ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2687/24 Справа № 932/5525/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 липня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000775, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 липня 2024 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, повернуто прокурору.

Мотивуючи ухвалене рішення суд посилався на те, що як вбачається з анкетних даних обвинуваченого, 11 червня 1981 року - є датою народження обвинуваченого, що унеможливлювало вчинення останнім кримінального правопорушення в цей день. При цьому, обвинувальний акт не містить посилання на те, що орган досудового розслідування під час розслідування злочину не зміг встановити дату його вчинення. Таким чином, а ні фактичні обставини справи, а ні формулювання обвинувачення не містять дати вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, що є суттєвою обставиною, яку обвинувачений повинен знати, щоб мати можливість ефективно захищатись від пред`явленого обвинувачення. Зазначив, що вказаний недолік обвинувального акту, його неконкретність та неповнота, порушують право обвинуваченого ОСОБА_8 , передбачене ст.42 КПК України, знати важливі деталі кримінального правопорушення (дату), у вчиненні якого він обвинувачується, чим істотно порушується право на захист обвинуваченого.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи свої вимоги прокурор посилається на те, що суд першої інстанції вийшов за межі повноважень, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України на стадії підготовчого судового засідання. Вказує на те, що суд фактично надав оцінку доведеності обвинувачення, сформульованому в обвинувальному акті прокурором, що має досліджуватись і встановлюватись судом під час безпосередньо здійснення судового провадження, а не на стадії підготовчого судового засідання. Наголошує на тому, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 , направлений до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська, складений з урахуванням вищезазначених вимог кримінального процесуального законодавства. Обвинувальний акт складений з урахуванням вимог КПК України, містить у собі як правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність так і формулювання обвинувачення та виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, в тому числі і всі обставини, які підлягають доказуванню відповідно до ч.1 ст.91 КПК України.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати і призначити новий розгляд.

Обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 усудовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просили ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обгрунтованість судового рішення за наявними у справі матеріалами в межах поданої апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: неповнота судового розгляду; невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо: встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 КПК України, в ухваленні рішення брав участь суддя, який відповідно до ст. 75 КПК України підлягав відводу; судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.

Перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних вимог, апеляційний суд вважає непереконливими доводи прокурора в апеляційній скарзі про допущені судом порушення вимог кримінального процесуального закону під час підготовчого судового засідання і ухвалення рішення про повернення обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України прокурору.

Відповідно до вимог ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Згідно із ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Повертаючи обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 прокурору, суд першої інстанції вважав, що цей процесуальний документ не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

З такими висновками суду погоджується і апеляційний суд, вважаючи їх достатньо обґрунтованими.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 КПК України обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК України.

Згідно вимог п. 1 ч. 3 ст. 42 КПК України, зокрема, обвинувачений повинен знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити, крім іншого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення.

Разом з тим, як правильно зазначено в ухвалі суду першої інстанції, зі змісту обвинувального акта слідує, що а ні фактичні обставини справи, а ні формулювання обвинувачення не містять дати вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, що є суттєвою обставиною, яку обвинувачений повинен знати, щоб мати можливість ефективно захищатись від пред`явленого обвинувачення, а тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вказаний недолік обвинувального акту, його неконкретність та неповнота, порушують право обвинуваченого ОСОБА_8 , передбачене ст.42 КПК України, знати важливі деталі кримінального правопорушення (дату), у вчиненні якого він обвинувачується, чим істотно порушується право на захист обвинуваченого, а отже даний обвинувальний акт не відповідає п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

За вказаних обставин суд апеляційної інстанції вважає, що обвинувальний акт не узгоджується з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

На підставі наведеного, доводи апеляційної скарги прокурора про те, що висновки суду є необгрунтованими та безпідставними, оскільки зазначені судом порушення не відповідають дійсності, є непереконливими, висновки суду щодо виявлених його недоліків з огляду на зміст обвинувального акта відповідають фактичним обставинам провадження, а невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України є законною підставою для його повернення прокурору.

Враховуючи, що істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час прийняття судом 20 березня 2024 року рішення про повернення вказаного обвинувального акта прокурору, які б були підставами для його безумовного скасування, апеляційним судом не встановлено, відсутні й підстави для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, залишити без задоволення.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 липня 2024 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000775 у відношенні ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, повернуто прокурору, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4