У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2024 м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю слідчого - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Максима Кривоноса, буд. 25 клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000264 від 16.08.2023, за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000264 від 16.08.2023, за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, 24.02.2022 Збройними силами Російської Федерації здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України та розпочато ведення агресивної війни проти України, захоплення її території, яке на даний час триває.

У зв`язку з чим, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який продовжено і діє на даний час.

Факт повномасштабного збройного вторгнення не приховувався владою Російської федерації, а також установлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема Резолюцією Генеральної асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300 (2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії російської федерації проти України», п. п. 17, 18 наказу від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього» (Україна проти РФ та ін.)».

У зв`язку із військовою агресією з боку Російської Федерації та введенням воєнного стану на території України Кабінетом Міністрів України 26.02.2022 прийнято розпорядження №188-р «Про тимчасове закриття деяких пунктів пропуску через державний кордон та пунктів контролю», яким тимчасово закрито з 00 год. 00 хв. 28 лютого 2022 пункти пропуску через державний кордон та пункти контролю (Луганська, Харківська, Сумська, Чернігівська, Вінницька, Одеська, Миколаївська, Херсонська, Запорізька, Донецька, Дніпропетровська, Київська, Полтавська, Черкаська, Житомирська, Рівненська, Волинська області та місто Київ) за переліком згідно з додатком до розпорядження.

В подальшому постановою Кабінету Міністрів України № 187 від 03.03.2022 та постанови Правління Національного банку України за № 18 від 24.02.2022 з Російською Федерацією заборонено провадження будь-якої господарської діяльності та валютних розрахунків.

Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 42 Конституції України закріплено, що кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

09.04.2022 Постановою КМУ №426 «Про застосування заборони ввезення товарів з Російської Федерації», заборонено ввезення на митну територію України в митному режимі імпорту товарів з Російської Федерації.

27.09.2022 Постановою КМУ №1076 «Про заборону вивезення товарів з України на митну територію Російської Федерації», заборонено вивезення за межі митної території України товарів за зовнішньоекономічними договорами (контрактами), торговельною країною та/або країною призначення яких є Російська Федерація.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вступив в злочинну змову ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спрямовану на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, при цьому ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , достовірно усвідомлювали, що провадження будь-якої господарської діяльності з суб`єктами господарювання, що зареєстровані на території Російської Федерації в тому числі поставки продукції підприємствам держави - агресора є незаконним та подальше постачання продукції завдає шкоду Україні, вирішили скористатися протиправним механізмом невстановленої досудовим розслідуванням особи.

Невстановлена досудовим розслідуванням особа, достовірно усвідомлюючи, що провадження будь-якої господарської діяльності з суб`єктами господарювання, що зареєстровані на території Російської Федерації, в тому числі поставки продукції підприємствам держави - агресора є незаконним, та подальше постачання продукції завдає шкоду Україні, маючи намір й надалі здійснювати підготовку та передачу матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, вирішив організувати злочинний механізм поставки продукції до Російської Федерації, а також продаж такої продукції на території держави - агресора, шляхом прихованого транзиту товарів через Республіку Литву.

Так, невстановлена досудовим розслідуванням особа, розробила механізм усунення перешкод у здійсненні допомоги державі-агресору шляхом постачання матеріальних ресурсів особами з числа громадян України, які мали на меті постачання (передачу) продукції в порушення чинного законодавства, з території України до Російської Федерації.

У подальшому, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, ОСОБА_5 з метою постачання (передачу) продукції в порушення чинного законодавства, з території України до Російської Федерації, здійснив пошук транзитного підприємства на поставку підготовленої продукції, та досяг попередньої змови з невстановленою досудовим розслідуванням особою, що здійснює господарську діяльність від імені ЗАТ «Логістикос паслаугос» ( UAB «Logistikos Paslaugos» S. Zukausko g. 23-44, LT-08234 Vilnius), яка достовірно усвідомлювала, що кінцевими отримувачами вказаної продукції будуть російські суб`єкти господарювання.

