Справа № 183/9693/23
№ 1-кп/183/1044/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року Дніпропетровська обл.,

м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000725 від 03.06.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хомутовка, Хомутовського р-ну, Курської обл., громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, утриманців не маючого, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

В обвинувальному акті зазначено, що сержант ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом по мобілізації, в посаді номера обслуги 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 6 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «сержант», діючи умисно, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів, начальників та без поважних причин, 27 березня 2023 року самовільно залишив місце служби пункт постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), та проводив час на власний розсуд, за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби, та був відсутній на службі до 03 червня 2023 року.

Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке кваліфікується як самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем (крім строкової служби).

В судовому засідання захисник заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з його бажанням продовжувати військову службу у військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України, командир якої надав згоду на зарахування його до цієї військової частини.

В судовому засіданні обвинувачений підтримав клопотання захисника.

В судовому засіданні прокурор не заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з його бажанням продовжувати військову службу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Вказане кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим вперше.

В судовому засіданні обвинувачений підтвердив своє бажання продовжувати військову службу в військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України.

Письмовою згодою № 6/36/10/2-3340 від 07.11.2024 р. командир військової частини НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 гвардії України надав свою згоду на подальше проходження військової служби обвинуваченим в цій військовій частині.

На підставі викладеного, враховуючи те, що обвинувачений вперше вчинив злочин, передбачений ст. 407 КК України добровільно звернувся до суду з клопотанням про свій намір повернутися до місця служби для продовження проходження військової служби, та за наявності згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України. У зв`язку з чим кримінальне провадження підлягає закриттю.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.10.2023 р. щодо ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначений розмір застави в сумі 53680 грн..

17 жовтня 2023 р. ОСОБА_6 внесла за обвинуваченого суму застави в розмірі 53680 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 29 від 17.10.2023 р. та листом № 3474/23 від 18.10.2023 р. ТУ ДСА України в Дніпропетровській області.

Таким чином щодо обвинуваченого застосований запобіжний захід у виді застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Частиною 11 статті 182 КПК України зазначено, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

У зв`язку з тим, що обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо нього підлягає закриттю, то застосований щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді застави припиняє свою дію з моменту постановлення відповідної ухвали.

Враховуючи те, що підстав для звернення застави в дохід держави, внесеної за обвинуваченого судом не встановлено, внесена заставодавцем застава підлягає поверненню заставодавцюОСОБА_6 .

Речові докази, процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 203, 284, 286, 314 КПК України, ч. 5 ст. 401 КК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000725 від 03.06.2023 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України, - закрити.

Зобов`язати військову частину 3036 Національної гвардії України після набрання цієї ухвали законної сили невідкладно прийняти ОСОБА_5 на військову службу у військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України.

Зобов`язати ОСОБА_5 не пізніше 72 годин після набрання цієї ухвали законної сили прибути до військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України для продовження проходження військової служби.

Повернути заставодавцю ОСОБА_6 заставу в сумі 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, яка сплачена заставодавцем 17 жовтня 2023 р. і зарахована на рахунок територіального управління Державної судової адміністрації у Дніпропетровській області. Розмір застави визначений ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05.10.2023 року у справі № 183/9693/23.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1