Справа № 545/3349/24
Провадження № 1-в/545/475/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2024 Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

засудженого: ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката: ОСОБА_5 ,

представника адміністрації установи: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві в режимі відеоконфеенції між Полтавським районним судом Полтавської області та державною установою «Божковська виправна колонія (№16)» подання державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , з повною загальною середньою освітою, раніше не судимого.

Засудженого вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 20.09.2021 за ч.1 ст.152, ст.75 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. Вироком Київського апеляційного суду від 28.07.2022 вирок в частині призначеного покарання скасовано, вважати засудженим за ч.1 ст.152 КК України до 5 років позбавлення волі. Постановою Верховного суду України від 04.05.2023 строк покарання пом`якшено до 4 років позбавлення волі. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.03.2024 зараховано в строк покарання час перебування під вартою з 18.10.2020 по 14.12.2020,-

у с т а н о в и в:

Адміністрація державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» звернулась до суду із поданням про застосування щодо засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він відбув більше строку покарання і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений та представник адміністрації установи в судовому засіданні подання підтримали та просили задовольнити.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 подання підтримала та просила задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення подання, посилаючись на те, що засуджений не довів свого виправлення.

Заслухавши пояснення засудженого, представника адміністрації установи, захисника, з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд проходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 20.09.2021 за ч.1 ст.152, ст.75 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки. Вироком Київського апеляційного суду від 28.07.2022 вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 20.09.2021 в частині призначеного покарання скасовано, ухвалено новий вирок, вважати засудженим за ч.1 ст.152 КК України до 5 років позбавлення волі. Постановою Верховного суду України від 04.05.2023 строк покарання пом`якшено до 4 років позбавлення волі. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14.03.2024 зараховано в строк покарання час перебування під вартою з 18.10.2020 по 14.12.2020 (включно) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до частини 2 статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 1 частини 3 статті 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Таким чином, на момент звернення до суду з поданням ОСОБА_4 відбув більше 1/2 строку призначеного судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Відповідно до п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно - дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно з характеристикою, затвердженою начальником державної установи «Божковська виправна колонія (№16)», засуджений працевлаштований різноробочим виробничої майстерні, до праці ставиться відповідально. До виконання вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. Виконавчий лист на адресу установи не надходив.

Засуджений ОСОБА_4 за період відбування покарання мав чотири заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених КВК України та правилами внутрішнього трудового розпорядку та вимог безпеки праці; стягнень не мав.

Разом з тим, ця обставина може свідчити лише про позитивні тенденції у поведінці засудженого, проте не дає підстави вважати, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з витягом з протоколу №17 від 28.09.2023 засідання комісії державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» засудженому відмовлено у зміні умов тримання відповідно до ст.100, 101 КВК України, як особі, яка не стає на шлях виправлення (а.о.с.136).

Відповідно до витягу з протоколу №3 від 02.02.2024 засідання комісії державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» ОСОБА_4 відмовлено в представленні до суду матеріалів на заміну невідбутої частини покарання на більш м`яке покарання відповідно до ст. 82 КК України, за його заявою (а.о.с.155).

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що засуджений став на шлях виправлення, судом не встановлено.

Повно та всебічно проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що засуджений не довів свого виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбуття невідбутої частини покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України,-

у х в а л и в:

У задоволенні подання адміністрації державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1