Так, невстановлена досудовим розслідуванням особа, експортує продукцію громадян України, які мали на меті постачання (передачу) продукції в порушення чинного законодавства, з території України до Російської Федерації, яка б мала б номінально поставлятись для потреб компанії, зареєстрованої в Республіці Литва, одразу після цього, за вказівкою ОСОБА_5 вказана вище компанія, мала направляти відповідну продукцію до російських суб`єктів господарювання на території Російської Федерації.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше серпня 2022 року ОСОБА_9 та ОСОБА_5 вступили у злочинну змову з вказаною невстановленою досудовим розслідуванням особою з метою завдання шкоди Україні шляхом підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора.

При цьому вищевказані особи розуміли, що здійснювати вказану діяльність вони зможуть лише у взаємодії з державою - агресором, в тому числі і шляхом сплати податків до бюджету РФ та постачання товарів на її територію, тобто свідчитиме про передачу матеріальних ресурсів та активів представникам держави-агресора. Також, вказані особи достовірно усвідомлювали, що наведені дії є незаконними та призведуть до завдання шкоди Україні.

З цією метою у невстановлений досудовим розслідуванням час, проте не пізніше 22 серпня 2022 року ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, маючи намір здійснювати допомогу державі-агресору шляхом постачання матеріальних ресурсів, в невстановлений досудовим розслідуванням час та перебуваючи у невстановленому слідством місці, досягли попередньої згоди з невстановленою досудовим розслідуванням особою на території Російської Федерації, а саме представником ООО «ВСВ», ( ОГН 104, Самарская обл., г. Тольятти, ул. Ларина, 147 А.), про продаж продукції вітчизняного виробництва, а саме: регулятори напруги - «Voltage regulator 9454.3702», в кількості - 1000 штук; регулятори напруги - «Voltage regulator 9402.3702-01», в кількості -500 штук; регулятор напруги - «Voltage regulator Я120М1», в кількості - 600 штук та в невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, придбали вказану продукцію і в подальшому передали невстановленій досудовим розслідуванням особі з метою їх подальшого експорту.

Надалі, не пізніше 22 серпня 2022 року невстановлена досудовим розслідування особа, реалізуючи злочинний умисел, будучи уповноваженим на укладання та підписання зовнішньоекономічних контрактів (договорів), здійснюючи організаційно-розпорядчі функції, усвідомлюючи, що постачання товарів, підготовлених та переданих йому ОСОБА_9 та ОСОБА_5 до країни-агресора в умовах військового стану сприятиме її економічному розвитку та буде спрямовуватись у тому числі на розвиток військово-промислового комплексу Російської Федерації, забезпечення військових потреб та збільшення військового потенціалу країни-агресора, почав готувати та особисто підписувати контракти, специфікації, а також інші документи щодо характеристик та постачання товару, а також безпосередньо організовувати відправку товару на адресу ЗАТ «Логістикос паслаугос» ( UAB «Logistikos Paslaugos» S. Zukausko g. 23-44, LT-08234 Vilnius), що розташований на території Республіки Литва.

Продовжуючи реалізацію злочинного плану невстановлена досудовим розслідування особа перебуваючи у невстановленому слідством місці, на виконання раніше розробленого злочинного плану передав вказану інформацію митному брокеру, який будучи необізнаним із злочинним умислом невстановленої досудовим розслідуванням особи підготував митну декларацію №UA401020/2022/37031 від 19.08.2022 та направив її до Вінницької митниці, згідно з якої ФОП ОСОБА_8 експортував наступну продукцію: регулятори напруги - «Voltage regulator 9454.3702», в кількості - 1000 штук; регулятори напруги - «Voltage regulator 9402.3702-01», в кількості - 500 штук; регулятор напруги - «Voltage regulator Я120М1», в кількості - 600 штук до ЗАТ «Логістикос паслаугос» ( UAB «Logistikos Paslaugos» S. Zukausko g. 23-44, LT-08234 Vilnius), яке отримало вказаний вантаж в невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 30.09.2022.

З метою реалізації злочинного умислу 18.05.2022 ОСОБА_9 в месенджері - «Ватсап», повідомив ОСОБА_5 реквізити покупця відправленої ними продукції на території Російської федерації, а саме: ООО «ВСВ», ( ОГН 104, Самарская обл., г. Тольятти, ул. Ларина, 147 А ).

Вказану інформацію ОСОБА_5 передав для виконання невстановленій досудовим розслідуванням особі.

