Справа № 372/2877/24
Провадження 1-кс-1391/24
ухвала

Іменем України

07 листопада 2024 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

дізнавача ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області в місті Обухів Київської області скаргу ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся до суду із скаргою, в якій просить скасувати постанову дізнавача СД Обухівського РУП ГУНП в Київській області від 26.07.2024 року про закриття кримінального провадження № 0004779, внесеного до ЄРДР 13 листопада 2016 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Обґрунтовуючи скаргу скаржник посилається на те, що оскаржувана постанова є незаконною, та підлягає скасуванню, оскільки в кримінальному провадженні на даний час не проведено весь комплекс необхідних слідчих дій, окрім того в самій постанові про закриття кримінального провадження відсутнє належне обґрунтування та обґрунтовані висновки стосовно твердження заявника про вчинення кримінального правопорушення, в резолютивній частині постанови не зроблено висновку у діях яких осіб відсутній склад кримінального правопорушення, не надано аналізу дій осіб, про яких у своїй заяві зазначав скаржник, відсутня правова оцінка показань допитаних свідків, а також не надано оцінку зібраним під час досудового розслідування доказам.

Скаржника в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, вимоги скарги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Дізнавач та прокурор в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні скарги, в зв`язку з її безпідставністю та необгрунтованістю.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, заслухавши думку прокурора та дізнавача, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0004779, внесеного до ЄРДР 13 листопада 2016 року приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Слідчим суддею встановлено, що СД Обухівського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004779, внесеного до ЄРДР 13 листопада 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим або прокурором всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження у сукупності.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення.

Згідно з абз.1 ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

За вимогами ст.110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

У свою чергу слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Дослідивши матеріали кримінального провадження суд приходить до висновку, що в ході досудового розслідування кримінального провадження були прийняті всі заходи для всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження.

Зі змісту постанови про закриття кримінального провадження від 26.07.2024 року вбачається, що в обґрунтування закриття кримінального провадження дізнавач зазначає, що ході проведення досудового розслідування за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 з боку ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , було проведено повний обсяг слідчих-розшукових та оперативно розшукових заходів в ході проведення яких достатньо обґрунтованої інформації, щодо причетності саме вказаних осіб до спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 встановлено не було, а тому виникають сумніви в причинно-наслідковому зв`язку між діями сім`ї Лип`явок та наявними у ОСОБА_5 тілесними ушкодженнями та обставинами за яких вони були спричинені.

Також, зважаючи на вищевикладене, враховуючи те, що досудовим розслідування не було отримано достатніх доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а також те, що досудовим розслідуванням не встановлено наявність таких обов`язкових елементів об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, як діяння (дія або бездіяльність) та причинно-наслідковий зв`язок, натомість встановлено лише легкі тілесні ушкодження, утворення яких викликає сумніви, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення звертаючи увагу на те, що відповідно до ст. 62 Конституції України закріплений такий конституційний принцип, як презумпція невинуватості, відповідно до якого обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Слідчий суддя приходить до переконливого та обґрунтованого висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження, слідчий діяв в межах норм діючого законодавства, перевірку провів належним чином, зібрав і вивчив необхідні матеріали, надав їм належний аналіз та виходячи з зібраних даних на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України прийняв вмотивовану, обґрунтовану постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Матеріали провадження свідчать про те, що слідчим проведено повну та об`єктивну перевірку, а скаржник не надав суду доказів, які б могли слугувати підставою для скасування оскаржуваної постанови з мотивів наведених у скарзі.

Крім цього, підстав, які б викликали сумнів у всебічності та неупередженості проведення досудового розслідування і дослідженні обставин кримінального провадження, що стали приводом для винесення вищезгаданої постанови, судом не встановлено.

Беручи до уваги вище викладене суд вважає, що під час кримінального провадження вжиті всі відповідні заходи для встановлення істини по справі, а прийнята слідчим постанова про закриття кримінального провадження є такою, що відповідає загальним засадам кримінального провадження та є обґрунтованою і законною.

Будь-яких додаткових відомостей, які б не були враховані слідчим при винесенні постанови під час розгляду скарги слідчим суддею не повідомлено, будь-яких доказів на спростування висновків слідчого під час розгляду скарги не подано, тому доводи є необґрунтованими.

Із огляду на вказане, суд приходить до висновку, про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, оскільки у межах цього кримінального провадження було вжито всіх передбачених законом заходів по зібранню та оцінці доказів відповідно до вимог ст.94 КПК України, із точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності з іншими доказами - із точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, виходячи із положення ст.2 КПК України.

Також під час розгляду скарги судом не встановлено даних, які б вказували на неповноту, неправильність чи неефективність досудового розслідування, а в скарзі не наведено належних доводів, які б слугували підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Постанова про закриття кримінального провадження, за своїм змістом, повністю відповідає вимогам ст. 110 КПК України, у тому числі щодо мотивів її прийняття, її обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, зокрема, щодо підстав для закриття кримінального провадження, які передбачені п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.22,93,284,303-307 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1