30.10.2024
Справа № 331/2905/19
Провадження № 1-кс/331/2191/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання представника заявника Запорізької міської ради ОСОБА_3 про скасування арешту квартири АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника Запорізької міської ради ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.07.2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001042 від 27.06.2019 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , де проживала померла ОСОБА_4 .

Відповідно до отриманої Запорізькою міської радою інформації, спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась. На підставі викладеного, Запорізькою міською радою було подано до суду позовну заяву про визнання спадщини відумерлою, яку рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02.09.2021 року задоволено, визнано відумерлою спадщиною квартиру за адресою: АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_4 , а вказаний об`єкт нерухомості передано у власність територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Таким чином, на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02.09.2021 року, Запорізька міська рада є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , однак внаслідок накладеного арешту на вказаний об`єкт нерухомого майна, Запорізька міська рада, як власник, не може володіти та розпоряджатися ним на власний розсуд згідно вимогам цивільного законодавства.

З огляду на викладене, представник заявника просить скасувати арешт квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 з огляду на те, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, відсутність арешту майна не приведе до втрати або будь-якого пошкодження майна та настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, відсутні ризики того, що нерухоме майно може бути знову переоформлене на інших осіб шляхом продовження злочинної діяльності.

Представник Запорізької міської ради ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, в поданому нею клопотанні просила суд розглянути клопотання без участі заявника та представника заявника.

Представник ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області в судове засідання не з`явився, звернувся до слідчого судді із заявою про розгляд вказаного клопотання без його участі, вирішення питання про скасування арешту нерухомого майна покладав на розсуд слідчого судді.

Слідчий суддя, дослідивши доводи клопотання, долучені до нього копії документів, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, матеріалами провадження встановлено, що в провадженні СВ ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області перебувало кримінальне провадження № 0001042, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2019 року задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , де проживала померла ОСОБА_4 .

Постановою старшого слідчого СВ Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області погодженою першим заступником начальника ВП в.о. начальника СВ Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області від 09 березня 2021 року, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001042 від 27.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України закрито на підставі п. 2 ст. 1 ст. 284 КПК України.

В подальшому, рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 02 вересня 2021 року задоволено заяву Запорізької міської ради, визнано відумерлою спадщиною квартиру за адресою: АДРЕСА_3 після смерті ОСОБА_4 , яка померла 21.06.2019 року. Вказану квартиру, як відумерлу спадщину, передано у власність територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, арешт майна має бути скасованим повністю або частково, якщо: відпали підстави його застосування; арешт було накладено необґрунтовано.

Тобто особа, що заявила клопотання про скасування арешту, повинна довести, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.06.2020 року (справа № 727/2878/19) виснувала, що питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та не скасованого після закриття слідчим кримінального провадження, за клопотанням власника або іншого володільця майна вирішує слідчий суддя в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

З огляду на викладене, вирішення вказаного клопотання віднесено до компетенції слідчого судді.

В обґрунтування клопотання про скасування арешту майна представником заявника зазначено, що право власності на вказану квартиру зареєстровано за Запорізькою міською радою.

Згідно вищевказаної ухвали слідчого судді, метою накладення арешту на вказане майно є необхідність унеможливлення спроб вчинення дій, пов`язаних з відчуженням, перереєстрації вищевказаної квартири.

З урахуванням викладеного, потреба у продовженні застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту зазначеної квартири повністю відпала, оскільки представником заявника доведено, що зазначений об`єкт нерухомого майна на законних підставах перебуває у власності Запорізької територіальної громади в особі Запорізької міської ради, а скасування арешту майна не призведе до втрати чи будь-якого пошкодження такого майна та настання інших негативних наслідків, а також не призведе до настання ризику, що нерухоме майно можу бути переоформлене на інших осіб шляхом продовження злочинної діяльності.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником доведено, що подальше застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, порушує права власника на вільне володіння та користування майном, тому в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, у зв`язку з чим накладений арешт підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що вказане клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 174 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника заявника Запорізької міської ради ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 липня 2019 року, а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1