У подальшому відправлена ОСОБА_9 та ОСОБА_5 продукція, а саме: регулятори напруги - «Voltage regulator 9454.3702», в кількості - 1000 штук; регулятори напруги - «Voltage regulator 9402.3702-01», в кількості - 500 штук; регулятор напруги - «Voltage regulator Я120М1», в кількості - 600 штук з Республіки Литва спрямована до Російської федерації, на адресу ООО «ВСВ», ( ОГН 104, Самарская обл., г. Тольятти, ул. Ларина, 147 А ), яке отримало вантаж 30.09.2022.

Тобто, своїми умисними діями ОСОБА_9 та ОСОБА_5 за пособництва невстановленої досудовим розслідуванням особи здійснили поставку матеріальних ресурсів до Російської Федерації на адресу ООО «ВСВ», ( ОГН 104, Самарская обл., г. Тольятти, ул. Ларина, 147 А.) , чим забезпечили його діяльність та можливість сплати податків.

Таким чином, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні громадянином України умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Крім того ОСОБА_9 та ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час, проте не пізніше 20 вересня 2022 року, перебуваючи у невстановленому слідством місці, на виконання раніше розробленого злочинного плану, діючи за попередньою змовою з невсиновленою досудовим розслідуванням особою маючи намір й надалі здійснювати допомогу державі-агресору шляхом постачання матеріальних ресурсів, в невстановлений досудовим розслідуванням час та перебуваючи у невстановленому слідством місці, досяг попередньої згоди з невстановленою досудовим розслідуванням особою на території Російської Федерації, а саме представником ООО «ВСВ», (ОГН 104, Самарская обл., г. Тольятти, ул. Ларина, 147 А.), про продаж продукції вітчизняного виробництва, а саме: блок управління ЕПХХ - «Idle economizercontrol unit 5003.3761», в кількості - 500 штук; комутатор електронний - «Ignition controller 0729.3734», в кількості - 1000 штук; комутатор електронний - «Ignition controller 131.3734-11», в кількості - 400 штук; комутатор електронний - «Ignition controller 761.3734», в кількості - 1800 штук; регулятор напруги - «Voltage regulatorЯ120М1», в кількості - 600 штук; регулятор напруги - «Voltage regulator9111.3702І2», в кількості - 1000 штук; регулятор напруги - «Voltage regulator9402.3702-01», в кількості - 5000 штук; регулятор напруги - «Voltage regulator9432.3702», в кількості - 200 штук; регулятор напруги - «Voltage regulator 9454.3702», в кількості - 1560 штук; датчик ПДЗ - «Contactless throttle position sensor 3102.3855» в кількості - 900 штук; датчик ПДЗ - «Contactless throttle position sensor 3302.3855», в кількості - 450 штук та в невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб, придбали вказану продукцію і в подальшому передали невстановленій досудовим розслідуванням особі з метою їх подальшого експорту.

Продовжуючи реалізацію злочинного плану невстновлена досудовим розслідуванням особа, перебуваючи у невстановленому слідством місці, на виконання раніше розробленого злочинного плану передав вказану інформацію митному брокеру, який будучи необізнаним із злочинним умислом останнього, підготував митну декларацію №UA401020/2022/42566 від 20.09.2022 та направив її до Вінницької митниці, згідно з якої ОСОБА_8 експортував наступну продукцію: блок управління ЕПХХ - «Idle economizercontrol unit 5003.3761», в кількості - 500 штук; комутатор електронний - «Ignition controller 0729.3734», в кількості - 1000 штук; комутатор електронний - «Ignition controller 131.3734-11», в кількості - 400 штук; комутатор електронний - «Ignition controller 761.3734», в кількості - 1800 штук; регулятор напруги - «Voltage regulatorЯ120М1», в кількості - 600 штук; регулятор напруги - «Voltage regulator9111.3702І2», в кількості - 1000 штук; регулятор напруги - «Voltage regulator9402.3702-01», в кількості - 5000 штук; регулятор напруги - «Voltage regulator9432.3702», в кількості - 200 штук; регулятор напруги - «Voltage regulator 9454.3702», в кількості - 1560 штук; датчик ПДЗ - «Contactless throttle position sensor 3102.3855» в кількості - 900 штук; датчик ПДЗ - «Contactless throttle position sensor 3302.3855», в кількості - 450 штук до ЗАТ «Логістикос паслаугос» ( UAB «Logistikos Paslaugos» S. Zukausko g. 23-44, LT-08234 Vilnius), яке отримало вказаний вантаж в невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 27.11.2022.

