дій, забезпечення розумних строків проведення досудового розслідування, виконання слідчих дій в обумовлений процесуальними строками термін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, з мотивів наведених у ній, думку підозрюваного та його захисника про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та безпідставність доводів апеляційної скарги сторони обвинувачення, перевіривши судове рішення в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора такою, яка підлягає задоволенню в силу наступних підстав.

Слідчим відділенням ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 16.07.2024року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000420, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

17 липня 2024 року ОСОБА_6 затримано, в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.307 КК України та оголошено йому про підозру у вчиненні цього злочину.

Органами досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_6 , діючи умисно, всупереч вимогам ст. ст. 2, 7, 12, 25, 27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», згідно з яким діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно- правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади, маючи на меті прямий умисел на збут психотропної речовини - «Амфетаміну», обіг якого обмежено згідно Списку № 2 Таблиці 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМУ № 770 від 06.05.2000 року, незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено - «Амфетамін», яку в подальшому перевіз до місця свого постійного проживання по АДРЕСА_1 та розфасував до 6 прозорих поліетиленових пакетів із застібкою та почав їх зберігати, з метою подальшого їх збуту, шляхом розкладання закладок.

В подальшому, 16.07.2024, біля 19 год. 36 хв., ОСОБА_6 , будучи пасажиром автомобіля марки «Шкода», моделі «Фабія», д.н.з. « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_9 , перебуваючи поблизу домогосподарства АДРЕСА_2 , під час спілкування із ОСОБА_9 , добровільно показав вміст тактичної сумки коричневого кольору, яка належить йому та в якій знаходились поліетиленові пакети із застібками в кількості 6 штук, з вмістом психотропної речовини - «Амфетаміну», масою 0,272 г., обіг якої обмежено, тобто які ОСОБА_6 зберігав при собі з метою подальшого збуту.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, перевезенні та зберіганні психотропної речовини з метою збуту, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 307 КК України

Відповідно до положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у кримінальному провадженні.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані не у повному обсязі.

Так, поза увагою слідчого судді залишилося те, що підозрюваний ОСОБА_6 може впливати на свідка ОСОБА_9 , який є жителем с. Йосипівка та його знайомим, з метою зміни його показань в сторону покращення становища підозрюваного та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки останньому загрожує покарання пов`язане із реальним позбавленням волі.

Крім того, встановлено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки перебуваючи на волі та не маючи доходу на проживання, ОСОБА_6 , який офіційно не працевлаштований, не має легальних джерел для існування, не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, може, у випадку не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжити вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення, пов`язані із незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин.

Про можливість продовження ОСОБА_6 вчинення аналогічних кримінальних правопорушень свідчить, також, виявлення та вилучення в ході огляду 16.07.2024, у останнього, прозорих поліетиленових пакетів із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, пластикової ємкості білого кольору із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, пристрою для куріння із нашаруванням залишків рослинного походження, пластикової порожньої ємкості із залишками порошкоподібної речовини білого кольору (щодо яких на даний час призначена експертиза наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів), а також 30 порожніх зіп-пакетів, ювелірних електричних ваг, тощо.

В судовому засіданні апеляційної інстанції було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 , станом на даний час, фактично із дружиною та неповнолітньою дитиною не проживає, при цьому, наявність постійного місця проживання та стійкі соціальні зв`язки, про що зазначено в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, не свідчать про належне виконання останнім процесуальних обов`язків.

Отже, з метою нівелювання установлених ризиків, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту вбачається не обґрунтованим, так як існує обґрунтована підозра продовження ним злочинної діяльності, що є підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою.

Водночас, наведенні ризики, на переконання колегії суддів, є необхідними елементами, що визначають потребу в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного ОСОБА_6 шляхом обрання, останньому, найсуворішого виду запобіжного заходу, так як, лише такий вид запобіжного заходу, в повній мірі, забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти спробам, будь-яким чином, перешкоджати кримінальному провадженню.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який йдеться у клопотанні слідчого.

Менш суворий вид запобіжного заходу, з урахуванням обставин інкримінованого правопорушення, їх наслідків, та особи підозрюваного, не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Таким чином, колегія суддів, керуючись п.2 ч.3 ст.407 КПК України, скасовує ухвалу слідчого судді та постановляє, у зв`язку з цим, нову ухвалу, якою задовольняє клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки для прийняття такого рішення наявні всі підстави, визначені ст.177 КПК України, і тримання ОСОБА_6 під вартою, в повній мірі, відповідає меті, з якою застосовується запобіжний захід, передбаченій вказаною нормою закону, а також не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 слід встановити в межах строку досудового розслідування, а саме до 15 вересня 2024 року включно.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки, з передбачених статтею 194 цього Кодексу, будуть покладені на підозрюваного, у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Визначаючи на підставі ч.3 ст.183 КПК України розмір застави, ураховуючи майновий та сімейний стан ОСОБА_6 , дані про його особу та ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, колегія суддів вважає, що застава у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить (прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 становить 3 028 грн.) 90840 грн. забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Саме такий розмір застави, на переконання колегії суддів, з урахуванням наведених обставин, не буде непомірним.

Окрім того, альтернатива у внесенні застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб достатньою мірою гарантуватиме дотримання ОСОБА_6 , покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840,00 грн., підозрюваний ОСОБА_6 буде зобов`язаний: прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи роботи; не відлучатись із населеного пункту, у якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду; здати на зберігання відповідному органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України, у випадку наявності.

Строк тримання під вартою слід визначити у межах строку досудового розслідування та у межах строку визначеного ст.197 КПК України, а саме по 15.09.2024 року включно.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18 липня 2024 року скасувати і ухвалити нову.

Задовольнити клопотання слідчого СВ ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 .

Застосувати підозрюваному за ч.1 ст.307 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 15 вересня 2024 року, включно.

Ухвала діє до 15 вересня 2024 року, включно.

Визначити заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн.

При внесені зазначеної суми застави ОСОБА_6 звільнити з-під варти.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

а) прибувати за першою вимогою до суду, прокуратури, поліції;

б) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

в) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання чи роботи;

г) здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання зазначених обов`язків, застава звертається у дохід держави.

Виконання даного судового рішення покласти на орган досудового розслідування та прокурора.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2