З метою реалізації злочинного умислу в невстановлений досудовим час, однак не пізніше 26 листопада 2022 ОСОБА_5 в месенджері - «Ватсап», повідомив невстановленій досудовим розслідуванням особі реквізити покупця відправленої ними продукції на території Російської федерації, а саме ООО «ВСВ», ( ОГН 104, Самарская обл., г. Тольятти, ул. Ларина, 147 А .) яке отримало вантаж не пізніше 02.12.2022

Тобто, своїми умисними діями ОСОБА_9 та ОСОБА_5 за пособництва невстановленої досудовим розслідуванням особи здійснили поставку матеріальних ресурсів до Російської Федерації на адресу саме ООО «ВСВ», ( ОГН 104, Самарская обл., г. Тольятти, ул. Ларина, 147 А.) , чим забезпечили його діяльність та можливість сплати податків.

Таким чином, ОСОБА_9 , підозрюється у вчиненні громадянином України умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

22.08.2024 ОСОБА_9 , затримано в порядку ч.6 ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

22.08.2024 ОСОБА_9 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Крім того, у ході досудового розслідування встановлено, що у власності підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває нерухоме майно, зокрема:

Складське приміщення площею 272,7кв.м., зазначене на плані літерою "Л", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в розмірі частки - 7/100.

Квартира загальною площею АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 34430438.

Санкцією ч. 1 ст. 111-2 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Враховуючи викладене, накладення арешту є необхідне з метою забезпечення виконання покарання у вигляді конфіскації майна як додаткового покарання, передбаченого санкцією статті, яка передбачає кримінальну відповідальність за злочин, за ознаками вчинення якого повідомлено про підозру власника майна.

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання з підстав та за обставин, викладених у клопотанні, наполягав на його задоволенні.

Розгляд клопотання слідчого здійснювався без виклику власника майна відповідно до приписів ч. 2 ст. 172 КПК України.

Заслухавши пояснення слідчого, вивчивши клопотання та дослідивши матеріали, додані до клопотання слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 131 КПК України має застосовуватись з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя здійснює повноваження в порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Під час досудового розслідування, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є тимчасовий доступ до речей та документів.

Положеннями п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України та ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який забезпечує тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. ч. 2, 5 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до частини першої статті 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Так, слідчим суддею встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000264 від 16.08.2023, за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

22.08.2024 ОСОБА_9 , затримано в порядку ч.6 ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

22.08.2024 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Крім того, у ході досудового розслідування встановлено, що у власності підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває нерухоме майно, а саме:

Складське приміщення площею 272,7кв.м., зазначене на плані літерою "Л", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в розмірі частки - 7/100.

Квартира загальною площею АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 34430438.

Санкцією ч. 1 ст. 111-2 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від десяти до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Враховуючи вищенаведене, оскільки вказане у клопотанні майно може підлягати конфіскації, оскільки ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, санкція якої дає достатні підстави вважати, що суд може призначити покарання у виді конфіскації майна, тому слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для накладення арешту на майно підозрюваного.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Тобто, при ухваленні рішення про накладення арешту на майно слідчий суддя має оцінити розумність і співрозмірність обмеження права власності, завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя доходить до висновку про часткове задоволення клопотання слідчого, оскільки слідчим не доведено доцільності заборони підозрюваному користуватись належним останньому на праві власності нерухомим майном.

Водночас, слідчий суддя доходить до висновку про наявність підстав для накладення арешту на майно підозрюваного відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України шляхом заборони підозрюваному відчужувати та розпоряджатись належним вказаним в ухвалі суду майном.

Керуючись ст. ст. 131, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000264 від 16.08.2023, за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 ), у кримінальному провадженні № 0000264 від 16.08.2023, заборонивши до завершення досудового розслідування та судового розгляду відчужувати та розпоряджатися ним у будь-який спосіб, а саме на:

- складське приміщення площею 272,7кв.м., зазначене на плані літерою "Л", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в розмірі частки - 7/100;

- квартиру загальною площею АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 34430438, що належить підозрюваному з метою забезпечення вироку в частині конфіскації майна.

У задоволенні іншої частини клопотання, - відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську обласну прокуратуру.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1